Провадження № 2/521/5200/16
14 листопада 2016 року
Малиновський районний суд м.Одеси у складі
головуючого судді Мурзенка М. В.
при секретарі Кіліян О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням,
Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання відповідача втратившим право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та зобовязати Малиновський районний відділ в місті ОСОБА_3 ДМС зняти відповідача з реєстрації місця проживання.
Позов мотивовано тим, що позивач є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач являється сином позивача та зареєстрований в зазначеній квартирі, проте не проживає в ній з 2010 року, не несе витрат на утримання квартири, у звязку із чим позивач несе витрати зі сплати житлово-комунальних послуг у підвищеному розмірі. На підставі викладеного, позивач змушений звернутись до суду із вказаним позовом.
Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує(а.с.19)
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.
Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.06.2013 року (а.с.5)
Відповідач зареєстрований в даній квартирі з 2001 року, що підтверджується копією відповідної довідки (а.с.6), з 2010 року він в ній фактично не проживає.
За таких обставин, враховуючи положення ст. 383, 391, 405 ЦК України, позов в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири за адресою: АДРЕСА_2, підлягає задоволенню.
В іншій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки суд не вправі вирішувати питання про права та обовязки осіб, які не брали участь у справі, клопотання про залучення органу ДМС України до участі у справі в якості відповідача позивачем не заявлялось, відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, що набрало законної сили, яким особу визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.
Керуючись ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 383, 391, 405 ЦК України, ст.10, 11, 14, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири за адресою: АДРЕСА_3.
В задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 грн 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. В. Мурзенко