07.06.2016 Справа №469/1346/15-ц
У Х В А Л А

07 червня 2016 року Березанський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - Тавлуя В.В.

при секретарі - Рогозевич С. О.

за участю:

представника позивачів - ОСОБА_1

представника відповідача

Відділу Держземагентства у Березанському

районі Миколаївської області - ОСОБА_2 В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Березанка цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, Відділу Держземагенства у Березанському районі Миколаївської області, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання незаконними дії органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали до Березанського районного суду Миколаївської області заяву про забезпечення позову до Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, Відділу Держземагенства у Березанському районі Миколаївської області, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання незаконними дії органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити певні дії, у якій, з урахуванням поданих до суду уточнень у заявах від 07.06.2016 року просили суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- заборонити Коблівській сільській раді Березанського району Миколаївської області, Відділу Держземагенства у Березанському районі Миколаївської області, ОСОБА_6 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з відчуження земельної ділянки кадастровий номер: :12:053:0196, що розташована за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, в тому числі, укладати договори щодо відчуження у будь-який спосіб, дарування, міни стосовно цієї земельної ділянки, вносити в уставний капітал юридичних осіб, здійснювати будь-які будівельні роботи;

- заборонити Реєстраційній службі Березанського районного управління юстиції Миколаївської області здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки кадастровий номер: :12:053:0196, що розташована за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве.

Свої вимоги заявники мотивують тим, що Відповідачем Коблівською сільською радою Березанського району Миколаївської області 14.12.2012 року на ХІІ сесії 6 скликання було прийняте рішення №23, яким їм надано дозволи на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель не наданих у власність та постійне користування населеного пункту села Коблеве, в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області площею до 0,10 га кожній для індивідуального дачного будівництва в с. Коблеве по вул. Морська.

Однак, на думку заявників, в порушення ст.ст.6, 19, 22 Закону України «Про землеустрій», ст.ст.118, 121 Земельного кодексу України, ст.19 Конституції України надав дозвіл на розробку проекту землеустрою та затвердив такий проект іншій особі, на вже погодженій до відведення земельній ділянці.

Крім того, відповідач Відділ Держземагенства у Березанському районі Миколаївської області безпідставно, на думку заявників, здійснив реєстрацію земельної ділянки, що перетинається з їхніми земельними ділянками, присвоївши їй кадастровий номер: :12:053:0196, та у подальшому відмовив заявникам у погодженні проектів землеустрою.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, номер, час формування: 28.03.2016 року, номер інформаційної довідки: 56120544, земельна ділянка кадастровий номер: :12:053:0196 належить на праві приватної власності ОСОБА_5, цільове призначення: для будівництва та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування.

Посилаючись на те, що земельна ділянка кадастровий номер: :12:053:0196 перетинає земельні ділянки, дозвіл на відведення яких наданий позивачам, у звязку з чим існує велика вірогідність того, що вказані земельні ділянки, проекти відведення по яким ними розроблені, будуть втрачені для відведення, оскільки Третя особа може перепродати або подарувати, свою оформлену без законних, на їх думку, підстав власність іншим особам, що зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовної заяви, заявники просять суд вжити зазначені у їхній заяві заходи забезпечення позову.

Ознайомившись з заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд дійшов до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд керується положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Так, П.4 зазначеної вище Постанови ВСУ зокрема передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 предметом позовних вимог є визнання незаконними дій органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити певні дії.

Отже, між сторонами існує не майновий спір.

Разом з тим, заявники у поданій до суду заяві просять вжити заходів забезпечення позову щодо нерухомого майна - земельної ділянки кадастровий номер: :12:053:0196, що розташована за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве.

Таким чином, на думку суду, має місце невідповідність виду забезпечення позову, який просять застосувати позивачі, позовним вимогам.

Крім того, як свідчать матеріали справи, земельна ділянка кадастровий номер: :12:053:0196, стосовно якої заявники просять суд накласти заборони, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №60789756, від 07.06.2016 року (а.с.193) на підставі посвідченого нотаріально договору купівлі продажу, серія та номер 710, від 28.04.2016 року, належить ОСОБА_6.

Таким чином, заявники фактично просять вжити заходи забезпечення позову щодо майна, яке належить особі, яка не є відповідачем у даній справі, що, на думку суду, суперечить п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

В звязку з цим, суд вважає, що внаслідок задоволення клопотання позивачів будуть істотно порушені майнові права ОСОБА_6, оскільки вона не є стороною у даній справі. Згідно ч.1 ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Крім того, жодних доказів, в підтвердження незаконності набуття права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку кадастровий номер: :12:053:0196, позивачами не надано.

Разом з тим, за змістом ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Також суд приймає до уваги, що позивачами до позовної заяви не надано жодних доказів вчинення Коблівською сільською радою Березанського району Миколаївської області незаконних дій у вигляді прийняття відповідних рішень, і у матеріалах справи станом на дату прийняття судом рішення по суті заявленого клопотання, такі рішення відсутні, незважаючи на те, що судом відповідачу був направлений відповідний запит для зясування даних обставин (а.с.166).

Відповідно до викладеного, суд вважає, що в порушення правової позиції Верховного Суду України, викладеної у Постанові від 22.12.2006 р. № 9, доводи заявників в обґрунтування заявлених вимог не підтверджуються відповідними доказами, а вид забезпечення позову, який просять застосувати позивачі, не відповідає змісту позовних вимог.

На думку суду, на можливість виконання рішення суду про визнання незаконними дій органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити певні дії (скасування державної реєстрації земельної ділянки), у разі його ухвалення, наявність чи відсутність заборон щодо земельної ділянки кадастровий номер: :12:053:0196, безпосередньо не впливає, оскільки можливість такого виконання не повязане, і не залежить від особи конкретного власника земельної ділянки.

Таким чином, проаналізувавши зазначені обставини справи у їх сукупності, суд вважає, що у нього відсутні підстави дійти обґрунтованого висновку, що у даній справі існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, і про необхідність застосування вказаного у заяві виду забезпечення позову.

В звязку з цим, суд вважає що у задоволенні вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо вжиття заходів забезпечення позову, слід відмовити.

Керуючись п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст. 151-153, ст. 208-210 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про забезпечення позову, відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :