Справа № 274/5360/15-ц Провадження № 2/0274/361/16
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
15.02.16 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1
пророзірвання шлюбу та стягнення аліментів,
У листопаді 2015 р. ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 19.04.2007 р. Виконавчим комітетом Райківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, актовий запис № 3, стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, який народився 28.05.2007 р., у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття сина (позовні вимоги наведені з урахуванням заяви від 10.12.2015 р., а. с. 8).
Від ОСОБА_2 надійшла заява від 15.02.2016 р., у якій він просить задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимоги про розірвання шлюбу, а щодо вимоги про стягнення з нього аліментів просить стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн., посилаючись на нестабільну заробітну плату та реорганізацію системи органів, у якій він працює.
Судом з'ясовано, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 19.04.2007 р. Виконавчим комітетом Райківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 3 (а. с. 18), вони є батьками дитини ОСОБА_3, який народився 28.05.2007 р. (а. с. 20), який проживає з ОСОБА_1 (а. с. 19).
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Звернення ОСОБА_1 з позовом з вимогою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 та прохання останнього про задоволення цього позову свідчать про те, що подальше спільне життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і збереження зареєстрованого між ними шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в частині вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого з ОСОБА_2, а тому задовольняє позов у цій частині.
Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином ОСОБА_2 зобов'язаний утримувати свого сина ОСОБА_3, до досягнення останнім повноліття.
Частинам першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
ОСОБА_1 про обставини, які мають бути враховані при визначенні розміру аліментів, не повідомила, однак з доданих до позовної заяви документів вбачається, що ОСОБА_2 працює у Райківській виправній колонії № 73 на посаді начальника відділення, за період з травня по жовтень 2015 р. йому було нараховано заробітну плату у розмірі 20 378,93 грн.(а. с. 21)
ОСОБА_2 як обставини, які мають бути враховані при визначенні розміру аліментів, повідомив, що має нестабільну заробітну плату та що відбувається реорганізація системи органів, у якій він працює.
Про інші обставини, які мають бути враховані при визначенні розміру аліментів, ОСОБА_2 не повідомив.
Суд зазначає, що середня (арифметична) заробітна плата ОСОБА_2 за період з травня по жовтень 2015 р. склала 3 396,49 грн. (20 378,93 / 6).
Частиною першою статті 70 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що розмір відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
Таким чином, у разі визначення Судом аліментів, які має сплачувати ОСОБА_2 на утримання сина, у розмірі 1/4 частки від його заробітної плати (доказів про наявність інших доходів не подано) щомісячно, то середній (арифметичний) розмір аліментів складатиме 653,83 грн. щомісячно ((3 396,49 грн. 23% (приблизний загальний розмір податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, які утримаються з заробітної плати)) / 4), тобто у розмірі, меншому від того, який просить стягувати з нього ОСОБА_4 (700,00 грн.)
За таких обставин Суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, які має сплачувати ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн., оскільки на момент ухвалення рішення це відповідатиме як інтересам ОСОБА_2, так і ОСОБА_1 та ОСОБА_3.
Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Беручи до уваги вказане, Суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову ОСОБА_1 в частині вимоги про стягнення на її користь з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, а саме аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного кодексу України передбачено суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Тобто рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць має бути допущено до негайного виконання.
Згідно з частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Частиною першою та третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 487,20 грн. (а. с. 2).
Таким чином з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню 487,20 грн.
Крім того, з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн. (за позовною вимогою про стягнення аліментів), оскільки ОСОБА_1 від сплати цього судового збору звільнена на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".
Керуючись статтями 1 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 60, 64, 79, 88, 174, 208, 209, 212 215, 367 Цивільного процесуального кодексу України,
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 19.04.2007 р. Виконавчим комітетом Райківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, актовий запис № 3, розірвати.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, який народився 28.05.2007 р., у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи з 25.11.2015 р. і до досягнення сином повноліття, тобто до 28.05.2025 р.
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат 487,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано;
у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;
апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення;
особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя В.В. Корбут