РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2838/16-ц

пр. № 2/759/2468/16

03 червня 2016 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Лук'яненко Л.М.

з участю секретаря - Скляренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, 23.02.2016 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що У квітні місяці 2014 року позивач разом з дочкою проживала за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та займалася підготовленням та подачею документів на розірвання шлюбу. В цей час були стосунки з ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4.н., в липні місяці 2014 року, разом дочкою ОСОБА_3 від першого шлюбу переїхала жити до відповідача за місцем його постійної реєстрації та проживання: АДРЕСА_2. У цій квартирі, крім відповідача проживають його родичі: мати, батько та молодший брат. Після переїзду разом з донькою з квартири колишнього вже чоловіка ОСОБА_4, ні яких стосунків з ним не підтримує.

11.08.2014р. в Поліклініці № 2 Лікарні для вчених НАН України позивачці було встановлено вагітність 4 тижні, яка була запланованою з відповідачем заздалегідь.

Однак, була вимушена піти від відповідача вже на 3-4 місяці вагітності та переїхала жити від до своєї мами - ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3. Через кілька днів, відповідач у справі привіз речі, які навіть самостійно склав та передаючи їх просто вибачився і більше його позивачка не бачила, ані протягом усього строку вагітності, так і після народженні дитини і навіть до тепер, батьком якої є останній.

Ніякої допомоги ОСОБА_2 в народженні дитини не надавав, а після її народження, нею не цікавився взагалі, він навіть відмовився прийти в органи реєстрації актів цивільного стану та зареєструвати дитину разом з позивачкою.

При реєстрації дитини в органах реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ у м. Києві, працівниками цього органу було повідомлено наступне: або позивач разом з батьком дитини приходить і реєструє дитину, або батьком дитини буде записаний колишній мій чоловік. Так, як від розірвання шлюбу минуло лише 10- 11 місяців, тому дитина автоматично вважається народженою в шлюбі і записується на чоловіка. Враховуючи це та те, що ОСОБА_2 відмовився прийти разом зі мною і зареєструвати дитину, дитина була зареєстрована на колишнього чоловіка ОСОБА_4.

На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_6 аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно та допустити негайне виконання рішення суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач по справі в судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Виходячи з вищенаведеного та зі згоди позивача, керуючись ч. 4, ст.. 169, ст.. 224 ЦПК України суд ухвалив, що рішення у справі можливо постановити при заочному розгляді справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову повинно бути відмовлено з огляду на наступні обставини.

В ході судового розгляду встановлено, що позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народила доньку- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтерджуєтсья свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 05 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ у м. Києві. Батьком дитини зазначений ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивачка, пояснили суду, що з липня 2014 року по осінь 2014 року проживала однією сім'єю з ОСОБА_2. Проте у зв'язку з незалежними від неї причинами вимушена була покинути квартиру у якій вона з донькою від першого шлюбу та відповідачем проживали однією сім'єю. ІНФОРМАЦІЯ_3 року народила доньку ОСОБА_6 та стверджувала, що батьком доньки є ОСОБА_2, який допомоги на утримання доньки не надає, не визнає себе батьком ОСОБА_6.

В силу положень ст..ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 135 СК України передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька, або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою.

У відповідності до ст. 125 СК України, якщо мати та батько не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини визначається: за заявою матері та батька дитини; за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; за рішенням суду.

На підставі ст. 128 СК України за відсутності заяв батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 СК України.

Пунктами 4,5,9 постанови № 3 від 15 травня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 Сімейного кодексу приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема, дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу). Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою, зокрема, одним із батьків. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Як зазначає позивачка до суду з позовом про визнання батьківства вона не зверталась особою, яка записана в свідоцтві про народження позов про оспорювання батьківства і виключення відомостей про померлу особу, як батька, з актового запису про народження дитини також не подавався до суду.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.121 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ч.2 вказаної статті, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження тієї обставини що відповідач є біологічним батьком малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 року , на дату ухвалення рішення у даній справі суду надано не було. За наведених обставин, суд приходить до висновку про відсутність обсягу доказів для підтвердження батьківства відповідача щодо ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 року .

Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя