Номер провадження: 22-ц/785/1404/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретарів Томашевської К.В., Полякової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», треті особи Незалежна профспілка працівників Іллічівського морського торговельного порту, Профспілка робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту, Спілка професіоналів докерів-механізаторів Іллічівського морського торговельного порту, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання наказів директора державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» від 26.01.2015 р. № 33 та № 46/0 «Про переміщення працівників підприємства», в частині переміщення, та наказу № 234/0-12 від 23.04.2015 р. про звільнення незаконним, їх скасування, за апеляційними скаргами ОСОБА_4, державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», профспілки робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03 листопада 2015 року,

встановила:

У травні 2015 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила: 1) поновити їй строк на оскарження наказів директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 26.01.2015 р. № 33 «Про переміщення працівників підприємства» та від 26.01.2015 р. № 46/О про переміщення ОСОБА_4; 2) визнати незаконним та скасувати наказ директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 26.01.2015 р. № 33 «Про переміщення працівників підприємства» в частині виключення зі штатного розпису четвертого терміналу посади тальмана, яку займала ОСОБА_4; 3) визнати незаконним та скасувати наказ директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 26.01.2015 р. № 46/О про переміщення ОСОБА_4; 4) визнати незаконним та скасувати наказ заступника директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 23.04.2015 р. № 234/О-6 про припинення трудового договору та звільнення ОСОБА_4 по п. 1 ст. 40 КЗпП України; 5) поновити ОСОБА_4 в ДП «Іллічівський морський торговельний порт» на роботі на посаді тальмана четвертого терміналу; 6) стягнути з ДП «Іллічівський морський торговельний порт» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 02.02.2015 р. по час ухвалення рішення суду.

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовувала тим, що з 10.05.2007 р. вона працювала на підприємстві на посаді тальмана 4-го терміналу. Накази від 26.01.2015 р. № 33 «Про переміщення працівників підприємства» та від 26.01.2015 р. № 46/О про її переміщення є незаконними, оскільки: - було збільшено штат на 3-му терміналі; - її було переміщено до іншого структурного підрозділу, що не було обумовлено, укладеним з нею трудовим договором. Фактично відбулося не переміщення, а її переведення, на що потрібні її попередження за два місяці про майбутній перевід та її попередня згода, попередження профспілки, членом якої вона є, за три місяці.

З 02.02.2015 р. вона не виконала незаконний наказ про її переміщення. Виходила на роботу на четвертий термінал, де її до роботи на попередньому місці не допускали, заробітну плату не сплатили.

Звільнення з роботи за наказом від 23.04.2015 р. № 234/О-6 про припинення трудового договору за п. 1 ст. 40 КЗпП України вважає незаконним. Не була попереджена про звільнення за два місяці. Відсутня згода профспілкового комітету на її звільнення.

Строк оскарження наказів було пропущено з поважних причин, оскільки вона є юридично не обізнаною, відповідач не розяснив їй положення стосовно строків та порядку оскарження наказів у разі незгоди з ними.

Позивачка у судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином. Надала заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача заперечував проти позову. Посилався на те, що ніякого переведення позивачки не відбулося. Остання була переміщена з одного структурного підрозділу порту до іншого структурного підрозділу, із збереженням посади та істотних умов праці, в межах одного підприємства. Підстави для нарахування та виплати заробітної плати відсутні, так як позивачка на свій власний розсуд визнала наказ про її переміщення незаконним та не зявлялася на роботу на третій термінал порту, куди була переміщена. В табелях обліку робочого часу на третьому терміналі були зроблені відповідні відмітки. На запит підприємства Незалежна профспілка працівників Іллічівського морського торговельного порту відмовила в наданні інформації стосовно членства позивачки у первинній профспілковій організації, що позбавило порт можливості звернення з відповідним поданням на отримання попередньої згоди на звільнення позивачки. Позивачка пропустила строки звернення до суду без поважних причин.

Представник третьої особи - Незалежної профспілки працівників Іллічівського морського торговельного порту в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник третьої особи Спілки професіоналів докерів-механізаторів Іллічівського морського торговельного порту в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, за вказаних у письмових запереченнях на позов підстав.

Третя особа профспілка робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту представника у судове засідання не направила. Про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином. Причини неявки не повідомила. Заяв та клопотань не надала.

Третя особа ОСОБА_6 представника у судове засідання не направив. Про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань не надав.

Представник третьої особи ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03.11.2015 р. позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_4 строк на оскарження наказів директора державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» від 26.01.2015 р. № 33 «Про переміщення працівників підприємства» та від 26.01.2015 р. № 46/О про переміщення ОСОБА_4.

Визнано незаконним та скасовано наказ першого заступника директора державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» від 23.04.2015 р. № 234/О-6 про припинення трудового договору та звільнення ОСОБА_4 по п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_4 на роботі тальмана третього терміналу в державному підприємстві «Іллічівський морський торговельний порт».

Стягнуто з державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 02.02.2015 р. по 03.11.2015 р. в сумі 73 077,56 грн..

Стягнуто з державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» на користь держави судовий збір у розмірі 730,77 грн..

В іншій частині позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць та поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі оскаржує рішення в частині відмови в задоволенні її вимог про: 1) визнання незаконним та скасування наказів директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 26.01.2015 р. № 33 «Про переміщення працівників підприємства» в частині виключення зі штатного розпису четвертого терміналу посади тальмана, яку займала ОСОБА_4 та від 26.01.2015 р. № 46/О про переміщення ОСОБА_4; 2) поновлення її на роботі тальмана четвертого терміналу. Просить рішення в цій частині скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення вказаних позовних вимог. Посилається на те, що рішення в оскарженій частині ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Державне підприємство «Іллічівський морський торговельний порт» в апеляційній скарзі оскаржує рішення в частині задоволених вимог ОСОБА_4. Просить рішення суду в цій частині скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4. Посилається на те, що рішення в оскарженій частині ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Профспілка робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту в апеляційній скарзі оскаржує рішення в частині задоволених вимог ОСОБА_4. Просить рішення суду в цій частині скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4. Посилається на те, що рішення в оскарженій частині ухвалено при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» у судовому засіданні вважала необхідним апеляційні скарги порту та профспілки робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту задовольнити за вказаних у них підстав та доводів. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити. Додатково надала апеляційному суду Довідку звільнених працівників ДП «ІМТП» за переведенням до «Трансгрейтерміналу» за період з 2014 р. по 2015 р. р. у кількості 198 осіб та 193 осіб (Т. 2, а. с. 143 165), договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (Т. 2, а. с. 165 172), довідку до наказу директора порту від 26.01.2015 р. № 33 «Про переміщення працівників підприємства (Т. 2., а. с. 173 174), Положення про структурний підрозділ державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» - Четвертий термінал та Положення про структурний підрозділ державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» - Третій термінал (Т. 2, а. с. 175 184), Довідку про те, що ОСОБА_4 перед звільненням була запропонована інша робота прибиральника службових приміщень (Т, 2, а. с. 185), схему підприємства (Т. 2, а. с. 186).

ОСОБА_4, Державне підприємство «Іллічівський морський торговельний порт», Профспілка робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту та інші особи, які беруть участь у справі, письмових заперечень/пояснень на апеляційні скарги не надали.

Позивачка - ОСОБА_4, треті особи Профспілка робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту, Спілка професіоналів докерів-механізаторів Іллічівського морського торговельного порту, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у судове засідання особисто не зявилися, представників не направили. Про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки не повідомили. Профспілка робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту, Спілка професіоналів докерів-механізаторів Іллічівського морського торговельного порту надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представників. Інші особи заяв та клопотань не надали.

Представник третьої особи - Незалежної профспілки працівників Іллічівського морського торговельного порту в судовому засіданні вважав необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити. Інші апеляційні скарги відхилити. Посилався на те, що як переміщення, так і звільнення ОСОБА_4 відбулося з порушенням норм діючого трудового законодавства. Під час переміщення працівників підприємства, зокрема, і ОСОБА_4, фактично відбулося штучне вивільнення працівників за скороченням штату, що передбачає здійснення цілої низки попередніх дій, як-то - попередження, зясування питання щодо переважного права залишення на роботі тощо. Звільнення ОСОБА_4 з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України у будь-якому випадку є незаконним, оскільки відбулося без попередньої згоди виборного органу профспілкової організації.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Враховуючи доводи та вимоги апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції переглядається у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційних скарг та заперечень на них, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду захистом своїх порушених прав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам в повній мірі не відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що переміщення ОСОБА_4 є законним. Обставини щодо законності переміщення на підприємстві встановлені іншими рішеннями суддів різних інстанцій відносно ДП «Іллічівський морський торговельний порт». Не погодившись з переміщенням, ОСОБА_4 з 02.02.2015 р. по 27.04.2015 р. не виходила на роботу до третього терміналу, куди її було переведено. Продовжувала виходити на роботу на четвертий термінал, де її до роботи не допускали. Однак, трудовій договір з нею протягом цього часу не було розірвано, тому підстав для не нарахування заробітної плати за цей період у підприємства не було. Середньоденну заробітну плату у розмірі 289,72 грн., визначену виходячи із заробітної плати та кількості робочих змін у листопаді та грудні місяці 2014 р., необхідно помножити на 275 календарних днів (з 02.02.2015 р. по 03.11.2015 р.) (Т. 2, а. с. 60 - 65).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов правильного висновку про існування між сторонами трудових правовідносин щодо переміщення працівника, звільнення працівника за ініціативою адміністрації підприємства за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо законності переміщення позивачки. Висновки суду в цій частині відповідають обставинам справи, вимогам діючого законодавства України (ст. 32 КЗпП України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 179, 213, 214 ЦПК України). Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 в цій частині не спростовують висновків суду.

Встановлено, що 28.08.2014 між ДП «ІМТП» та ТОВ «ТРАНСГРЕЙНТЕРМІНАЛ», за участю профспілкових організацій, була укладена угода про співробітництво, відповідно до якої передбачені соціальні гарантії працівникам, які будуть переведені до товариства у звязку з орендою державного нерухомого майна. Переведення працівників порту на роботу до товариства проводилося за їх бажанням (п. 1 Угоди) (Т. 1, а. с. 13 15).

22.01.2015 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ТОВ «ТРАНСГРЕЙНТЕРМІНАЛ» був укладений Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (Т. 4, а. с. 166 172).

23.01.215 р. ДП «ІМТП» було видано наказ № 28 про зміни в організації виробництва і праці третього терміналу, яким передбачено ліквідацію останнього з 23.04.2015 р. (Т. 1, а. с. 11).

26.01.2015 р. ДП «ІМТП» видало накази № 33 «Про переміщення працівників підприємства» та № 46/О про переміщення ОСОБА_4, якими передбачено переміщення працівників структурних підрозділів і, зокрема ОСОБА_4, на 3-й термінал у звязку із забезпеченням заходів з щодо реорганізації підприємства, а також у звязку зі змінами в організації виробництва і праці (Т. 1, а. с. 8 10).

Відповідно до ч. 2 ст. 32 КЗпП України, не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботі на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором.

Дослідивши наявні у справі Посадову інструкції тальмана терміналу (Т. 1, а. с. 90 95), Положення про структурний підрозділ державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» - Четвертий термінал та Положення про структурний підрозділ державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» - Третій термінал (Т. 2, а. с. 175 184),

штатні розписи 3-го та 4-го терміналів, трудову книжку (Т. 1, а. с. 96 97), відповідно до записів у якій за №№ 11, 12 ОСОБА_4 з 10.05.2007 р. була переведена з робочої виробничих цехів 4-го терміналу на роботу тальмана 4-го термінала (Т. 1, а. с. 96 97), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що переміщення ОСОБА_4 на роботу тальмана 3-го терміналу відбулося без порушення діючого трудового законодавства. Переміщення відбулося на тому ж підприємстві, у тій же місцевості, на інше робоче місце в інший структурний підрозділ. Змін істотних умов трудового договору не відбулося.

За вищевказаних обставин, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 щодо незаконності її переміщення.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо поновлення ОСОБА_4 на роботі тальмана третього терміналу, визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 02.02.2015 р.. Цих висновків суд дійшов при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням вищезазначених норм процесуального права та норм матеріального права (ст. 235 КЗпП України, Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р.). Доводи апеляційних скарг державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», профспілки робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту в цій частині є частково обґрунтованими.

Статтею 235 КЗпП України передбачено, що у разі незаконного звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації) може бути проведено лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Посилання суду першої інстанції на відмову президії Незалежної профспілки працівників Іллічівського морського торговельного порту (Т. 2, а. с. 28) про надання згоди на звільнення ОСОБА_4 колегія суддів не приймає до уваги. По-перше, це рішення прийнято не за результатами розгляду конкретного подання адміністрації підприємства про надання згоди на звільнення конкретного працівника, а на будь-які можливі звернення у мабутньому. По-друге, згоду на звільнення з роботи повинен надати виборний орган первинної профспілкової організації.

На вимоги апеляційного суду, така обґрунтована відмова виборного органу первинної профспілкової організації у наданні згоди на звільнення ОСОБА_4 з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП була надана.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 р., з подальшими змінами та доповненнями, відмова профспілкового органу в згоді на звільнення з роботи є підставою для поновлення працівника на роботі.

За вказаних обставин колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційних скарг державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», профспілки робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту про дотримання порядку звільнення ОСОБА_4 з роботи.

Оскільки ОСОБА_4 була перемішена на роботу тальмана 3-го терміналу, з якої незаконно була звільнена, а третій термінал ліквідовано у звязку з передачею державного майна в оренду, позивачку необхідно поновити на роботі тальмана у державному підприємстві «Іллічівський морський торговельний порт».

За вказаних обставин, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про необхідність її поновлення на роботі тальмана на 3-му терміналі.

Визначаючи розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. п. 5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р., нарахування середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу проводиться, виходячи із заробітної плати за два останні повні місці роботи, які передували місяцю звільнення. Останніми повними місяцями роботи, які передували місяцю звільнення позивачки є грудень 2014 р. та січень 2015 р.. Відповідно до наданих портом довідок середньомісячна заробітна плата за ці два місяці становить 4 170,00 грн.. Середня кількість відпрацьованих робочих змін за ці два місяці становить 43 робочих зміни. Таким чином, середньоденна заробітна плата становить 193,95 грн.. Кількість робочих днів з часу звільнення (27.04.2015 р.) до часу ухвалення рішення апеляційним судом (23.04.2016 р.) становить 308 робочих днів. Таким чином, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з 27.04.2015 р. по 23.04.2016 р., визначений без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших загальнообовязкових платежів, і який необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки становить 59 736,60 грн. = 308 робочих дні х 193,95 грн..

Доводи ОСОБА_4 про те, що необхідно стягнути середній заробіток з 02.02.2015 р. - часу її переміщення, колегія суддів не приймає до уваги оскільки, позивачка заявила позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (Т. 1, а. с. 4), а не заборгованості по заробітній платі за час її недопущення до роботи.

За вищевказаних обставин, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційних скарг державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», профспілки робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту щодо законності звільнення з роботи ОСОБА_4. Одночасно колегія суддів погоджується з доводами вказаних апеляційних скарг щодо невірності визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Таким чином, доводи апеляційних скарг ОСОБА_4, державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», профспілки робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту є частково обґрунтованими. Вони підлягають частковому задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення по суті позовних вимог є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення останнім вищезазначених норм матеріального та процесуального права, призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині поновлення ОСОБА_4 на роботі тальмана третього терміналу в державному підприємстві «Іллічівський морський торговельний порт», стягнення з державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 73 077,56 грн. необхідно скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення. Поновити ОСОБА_4 на роботі в державному підприємстві «Іллічівський морський торговельний порт» на посаді тальмана. Стягнути з державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу, визначений без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших загальнообовязкових платежів, у сумі 59 736,60 грн.. В решті рішення необхідно залишити без змін.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, необхідно стягнути з державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» в дохід держави судовий збір у сумі 597,36 грн..

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційні скарги ОСОБА_4, державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», профспілки робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03 листопада 2015 року в частині поновлення ОСОБА_4 на роботі тальмана третього терміналу в державному підприємстві «Іллічівський морський торговельний порт», стягнення з державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення.

Поновити ОСОБА_4 на роботі в державному підприємстві «Іллічівський морський торговельний порт» на посаді тальмана.

Стягнути з державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу, визначений без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших загальнообовязкових платежів, у сумі 59 736 (пятдесят девять тисяч сімсот тридцять шість) грн. 60 коп..

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» в дохід держави судовий збір у сумі 597 (пятсот девяносто сім) грн. 36 коп..

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. А. Гірняк

ОСОБА_3