overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Провадження 2/127/6984/16
УХВАЛА

10 листопада 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бойко В.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_2 про стягнення матеріальої шкоди суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов ОСОБА_1 до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_2 про стягнення матеріальої шкоди.

Позивач вказує, що правовідносини між сторонами спору грунтуються на публічному договорі, а також вказує, що звертається до суду як споживач відповідно до ЗУ Про захист прав споживачів, проте, в прохальній частині позовної заяви просить суд стягнути з ПАТ НАСК «Оранта» на його користь 60 685, 43 грн., шкоди заподіяної внаслідок пошкодження належного автомобіля та 634,32 грн., за проведення експертного дослідження, таким чином, суд вважає, що в даному випадку ЗУ Про захист прав споживачів не підлягає застосуванню.

Крім того, згідно матеріалів позову, дорожньо-транспортна пригода сталась не на території м. Вінниці, а на автомобільній дорозі "Знам"янка-Луганськ-Ізварино".

Як вбачається з матеріалів позову відповідач ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія « Оранта», знаходиться за адресою м. Київ -81, вул. Здолбунівська 7-Д, та відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, доказів про те, що відповідачі знаходяться на території м. Вінниці суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України позови до юридичної особи предявляються в суд за їх місцезнаходженням.

Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як зазначено вище відповідачі не знаходяться на території Вінницького міського суду Вінницької області.

Згідно п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадку коли справа не підсудна цьому суду.

Вивчивши матеріали позову, враховуючи положення ст. 109 ЦПК України, що встановлює правило підсудності за місцезнаходження відповідача суд прийшов до переконання, що позивачем порушено правило підсудності при предявленні позову в суд, а тому відповідно справа щодо розгляду та вирішенню даного спору, не підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області в звязку з чим наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 109, ст.ст. 121, 209, 210 ЦПК України,

суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_2 про стягнення матеріальої шкоди повернути позивачу в звязку з непідсудністю Вінницькому міському суду Вінницької області.

Розяснити позивачу право на звернення до компетентного суду за місцем знаходженням відповідачів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя:
Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 31 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

17 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Миніч Т.І., Трояновської Г.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання ОСОБА_1 про призначення судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

встановила:

Під час судового розгляду ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи з метою встановлення вартості знищеного транспортного засобу.

Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України, для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає за необхідне призначити у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручити судовому експерту ОСОБА_3.

Керуючись ст. ст. 202, 143, 144 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити частково.

Призначити у справі судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання:

1.Яка вартість мотоцикла марки Honda СВ1, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, до дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 11 серпня 2014 року, та після даної ДТП, на дату проведення експертного дослідження?

Проведення експертизи доручити судовому експерту ОСОБА_3 ( м. Житомир, вул. Перемоги, буд. 41, офіс 1, тел. (097) 799-91-07).

Попередити експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України.

Встановити експерту строк проведення експертизи до 1 січня 2017 року.

Витрати по проведенню експертизи покласти на ОСОБА_1

В розпорядження експерту надати матеріали цивільної справи № 296/12669/15-ц та кримінальної справи № 295/5101/15-к.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

Ухвала в частині зупинення провадження в справі може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді:
Справа № 466/8873/16-ц
У Х В А Л А

про скасування судового наказу

15 листопада 2016 р Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : Головуючого судді Донченко Ю.В.

при секретарі Піцик О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

в с т а н о в и в :

21.10.2016 р. за заявою ЛМКП "Львівводоканал" видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 боргу у сумі 1271,31 грн.

Боржник ОСОБА_1 у поданій заяві просить скасувати виданий судовий наказ, посилаючись на безпідставність заявлених стягувачем вимог, оскільки сума боргу нарахована неправомірно. В заяві зазначає, що судовий наказ він отримав лише 7.11.2016 року і лише тоді дізнався про наявність заборгованості.

Боржники та представник стягувача в судове засідання не з»явились з невідомих суду причин, хоча про час та місце слухання справи з питання скасування судового наказу були належним чином повідомлені, оскільки відповідно до ст. 105-1 ЦПК України неявка осіб не є перешкодою для вирішення заяви про скасування судового наказу, суд вважає за можливе розглянути дану заяву у їх відсутності.

Суд, оглянувши та перевіривши матеріали справи, вважає, що заява про скасування судового наказу підлягає до задоволення, при цьому поновляє строк на подання заяви про скасування судового наказу з таких підстав.

У відповідності до ст. 95 ч.1 ЦПК судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 105-1 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 105 цього Кодексу, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до ст. 100 ч. 3 п.2 ЦПК суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

У заяві про скасування судового наказу боржник зазначив, що сума боргу нарахована неправомірно, тому судовий наказ виданий безпідставно. Таким чином, між сторонами виник спір про право, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження, що є підставою для скасування судового наказу.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що заявник отримав судовий наказ лише 07.11.2016 року.

З огляду на наведене, вважаю, що судовий наказ від 21.10.2016 року слід скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 95 ч. 1, 100 ч. 3, 105-1, 197 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Поновити строк подання заяви про скасування судового наказу.

Судовий наказ від 21.10.2016 року виданий Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 боргу у сумі 1271,31 грн. в користь ЛМКП "Львівтеплоенерго" скасувати.

Розяснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову;

Копію даної ухвали направити стягувачеві та боржнику для відому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_2
Справа № 520/7511/16-ц
Провадження № 2/520/3813/16
Київський районний суд м. Одеси в складі:
судді Пучкової І.М.
за участю секретаря Бродецької Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 24 листопада 2014 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 5931 грн. 77 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Банк виконав свої зобовязання щодо надання ОСОБА_2 кредитних коштів.
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.
Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.
Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 212 215, 224-226 ЦПК України, ст. 526, 610, 611, 612, 624, 625, 1054 ЦК України,-
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Дане заочне рішення може бути переглянуто Київським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Пучкова І. М.
Справа № 477/895/16-ц
Провадження № 2/477/638/16
У Х В А Л А

01 листопада 2016 р. м.Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Полішко В.В., з секретарем Хижняк К.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного сумісного майна,

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати земельну ділянку № 283/2, що розташована за адресою: СТ Металург с. Галицинове Жовтневого району Миколаївської області спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_1; здійснити поділ цього майна, визнавши за нею право власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки.

16 листопада в судовому засіданні представник позивача подала уточнену позовну заяву в якій просила визнати, що земельна ділянка № 283/2, що розташована за адресою: СТ Металург с. Галицинове Жовтневого району Миколаївської області, належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в рівних частинах з моменту набуття права власності на цю земельну ділянку ОСОБА_4 та стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача ? частину коштів, отриманих від продажу спільного сумісного майна - земельної ділянки. Подану заяву обґрунтувала тим, що відповідач продав земельну ділянку, в звязку з чим необхідно змінити позовні вимоги.

Позивач підтримала подану заяву.

Представник відповідача заперечувала щодо прийняття цієї заяви, оскільки цією заявою змінено предмет позову, а також не сплачено судовий збір за всі заявлені вимоги .

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи та подану заяву, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 31 ЦПК України визначено, що позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову, подавши відповідну заяву. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Первинними вимогами з якими звернувся позивач це визнання земельної ділянки спільною сумісною власністю подружжя та визнання права на ? її частину. В уточненій позовній заяві вказано вимоги визнати земельну ділянку такою, що належала на праві спільної сумісної власності подружжю та стягнення компенсації за реалізоване спільне сумісне майно.

Таким чином суд вважає, що зявився новий предмет спору грошова компенсація.

За таких обставин, оскільки судовий розгляд вже розпочато, вказана заява не підлягає прийняттю до розгляду.

Керуючись ст.. 31 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У прийнятті заяви про уточнення позовних вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду у разі її подання.

Суддя В.В. Полішко
КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3337/16-ц
Провадження № 2/488/1784/16 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

04.10.2016 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

В складі : судді Лазарева Г. М.,

при секретарі Левіній Д.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини,

В С Т А Н О В И В:

29.08.2016 року позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просила стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Посилаючись на ті обставини, що сімейні стосунки з відповідачем не склалися та сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, просила позов задовольнити.

Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ст.ст. 80, 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і за рішенням суду кошти на утримання дружини (аліменти) присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі з урахуванням стану здоровя та матеріального становища сторін, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Керуючись ст.ст. 208,209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Заверещиця, Городоцького району, Львівської області, на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29.08.2016 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Г.М. Лазарева
Справа № 367/7880/16-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

18 листопада 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі головуючої судді Оладько С.І

При секретарі Костяк В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом,в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, поскільки у них різне відношення до життя,вони не розуміють одне одного.З часом вони втратили почуття любові,шлюбні відносини не підтримують.

Позивач у судове засідання не з»явився,згідно поданої заяви позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з»явилась,про день та час розгляду справи повідомлялась відповідно до вимог ст.. 74 ЦПК України,у зв»язку з чим суд відповідно до ст..224 ЦПК України проголосив по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд ,вивчивши матеріали справи,вважає позов таким,що підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено,що в 2011р сторони зареєстрували шлюб.Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,2011р.н.. Сторони не проживають однією сімєю,не ведуть спільне господарство,не підтримують подружні стосунки,проживають окремо. При таких обставинах суд вважає,що подальше спільне життя подружжя шкодить інтересам сторін та їхньої неповнолітньої дитини,а тому шлюб необхідно розірвати.

Враховуючи,що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 197 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,,керуючись ст.ст. 3,10,60,213-218 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,зареєстрований 11 квітня 2011 року виконавчим комітетом Гостомельської селищної ради міста Ірпеня Київської області,актовий запис №22.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище «Кравцова».

Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача.Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію рішення суду направити сторонам по справі для відома.

Суддя: ОСОБА_4
Провадження № 2/761/7035/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Лукянчук А.О.

за участю позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява.

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 02 серпня 2008 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис №711.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Від примирення сторони в судовому засіданні відмовились, наполягаючи на розірванні шлюбу.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з січня 2016 року.

Спір щодо спільного майна відсутній, як пояснили сторони.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,159,212,214,215 ЦПК України, ст.ст. 110 -112 СК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 02 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві за актовим записом №711 - розірвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача залишити «ОСОБА_1».

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.Г.Притула