Справа № 565/183/16-ц
У Х В А Л А

12 лютого 2016 року м. Кузнецовськ

Суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області Ковтунович М.І., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Сбербанк» про примусове одноразове виконання обовязку в натурі,

в с т а н о в и в :

До суду надійшов зазначений позов ОСОБА_1 до відповідача ПАТ «Сбербанк» про зобовязання повернути кошти в сумі 23344,48 доларів США одноразово через Львівське відділення №4 банку. У цьому ж позові просить звільнити від сплати державного мита відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Так, у позовній заяві ОСОБА_1 не зазначено ціни позову (ст.119 ч.2 п.4 ЦПК).

В порушення вимог норми ст.119 ч.5 ЦПК позивач не додала до позову документи, що підтверджують сплату судового збору.

Вирішуючи питання колізії норм щодо сплати судового збору в справах щодо захисту прав споживачів, зокрема ст.22 ч.3 Закону України «Про захист прав споживачів» та положень Закону України "Про судовий збір", суд керується тим, що саме Законом України "Про судовий збір", як спеціальним законом, визначаються правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору. Частиною 1 ст.3 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви. Частиною другою тієї ж статті визначено випадки, коли судовий збір не справляється, а ст.5 Закону України "Про судовий збір" встановлює перелік категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору. Зазначені переліки є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають, оскільки в зазначених статтях не передбачено формулювань норми з відсиланням до інших випадків, передбачених законами України. Крім того, що Закон України "Про судовий збір" є спеціальним правовим актом, що регулює питання оплати судового збору, то цей закон є ще й таким, що прийнятий у часі пізніше, порівняно із нормою ст.22 ч.3 Закону України «Про захист прав споживачів», а значить підлягають застосуванню норми Закону України "Про судовий збір". При вирішенні розглядуваного питання, суд також враховує, що у редакції Закону України "Про судовий збір", що була чинною до 31.08.2015р. передбачалося звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав (ст.5 ч.1 п.7 Закону), а в редакції вказаного Закону, чинній із 01.09.2015р. така норма відсутня. Це, на думку суду, означає, що законодавець виключив споживачів із числа пільгових категорій, які звільнені від сплати судового збору.

Підстав, визначених у нормах ст.82 ч.ч.1, 3 ЦПК України та у ст.8 Закону України "Про судовий збір", для звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору не встановлено.

Таким чином, із наведеного вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині вимоги про звільнення від сплати судового збору.

Згідно із п.1 ч.2 ст.4 того ж Закону за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

На даний момент при розрахунку розміру судового збору необхідно керуватися тим, що розмір мінімальної заробітної плати складає 1378грн.

Оплату судового збору необхідно провести за такими реквізитами: УДКСУ у м. Кузнецовськ 22030001, , код ЄДРПОУ у банку 37888148, МФО 833017, номер доходного рахунку щодо сплати судового збору 0004 і, у встановлений судом строк, подати до суду документ про повну сплату судового збору.

Отже, позивачем не дотримано вказаних вимог процесуального закону. Недоліки позову слід виправити шляхом подачі до суду позовної заяви, що буде оформлена відповідно до вимог ст.119 ЦПК та документа про сплату судового збору.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України або не сплачено судовий збір, то суддя постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху і надає позивачу строк для усунення недоліків.

Тому, є підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, з наданням позивачу строку для виправлення вищевказаних недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст.119, 121, 209 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви позивача про звільнення від сплати судового збору.

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Сбербанк» про примусове одноразове виконання обовязку в натурі.

Надати позивачу для виправлення недоліків позовної заяви пятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

С у д д я :