Справа № 336/8185/15-ц
Провадження № 2/336/374/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2016 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районній суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кляшторного В.С., при секретарі Ведмедьовій В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у звязку з переїздом на інше постійне місце проживання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що вона є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 14.06.2001 року. В зазначеній квартирі з нею мешкали як члени сімї, її діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований з 03.04.2013 р.)

Відповідач 01.05.2014 року виїхав на заробітки до Російської Федерації. В спірній квартирі з вищезазначеної дати він не зявлявся, помешканням не користувався.

На підставі вищевикладеного позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1.

Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій просила суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився, надіслав на адресу суду заяву в якій просив суд слухати справу без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Крім того в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява відповідача в якій він просить зняти його з реєстраційного обліку з спірної квартири.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується копією договору дарування від 14.06.2001 року (а.с.11) та копією технічного паспорту (а.с.12).

З довідки (а.с.6) № 214 виданої центром обслуговування абонентів Єдиної абонентської служби від 24.10.2015 року, вбачається, що у спірній квартирі зареєстровані: позивачка, її дочка ОСОБА_3, та її син відповідач по справі, який в ній не проживає з 05.2014 року.

Зазначені обставини підтверджуються актом від 23.10.2015 року (а.с.7), в якому зазначено, що відповідач ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 не мешкає з 01.05.2014 року.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла (у т.ч. колишній) втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 317 ЦК України , власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що вимоги позивачки правомірні, оскільки відповідач у зазначеній квартирі не мешкає з травня 2014 р., тобто понад 1 рік, домовленостей між сторонами щодо збереження права користування квартирою не було, тому суд вважає за доцільне визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 208, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321,391, 405 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у звязку з переїздом на інше постійне місце проживання задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.С. Кляшторний