АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/507/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

з участю: позивачки ОСОБА_6, її представника ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Канівського управління по експлуатації газового господарства філії публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз», треті особи: Виконавчий комітет Канівської міської ради, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и л а :

24 липня 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору дарування від 05.05.2006 pоку, посвідченого державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори, а також свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 14.10.2010 року вона має 12/25 частини будинковолодіння, куди входить житловий будинок з відповідною частиною надвірних споруд, що розташовані по вул. Шевченка, 92 (108) в м. Каневі, Черкаської області.

Позивач вказує, що через належну їй на праві приватної власності земельну ділянку проходить встановлена на опорах гілка повітряного газопроводу низького тиску на висоті близько 2,5 метри, який тягнеться через її двір на ОСОБА_5 гору по вулицях Ісковщина та Чорноморця.

Опори зазначеного газопроводу розхитані, належного укріплення не мають та знаходяться у незадовільному стані. Лінія цього газопроводу практично ніким не обслуговується, поряд зросли високі дерева, які спричиняють затінення, як будинку, так і земельної ділянки, що в свою чергу викликає грибок на стінах та неможливість використовувати земельну ділянку за її призначенням.

Позивачка зазначає, що 10.06.2015 року вона звернулася до управління газового господарства з вимогою про перенесення зазначеного газопроводу з її земельної ділянки, з метою усунення перешкод у здійсненні нею права володіння, користування та розпорядження її власною земельною ділянкою.

25.06.2015 року вона отримала лист Канівського управління по експлуатації газового господарства, з якого вбачається, що за її рахунок можливе виготовлення технічних умов та робочого проекту на перенесення існуючого газопроводу низького тиску. Проте з цим вона погодитися не може, так як правових підстав для використання її земельної ділянки та розміщення на ній повітряної гілки газопроводу відповідач не має, а тому таке використання землі є незаконним.

Через газопровід вона не має змоги завозити добрива на свій город, обробляти земельну ділянку механізованим способом, зрізати деякі дерева, щоб не спричинити аварію на газопроводі. Наявність газопроводу є перешкодою для здійснення нею будь-якого будівництва на власній земельній ділянці.

Позивач зазначає, що газопровід, виходячи з повідомлення виконавчого комітету Канівської міської ради, ніким не обслуговується, знаходиться у небезпечній зоні, на балансі Канівського управління ЕГГ не перебуває, хоча ним використовується в господарській діяльності для отримання прибутку.

Тому просить суд прийняти рішення, яким усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та зобов'язати Канівське управління по експлуатації газового господарства - філію публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» звільнити земельну ділянку по вул. Шевченка, 92 (108) в м. Каневі, яка належить їй на праві приватної власності, від повітряного на опорах газопроводу низького тиску.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09 листопада 2015 року залучено ОСОБА_8 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 грудня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи рішення суду незаконним, таким, що ухвалене з порушенням діючого законодавства, просить його скасувати та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки проведення газопостачальної систем труб по земельній ділянці позивача здійснено згідно з вимогами чинного на той час законодавства, тодішній власник цієї земельної ділянки проти цього не заперечував та надав належним чином оформлену згоду, а позивачка, приймаючи в дар земельну ділянку 5 травня 2006 року, заперечень проти наявності на ній газової труби не мала та прийняла подарунок без жодних застережень.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Встановлено, що відповідно до договору дарування від 05 травня 2006 року ОСОБА_6 отримала від дарувальника ОСОБА_10 27/100 частини будинковолодіння, що знаходиться по вул. Шевченка, 92, в м. Каневі (а.с.36-37).

Відповідно до ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати у майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до ч. 1 ст. 722 ЦК України, право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Відповідно до ч. 4 ст. 722 ЦК України, прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку № 648567 від 12.01.2007 року, ОСОБА_6 належить на праві власності земельна ділянка площею 832 кв.м. по вул. Шевченка, 92, в м. Каневі (а.с.32).

Отже у позивачки ОСОБА_6 виникло право власності на земельну ділянку на підставі договору дарування від 05 травня 2006 року.

Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є припинення дії, яка порушує право.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В пункті 33 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року розяснено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Позивачка ОСОБА_6 просить суд усунути перешкоди у користуванні земельної ділянки, так як вона не має змоги використовувати її в повній мірі.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2015 року ОСОБА_6 звернулася до управління газового господарства з вимогою про перенесення зазначеного газопроводу з її земельної ділянки з метою усунення перешкод у здійсненні нею права володіння, користування та розпорядження її власною земельною ділянкою (а.с. 14).

З робочого проекту газопостачання житлового будинку № 92(108) по вул. Шевченка в м. Каневі вбачається, що замовником робіт був ОСОБА_11П.(а.с. 16)

Розпискою від 27.09.1992 року ОСОБА_11, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, надано дозвіл кооперативу «Дружба» провести газопровід через його присадибну ділянку (а.с. 66,67).

Як голова кооперативу по будівництву газопроводу «Дружба», ОСОБА_11 затвердив списки членів кооперативу (а.с.69-70).

З копії особистого рахунку № 726 від 12.06.1997 року вбачається, що такий рахунок відкритий на газопостачання будинку ОСОБА_11, розташованого по вул. Шевченка, 92 в м. Каневі (а.с. 71).

Згідно з рішенням виконавчого комітету Канівської міської ради № 73 від 01.03.1994 року, кооперативу «Дружба» дозволено виконати підключення газопроводу низького тиску до житлових будинків № 80-108 по вул. Шевченка та № 16-25 по вул. Чорноморця до існуючого газопроводу по вул. Шевченка (а.с. 11).

Як вбачається з матеріалів справи, саме ОСОБА_11 був замовником по підключенню газопроводу до будинку № 108 по вул. Шевченка, що підтверджується актом здачі в експлуатацію від 15.07.1994 року, в якому зазначено, що прийомна комісія прийняла рішення: «Предявлене до прийому внутрішньо будинкове газове обладнання житлового будинку і навісного газопроводу вважати прийнятим в експлуатацію і переданим замовнику разом з представленою виконавчою документацією» (а.с.75).

Архівний відділ Канівської міської ради в листі від 23.11.2015 року повідомив про те, що в архівному фонді Канівської міської ради відсутні будь-які документи пов'язані із створенням та ліквідацією кооперативу «Дружба» по газифікації вулиць Чорноморця та Шевченка, крім рішення № 73 від 01.03.1994 року (а.с. 90).

Канівське управління по експлуатації газового господарства у листі до суду № 514 від 17.11.2015 року повідомило, що газопровід-ввід, який з'єднує вулиці Шевченка і Чорноморця в м. Каневі, не являється безгосподарським так, як відповідно до виконавчої документації, яка знаходиться в архіві управління, власником рахується кооператив «Дружба», члени якого і повинні стежити за станом газопроводу.

Газопроводи-вводи є власністю споживача. Згідно з п.п.1.14п.1р.5 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року №285, власник повинен стежити за станом будинкового ввідного газопроводу та за його кріпленням, фарбувати зазначений газопровід не рідше ніж один раз на 5 років.

Далі управління ЕГГ в листі підтверджує, що вказаний газопровід знаходиться на обслуговуванні в Канівському УЕГГ як газопровід-ввід, тому відповідно до п.16 постанови Кабінету міністрів України № 2246 від 09.12.1999 р. «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» із змінами «Послуги з монтажу, технічного обслуговування та ремонту газових приладів і пристроїв, споживачів оплачуються ними за затвердженими в установленому порядку тарифами (цінами) з урахуванням вартості обладнання, його вузлів і деталей, крім послуг з періодичного технічного обслуговування, що надаються за рахунок витрат газорозподільних підприємств, пов'язаних з транспортуванням природного газу».

На даний час питання про передачу на баланс управління вказаного газопроводу не розглядається.(а.с. 86).

Аналогічна інформація міститься в листі виконавчого комітету Канівської міської ради, який підтверджує, що газопроводи-вводи є власністю споживачів правонаступників (спадкоємців) колишніх членів кооперативу «Дружба» (а.с.93).

Таким же споживачем після укладення договору дарування від 15 травня 2006 року стала і сама позивачка, яка саме на таких умовах прийняла в дарунок частину будинковолодіння. При цьому в п.6 договору його сторони обумовили, що претензій до дарувальника, щодо якісних характеристик відчужуваної частини будинковолодіння, обдаровувана не має і приймає його у технічному стані, придатному для використання за цільовим призначенням.

Тому, з названих обставин позовні вимоги про зобовязання Канівського УЕГГ філію ПАТ «Черкасигаз» звільнити земельну ділянку по вул.Шевченка,92(108) в м.Каневі, яка належить на праві приватної власності позиваці ОСОБА_6 від повітряного на опорах газопроводу низького тиску, до задоволення не підлягають.

При цьому колегія суддів також враховує, що згідно з ч.ч. 4,5 ст. 319 ЦК України, власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчинюються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Між тим, демонтаж газотранспортної системи призведе до позбавлення ряду домогосподарств можливості отримувати послуги з постачання природного газу, чим істотно порушить їх права.

Ця обставина також врахована судом при ухваленні оскаржуваного рішення.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору в повній мірі зясував вимоги позивача та обставини, що мають значення для справи і ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, вирішивши спір по суті.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Канівського управління по експлуатації газового господарства філії публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз», треті особи: Виконавчий комітет Канівської міської ради, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :