САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/5394/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2016 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1, який діє у власних інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2, до Територіальної громади міста в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи: Восьмі дніпропетровська державна нотаріальна контора, Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора та КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа: Восьма Дніпропетровська державна нотаріальна контора, третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне. Відповідно до договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори 05.11.2002 року матері позивача - ОСОБА_3 на праві власності належало 41/100 частина домоволодіння АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 року його мати ОСОБА_3 померла. Спадщину позивач прийняв шляхом подання в нотаріальну контору відповідної заяви в передбачений законом строк. В 2014 році позивач звернувся до Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. На запит нотаріуса ДМБТІ була надана відповідь про те, що право власності на 41/100 спірного домоволодіння зареєстроване за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.04.1976 року, виданого 6-ю ДДНК за реєстром №1-1472 та рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від17.01.1995 року. ОСОБА_3 за життя не зареєструвала своє право власності на спірне домоволодіння. Так, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Після уточнень, позивач просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним та малолітнім ОСОБА_5 право власності на 41/100 частину домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку А-1 жилою площею 24,0 кв.м., Б- сараю, В- погрібу бетонного, Г- вбиральні, Д - душу, № 1-4 споруд, споруд № 1-3, К - колодязя, фундаменту, за кожним по 41/200 частині, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставі обставин, викладених у заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, з тих підстав, що оскільки спадкодавець за життя не зареєструвала договір дарування домоволодіння, вона не набула права власності на нього.

Представники третіх осіб - Восьмої Дніпропетровської нотаріальної контори та Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилися, але надіслали на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник третьої особи - КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до договору дарування від 05.11.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Карачун О.О., ОСОБА_7 подарувала, а ОСОБА_3 прийняла у дар 41/100 частин житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в (а.с. 72). Однак у встановленому законом порядку, що діяв на той час, зазначений договір у КП «ДМБТІ» не зареєструвала.

Згідно відповіді КП «ДМБТІ» від 16.10.2014 року, 41/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровані за гр. ОСОБА_8, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.04.1976 року виданого Шостою ДДНК та рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.1995 року (а.с. 85).

Як вбачається з копії свідоцтва про зміну прізвища НОМЕР_1 від 19.08.2000 року, ОСОБА_8 змінила прізвище на ОСОБА_8 (а.с. 74).

Відповідно до технічного паспорту на домоволодіння АДРЕСА_1, воно складається з: житлового будинку А-1, загальною площею 52,1, жилою площею 24,0 м.кв.; Б - сараю; В - погрібу; Г - вбиральні; Д - душу; №1-4 - споруд, І - мостіння (а.с. 6-8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 4).

Як вбачається з копії спадкової справи, що надійшла з Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори, спадщину після смерті ОСОБА_9 прийняли її сини - позивач ОСОБА_1, який у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини, та малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н., який прийняв спадщину у відповідності до ч.4 ст.1268 ЦК України (а.с.32-56).

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради №40 від 21.01.2011 року позивача ОСОБА_1 призначено опікуном над його малолітнім братом ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.119).

Постановою державного нотаріуса Восьмої Дніпропетровської нотаріальної контори від 10.02.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 41/100 частину житлового будинку, оскільки за життя ОСОБА_3 не зареєструвала своє право власності на спірне домоволодіння. (а.с. 55-56)

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Суд критично ставиться до посилань представника відповідача про те, що спадкодавець ОСОБА_9 не набула права власності на спірне домоволодіння, з наспаних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Як встановлено судом, на момент укладення договору дарування частини спірного домоволодіння діяв Цивільний кодекс УРСР від 1963 року, положення якого не пов'язували момент набуття права власності на нерухоме майно з її державною реєстрацією.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 набула права власності на 41/100 частину спірного домоволодіння з моменту укладання та нотаріального посвідчення договору дарування, тобто з 05.11.2002 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачем та малолітнім ОСОБА_2 права власності на частину спірного домоволодіння в порядку спадкування за законом після їх матері є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню.

Разом з тим, в позові заявлено вимогу про визнання права власності на колодязь «К», однак згідно договору дарування та технічного паспорту на території спірного домоволодіння колодязь «К» відсутній, у зв'язку з чим в цій частині вимог суд вважає за необхідне відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 16, 328, 1218, 1220, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, ст.ст. 11, 18, 57-60, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 та малолітнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 41/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку А-1 жилою площею 24,0 м.кв., Б - сараю, В - погрібу, Г - вбиральні, Д - душу, №1-4 - споруд, мостіння, за кожним по 41/200 частині, в порядку спадкування за законом після смерті їх матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О.П.Румянцев