Провадження №2/761/2224/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі: головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» про стягнення боргу за договором банківського вкладу, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» про стягнення боргу за договором банківського вкладу.

Позивач обґрунтував позовну заяву тим, що 15 вересня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено Договір № 222D-408079 банківського вкладу «Дарунок осені» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (24 місяці) на загальну суму вкладу 130000,00 доларів США зі сплатою 8,75 % річних.

Відповідно до умов цього Договору Банк приймає кошти позивача в сумі 130000,00 доларів США на термін з 05.09.2013 року по 04.09.2015 року. Відповідач зобов'язується в останній день терміну розміщення вкладу повернути Позивачу внесену суму та нараховані проценти за дні поточного місяця.

Позивач неодноразово звертався до Банку з заявами про повернення банківського вкладу, проте Позивачу було відмовлено у поверненні вкладу за Договором, а також повідомлено про те, що матеріали проведеної ревізії передані до Шевченківського РУ ГУ МВС України із відповідною заявою банку щодо відкриття кримінального провадження, притягнення до відповідальності винних осіб та відшкодування нанесених збитків.

В зв'язку з чим позивач посилаючись на ст.ст. 1, 3, 10, 15, 26, 57, 58, 59, 118-120 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 615, 1058, 1060, 1061 ЦК України, просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» на користь ОСОБА_1 борг за договором вкладу в сумі 130000,00 доларів США, та судові витрати.

В своїх письмових запереченнях голова правління Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» заперечив проти позову, при цьому зазначив, що 01 серпня 2014 року позивач звернувся до банку з заявою про повернення вкладу. Таким чином позивач ОСОБА_1 відмовився від проведення операції по договору № 222Б-408079 банківського вкладу «Дарунок осені» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (24 місяця) на загальну суму вкладу 130 000,00 доларів США зі сплатою 8,75 % річних.

Згідно з пунктом 1.15 розділу IV Інструкції «Про ведення касових операцій банками в Україні» затвердженої постановою Правління Національного банку України № 174 від 01 червня 2011 року порядок анулювання касової операції визначається внутрішнім положенням банку.

Відповідно до пункту 2.18 розділу 3 Інструкції «Про ведення касових операцій у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» затвердженої постановою Правління ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» № 2607 від 27 грудня 2012 року якщо платник відмовляється від здійсненого платежу в цей же день за умови, що сума внесеного платежу ще не перерахована на рахунок одержувача, засобами ПК «UАРау.RetaiІ» операція скасовується відповідно до внутрішньобанківських вимог проведення операцій «сторно», про що зазначається в реєстрі прийнятих платежів.

Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проведення операції по договору № 2220-408079, відповідно до приписів вказаних норм головний економіст відділу супроводження та контрою операцій ОСОБА_8, та заступник начальника відділу супроводження та контролю операцій ОСОБА_9, 05 вересня 2013 року об 11 год. 21 хв., видалили електронні документи у програмному забезпеченні Київського регіонального відділення ПАТ «КБ«ХРЕЩАТИК». Вказана операція підтверджується протоколом від 05 вересня 2013 року та поясненнями головного економіста відділу супроводження та контрою операцій ОСОБА_8

В результаті чого, примірник договору № 222Б-408079 банківського вкладу «Дарунок осені» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (24 місяця) на загальну суму вкладу 130 000,00 доларів США зі сплатою 8,75 % річних у банку відсутній. Сама ж квитанція № 13 від 05 вересня 2013 року у зв'язку з недбалістю касира ОСОБА_6, за якою закріплений штам № 8, що підтверджується журналом реєстрації печаток не була забрана у клієнта. Як наслідок ОСОБА_1 цим користується та намагається стягнути неіснуючу суму боргу.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» в судовому засіданні проти позову заперечив та підтримав письмові заперечення голови правління банку? вважає позовні вимоги позивача надуманими та безпідставними. В судовому засіданні пояснив, що позивач будучи обізнаним із ситуацією, яка склалася у банку, через шахрайські дії колишніх працівників Київського регіонального відділення, ОСОБА_1 користуючись наявною у нього через недбалість касира ОСОБА_6, квитанцією № 13 звернувся з вимогами до банку про стягнення неіснуючої суми боргу за договором № 2220-408079 банківського вкладу «Дарунок осені» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (24 місяця) від якого 05 вересня 2013 року він відмовився.

Суд вислухавши пояснення та заперечення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 вересня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено Договір № 222D-408079 банківського вкладу «Дарунок осені» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (24 місяці) на загальну суму вкладу 130000,00 доларів США зі сплатою 8,75 % річних.

Згідно п. 5.1. Договору, цей Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та внесення Позивачем коштів на вкладний рахунок, що підтверджується квитанцією відповідної форми, яка свідчить про внесення готівки, або випискою з вкладного рахунку.

Розміщення Позивачем грошових коштів за Договором в установі Відповідача підтверджується квитанцією на переказ готівки № 13 від 05.09.2013 року на суму 130000.00 доларів США.

Згідно п. 1.1. Договору, Відповідач приймає кошти позивача в сумі 130000.00 доларів США на термін з 05.09.2013 року по 04.09.2015 року.

Згідно п. 2.1.1. Договору. Відповідач зобов'язується прийняти грошові кошти Позивача на термін та на умовах Договору та нести повну відповідальність за їх збереження.

Згідно п. 2.1.4. Договору, Відповідач зобов'язується в останній день терміну розміщення вкладу повернути Позивачу внесену суму та нараховані проценти за дні поточного місяця.

Згідно п. 6.1. Договору, за невиконання зобов'язань по Договору, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Відповідач, порушуючи умови Договору, відмовляється повертати кошти Позивача та сплачувати проценти.

01.08.2014 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою, в якій просив провести перевірку причин невиплати йому грошових коштів за Договором та іншими договорами банківських вкладів.

18.08.2014 року у листі №41/3-12/4410 Відповідач повідомив Позивача про те, що в балансі банку Відповідача за 05.09.2013 року існують записи про відкриття та одночасне закриття банківського вкладу за Договором, при цьому в матеріалах справ примірник Договору не збережено. У зв'язку із вищевказаним. Позивача було повідомлено про відсутність правових підстав у поверненні банківського вкладу за Договором.

15.09.2014 року Позивач повторно звернувся із листом до Відповідача, в якому просив терміново повернути кошти за договором в сумі 130000,00 доларів СІ1ІА за Договором, та надав необхідні підтверджуючі документи.

22.10.2014 року у листі №41/3-12/5530 Відповідач повідомив Позивача про те. що зазначені Позивачем договори банківських вкладів не підкріплені відповідними коштами з балансі банку, а матеріали документальної ревізії показали, що операції за цими договорами, в тому числі за Договором, мають ознаки шахрайських дій.

Позивачу було відмовлено у повернені вкладу за Договором, а також повідомлено про те, що матеріали проведеної ревізії передані до Шевченківського РУ ГУ МВС України із відповідною заявою банку щодо відкриття кримінального провадження, притягнення до відповідальності винних осіб та відшкодування нанесених збитків.

Судом встановлено, що 15 вересня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено Договір № 222D-408079 банківського вкладу «Дарунок осені» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (24 місяці) на загальну суму вкладу 130000,00 доларів США зі сплатою 8,75 % річних. (а.с. 8-10).

За зверненням Відповідача від 19.03.2014 року, Органом досудового розслідування Шевченківського районного управління ГУ МВС України в місті Києві відкрито кримінальне провадження №0002551, з правовою кваліфікацією за ст. 191 ч. 5 КК України.

Згідно фабули вказаного кримінального провадження працівники ПАТ КБ «ХРЕЩАТИК» зловживаючи своїм службовим становищем привласнили грошові кошти в сумі 14399534,67 гривень, 274128,00 доларів США та 188835,00 Євро, які були їм ввірені, чим завдали матеріальної шкоди ПАТ КБ «ХРЕЩАТИК».

Представник Відповідача ПАТ «КБ «Хрещатик» в судовому засіданні пояснив, що у позивача ОСОБА_1 відсутні будь які правові підстави вимагати від ПАТ «КБ«ХРЕЩАТИК» кошти у сумі 130 000,00 доларів США, так як він відмовився розміщувати у банку. Що підтверджується після його звернення до банку з заявою 01 серпня 2014 року про повернення вкладу. В зв'язку з чим відповідачем було проведено службове розслідування, та ревізія Київського регіонального відділення, з яким позивач начебто укладав договір банківського вкладу.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів представника відповідача ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та пояснив, що позивача ОСОБА_1, заяв до відповідача ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та Київського регіонального відділення щодо повернення вкладу коштів у сумі 130 000,00 доларів США, за укладеним між ним та відповідачем ПАТ «КБ«ХРЕЩАТИК» Договором № 222D-408079 банківського вкладу «Дарунок осені» в доларах США не писав, вище зазначений вклад не отримував. Про те що, позивач добросовісно вніс вклад підтверджено укладеним між позивачем та відповідачем ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Договором № 222D-408079 банківського вкладу (а.с. 8-10), та квитанцією № 13 дата здійснення операції 05 вересня 2013 року на внесену позивачем суму 130 000,00 доларів США, де отримувачем зазначено відповідач ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» (а.с. 8-10).

Судом оглядаючи матеріали цивільної справи встановлено, що 05 серпня 2015 року Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при ГУ МВС України в місті Києві проведено почеркознавчу експертизу банківських документів за кримінальним провадженням № 0000048.

Висновок експерта №424/тдд від 05.08.2015 року виконаний сектором технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи відділу криміналістичної експертизи Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, що в повному обсязі відповідає положенням ч. 1, 2, 3 ст. 7 ЗУ «Про судову експертизу», п. 1, 3.3., 4.1.

За результатами почеркознавчої експертизи складено Висновок експерта № 424/тдд від 05.08.2015 року.

У висновку експерта № 424/тдд від 05.08.2015 року Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в місті Києві, встановлено наступне: 1.28 У заяві на видачу готівки № 27 від 22.03.2011 на суму 150 000,00 доларів США, - у графі «Підпис отримувача» підпис виконаний не ОСОБА_1 а іншою особою. 1.29 У заяві на видачу готівки № 304 від 29.03.2011 на суму 450 000,00 доларів США, - у графі «Підпис отримувача» підпис виконаний не ОСОБА_1 а іншою особою. У договорі № 222D-408079 банківського вкладу від 05.09.2013 року на суму 130 000,00 доларів США, - у графі «Заступник директора Київського регіонального відділення» підпис від імені ОСОБА_7 виконано самою ОСОБА_7 1.36 У заяві на видачу готівки № 27 від 22.03.2011 на суму 150 000,00 доларів США, - у квитанції № 13 від 05 вересня 2013 року на суму 130 000,00 доларів США, у графі «Бухгалтер» підпис виконаний ОСОБА_8 у графі «Касир» підпис виконано ОСОБА_6 (а.с. 17-48).

Судом також було встановлено, та не заперечувалось сторонами, що 01 серпня 2014 року позивач ОСОБА_1 до банку з письмовою заявою про повернення вкладу не звертався. На вимогу суду представник відповідача такої заяви не надав пояснивши що її у відповідача нема.

Відповідно до розділу 2 п. 2.18 інструкції проведення касових операцій у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» зазначено що якщо платник відмовляється від здійсненого платежу в цей же день за умови, що сума внесеного платежу ще не перерахована на рахунок одержувача, питання про повернення готівки вирішується на підставі письмової заяви платника за наявності квитанції, паспорта або документа, що його замінює. Засобами ПК «UAPay.Retail» операція скасовується відповідно до внутрішньобанківських вимог проведення операцій «сторно», про що зазначається в реєстрі прийнятих платежів. Платник віддає квитанцію, касир-контролер повертає йому готівку. Часткова виплата сум, вказана в прибуткових касових документах, не допускається. Заява клієнта та прибутковий документ формуються у касові документи дня.

Беручи до уваги вище викладене та те, що представником відповідача та відповідачем не надано до суду жодних доказів, з яких би вбачалося, що фінансові операції щодо видачі належних позивачу коштів виконані банком суд приходить до висновку що відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа зобов'язана повернути майно, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, а тому сума Внеску з сумою нарахованих за користування ним процентів може бути стягнута з Відповідача Позивачем у судовому порядку відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України.

Оскільки відповідач не повернув позивачу за умовами Договорів в строк суму внеску, то він порушив умови договору, оскільки такий його обов'язок був ним передбачений.

Положеннями ст. 1061 ЦК України встановлена виплата процентів на банківський вклад ст. 1073 того ж Кодексу (Глава 72 Кодексу) передбачає правові наслідки невиконання умов договору що стосується банківського вкладу - сплати процентів та відшкодування інших збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положеннями п. 9 постанови Правління НБУ «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютних ринків України» від 29 серпня 2014 року № 540 встановлено, що уповноваженні банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах 15 000 грн. 00 коп. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ.

Разом з тим, ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також, ч.ч. 1, 2, ст. 319 та ч. 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно із ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Також, слід зазначити, що згідно вимог ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

При цьому, положеннями ст. 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Згідно положень ч.ч. 2, 3 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач свої зобов'язання по поверненню вкладу з нарахованими процентами у строки, встановлені у Договорах, не виконав, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми зазначених вкладів, є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» про стягнення боргу за договором банківського вкладу підлягає задоволенню.

На підставі ст. 41 Конституції України ст.ст. 319, 386, 525, 526, 533, 612, 1058, 1060, 1073, 1074 ЦК України, ст. 56 Закону України «Про Національний банк України» та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 61, 64, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» про стягнення боргу за договором банківського вкладу - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 8-А) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму банківського вкладу за Договором банківського вкладу «Дарунок осені» № 222D-408079 від 05.09.2013 року в розмірі 130000,00 (сто тридцять тисяч) доларів США 00 центів, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 05.02.2016 року (100 долар США = 2589,2673 грн.) становить 3366047,49 (три мільйони триста шістдесят шість тисяч сорок сім) гривні 49 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційному суду міста Києва через Шевченківський районний суд м. Києва, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя: Малинников О.Ф.