АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5743/16 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: «право власності»
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Гуцал Л.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Доля О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -

встановила:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, мотивуючий який зазначив, що 08 червня 2011 року між ним та ОСОБА_2 у простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого він придбав у власність квартиру АДРЕСА_1. Посилаючись на те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, він сплатив, а відповідач отримав в рахунок оплати вартості нерухомого майна грошові кошти, але ухиляється від нотаріального посвідчення договору, ОСОБА_1 просив на підставі ст. 220 ЦК України визнати дійсним укладений 08 червня 2011 року між ним та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2014 року позов задоволено. Визнано дійсним укладений 08 червня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір купівлі - продажу квартири № АДРЕСА_1, визнано за ОСОБА_1 право власності на вказане нерухоме майно.

В апеляційній скарзі представник Харківської міської ради, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, просив рішення скасувати. В обґрунтування скарги зазначив, що під час розгляду справи судом не було встановлено факту ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, крім того, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2015 року квартиру АДРЕСА_1 визнано відумерлою спадщиною після смерті ОСОБА_2 та передано у комунальну власність територіальної громади м. Харкова.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Харківської міської ради, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна, що підтверджується письмовими доказами, відбулося повне його виконання, але відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення, що відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України є підставою для визнання договору дійсним та визнання за позивачем права власності на спірне майно.

Проте погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України, сторонами у цивільному судочинстві є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Як убачається із матеріалів справи, позов про визнання договору дійсним та визнання права власності було подано ОСОБА_1 до Московського районного суду м. Харкова у жовтні 2014 року.

Разом з тим, з листа Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 13.10.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що того ж дня складено актовий запис № 12478.

Крім того, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2015 року квартиру АДРЕСА_1 визнано відумерлою спадщиною після смерті ОСОБА_2 та передано у комунальну власність територіальної громади м. Харкова.

Цивільним процесуальним законодавством не передбачено право на пред'явлення позову до померлої особи.

Оскільки на момент звернення ОСОБА_1 до суду з позовом, а відповідно і на момент ухвалення судового рішення, яке оскаржується, цивільна процесуальна правоздатність ОСОБА_2 припинилась у зв'язку зі смертю (ст. 25 ЦК України), останній не може бути відповідачем у справі у розумінні цивільно-процесуального законодавства, пред'явлення до нього позову суперечить закону.

У даному випадку неможливе і процесуальне правонаступництво, оскільки за змістом ст. 37 ЦПК України, суд вирішує питання про залучення до участі у справі правонаступника лише у випадку смерті фізичної особи на стадії розгляду цивільної справи, а ОСОБА_2 помер до пред'явлення ОСОБА_1 позову.

За таких обставин судом першої інстанції було помилково відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та відповідно ухвалено рішення, що оскаржується.

Пунктом 1 частини 1 статті 205 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених ст.205 цього Кодексу.

З огляду на викладене апеляційна скарга Харківської міської ради підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 205, 303, 304, 307, 310, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2014 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності- закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді