РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/12512/15-ц

Провадження № 2/643/398/16

16.05.2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова під головуванням судді Горбунової Я.М., при секретарі Арестовій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові в приміщенні суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № DN81AR03110312 від 06.08.2007 р. відповідач отримав кредит у розмірі 56 966,80 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом на термін до 05.08.2014 р. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 16.07.2015 р. він має заборгованість у розмірі 436 567,74грн., яка складається з наступного: 60 237,97 грн. заборгованість за кредитом; 94 951,47 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 14 811,16 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 266 567,14 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк зобовязався надати ОСОБА_1 кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу або шляхом перечислення на рахунок, який зазначений в п.7.1 даного договору на строк з 06.08.2007 р. по 05.08.2014 р. включно, у вигляді непоновлюваної лінії у розмірі 76 649,68 грн. на наступні цілі: 50 112,00 грн. на купівлю автомобіля, а також у розмірі 34,00 грн.для сплати за реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п. 1.2 договору; на сплату страхових платежів за договором страхування ТЗ №DN81AR03110312 від 06.08.2007 р., договором особистого страхування №DN81LK03110312 від 06.08.2007 р. на строк до 05.08.2008 р. у сумі 2811,84 грн., а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 40087,96 грн., та у розмірі 19682,88 грн. на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,75% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,50% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п.3.11даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного договору. (а.с. 6-8)

Відповідно до ст. ст. 629, 628 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Заперечення та докази щодо невиконання позивачем п. 1.1 Договору не надано. Підписання позивачем та відповідачем кредитного договору свідчить, що сторони договору досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно п. 4.1. договору при порушенні ОСОБА_1 будь-якого зобовязання передбаченого п.п. 2.2.2, 2.2.3, 7.5 даного договору, банк має право нарахувати, а ОСОБА_1 зобовязується сплатити позивачу пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання.

У порушення зазначених норм закону та умов договору ОСОБА_1 свої зобовязання не виконав, а тому заборгованість за кредитним договором станом на 16.07.2015 р. складається у розмірі 436 567,74 грн., з яких: 60 237,97 грн. заборгованість за кредитом; 94 951,47 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 14 811,16 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 266 567,14 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.(а.с.3-5)

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідком порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, як боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та підлягають частковому задоволенню з урахуванням строку позовної давності, про застосування якої заявив відповідач в письмових запереченнях на позов, так як вважає, що позивачем необгрунтовано заявлені вимоги про стягнення пені поза межам строку позовної давності.

Як встановлено судом, відповідач перестав виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту і зі сплати процентів за користування кредитом, 06.08.2009 р. у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом банк звернувся до суду 04.08.2015 р.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У даному спорі судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору п.7.1 позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені договором ( з 6 по 10 число кожного міяця), також встановлена відповідальність у п.4.1 Договору за порушення зобов'язань, передбачених п.2.2.2 (оплата процентів за користування кредитом), 2.2.3, 7.5 Договору у вигляді пені у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу.

Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами кожного 6-10 числа кожного місяця наступного за місяцем, в рахунок якого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань.

Таким чином, суму заборгованості по пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором слід відраховувати з урахуванням строку позовної дановності у один рік і з відповідача на користь банку підлягає стягненню заборгованість по пені у сумі 101 745, 36 грн.

Інші суми нарахованої заборгованості за кредитним договором відповідачем не стростовані, підтверджені належними доказами, в зв'язку з чим, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» заборгованість у розмірі 271 745 грн. (двісті сімдесят одна тисяча сімсот сорок пять) гривень 96 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» судовий збір у розмірі 3 654 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Я.М. Горбунова