Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Шиш А.Б. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 322/33/16
17 листопада 2016 року Справа № 22ц/778/4066/16
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Бєлка В.Ю., Поляков О.З.

секретар - Книш С.В.

при участі: прокурора - адвоката

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою КАБРИЛЬ ОСОБА_1 на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 04.08.2016 року у справі за позовом КАБРИЛЬ Г.О. до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Новомиколаєвської районної державної адміністрації про визнання правочину недійсним, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2, на підставі доручення від 12.09.2000 року, посвідченого секретарем Новомиколївської сільської ради Запорізької області, від її (позивача) імені подарувала відповідачу ОСОБА_3 земельну частку (пай) площею 4,71 умовних кадастрових гектарів в КСП "Україна" Новомиколаївського району. Стверджувала, що доручення ОСОБА_2 вона не видавала, а тому на її думку спірна довіреність є недійсною, оскільки мав місце обман.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 04.08.2016 року позов відхилено.

В апеляційній скарзі заявник наголошував на тому, що суд неправильно визначив обставини справи і невірно застосував норми матеріального права, покликала оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, доводи скарги, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

За умовами ст.386 ЦК УССР за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії.

Згідно вимог ч.1 ст.388 ЦК УССР повірений зобовязаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення.

За змістом ст.62 ЦК УССР представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватись за довіреністю.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами (ст.64 ЦК УССР).

Як убачається з матеріалів справи, 12 вересня 2000 року ОСОБА_4 надала відповідачу ОСОБА_2Д повноваження на вчинення договору дарування щодо належної їй земельної частки (пай) площею 4,71 умовних кадастрових гектарів в КСП "Україна" Новомиколаївського району. За умовами договору повірений мав подарувати вказаний земельний пай ОСОБА_3 (а.с.129).

Отримавши доручення, відповідач ОСОБА_2 вчинила договір дарування, передбачений умовами довіреності (а.с.7).

За вимогами ст.57 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору доручення угода, укладена внаслідок обману, насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною, а також угода, яку громадянин був змушений укласти на вкрай невигідних для себе умовах внаслідок збігу тяжких обставин, може бути визнана недійсною за позовом потерпілого або за позовом державної чи громадської організації.

Позивач наголошував, що при укладенні довіреності повірений навмисне ввів її в оману щодо обставин, які випливають на вчинення правочину.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до розяснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї із сторін правочину.

Наявність умислу у діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Отже, одна із сторін правочину або інша заінтересована особа повинна довести навмисне, цілеспрямоване введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину.

Жодних доказів того, що оспорюваний договір було укладено внаслідок обману матеріали справи не містять, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку у цій частині вимог.

Окрім того, експертним дослідженням зясовано, що підпис у спірній довіреності вчинений саме позивачем (а.с.106).

З цього випливає, що підстав, для визнання правочину недійсним за тими аргументами на які посилалась ОСОБА_4 як у позовній заяві так і в ході судового засідання, не має.

На цьому фоні, рішення суду першої інстанції відповідає вимогам чинного законодавства й не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, судова колегія, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 04.08.2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: