Справа № 212/2010/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Чайкіна І.Б.,

секретарі Гавеля Ю.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду міста Кривого Рогу, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1167 грн., щомісяця, до досягнення дитиною повнолітнього віку.

В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав в повному обсязі, вказав, що має сумніви в тому, що дитина від нього, коштів на проведення експертизи на даний час не має .

Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється.

Суд встановив, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від цих відносин сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7), який мешкає разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні, відповідач є батьком дитини. Добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини (а.с.7).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ст. 181 Сімейного кодексу України передбачає, що способи виконання батьками обв'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або) натуральній формі.

П. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що за відсутності домовленості має батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК) і виплачується щомісячно.

У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення для справи.

В ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1 167 гривень, з 1 травня - 1 228 гривень, з 1 грудня - 1 313 гривень.

Дитині - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на теперішній час не виповнилося і року (а.с.7).

Дитина проживає з матір'ю, яка на теперішній час не працює, доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років.

Посилання позивача, що він не впевнений, що є батьком дитини, не є підставою для відмови в стягненні аліментів, оскільки останній батьківство в судовому порядку не оспорував.

Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок, що з відповідача на користь позивача потрібно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісяця, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 05 квітня 2016 року (моменту подання позовної заяви).

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 180-183 СК України, ст.ст. 212 - 215,224-225, 367 п. 1 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 05.04.2016 р. до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 551,20 грн. на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: І. Б. Чайкін