Справа № 344/605/14-ц
Провадження № 2/344/770/16
У Х В А Л А

12 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.

секретаря Орнат Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на обовязкову частку у спадщині,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду з 2014 року перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на обовязкову частку у спадщині.

За ухвалою суду від 16 червня 2014 року було проведено посмертну судово-психіатричну експертизу.

26 січня 2015 року до суду надійшов висновок експерта (а.с.98-104).

В судовому засіданні 26 березня 2015 року позивач заявила клопотання про призначення додаткової експертизи, оскільки відповіді на запитання є неясними та не дають змоги однозначно встановити необхідні обставини.

Клопотання вчасно суддею Бойчуком О.В. не було розглянуто.

21 січня 2016 року справу до провадження прийнято суддею Бабій О.М.

В судовому засіданні 12 квітня 2016 року позивач та її представник клопотання підтримали, просили призначити повторну посмертну судово-психіатричну експертизу.

Відповідач та адвокат заперечили щодо призначення повторної експертизи, оскільки висновок експерта є зрозумілим, крім того, позивач не оспорює заповіт, а ставить вимоги про визнання права власності на обовязкову частку у спадщині.

Відповідно до ч.1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Представник позивача вказує, що експерта не дав чіткої відповіді на запитання про те чи страждав ОСОБА_4 психічним розладом на час складання заповіту 03.10.2006 року та чи міг ОСОБА_4 усвідомлювати свої дії і керувати ними на час складання заповіту 03.10.2006 року, але у висновку експерт, дослідивши медичні документи, які були йому надані вказує, що ОСОБА_5 на час складання заповіту виявляв ознаки психічних розладів та це суттєво впливало на його здатність усвідомлювати свої дії і керувати ними на час складання заповіту.

Отже, як вбачається із висновку, експерт дав відповіді на запитання, вони є зрозумілими, підстав вважати, що експерт дасть інші відповіді, дослідивши ті самі документи, у суду немає.

Крім того, позивач не заявляє вимог про визнання заповіту недійсним з підстав відсутності волевиявлення у ОСОБА_4

Справа перебуває на розгляді в суді з січня 2014 року і до цього часу позивач могла визначити зі своїми вимогами.

Заслухавши доводи представника позивача, позивача, думку адвоката відповідача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання про призначення додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи не підлягає до задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 143, 150, 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Бабій О.М.