Справа № 313/1799/15-ц Провадження № 2/313/66/2016
УХВАЛА

ІМЕНА УКРАЇНИ

04.02.2016 р. смт. Веселе

Суддя Веселівського районного суду Запорізької області Нагорний А.О., розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі № 313/1799/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Веселівської селищної ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ :

Представник за довіреністю ОСОБА_2, звернувся в суд про визначення ОСОБА_1, додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини після померлої 26.02.2015 р. в смт.Веселе Веселівського району Запорізької області ОСОБА_3 - в три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

14.01.2016 р. державний нотаріус Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, який діє в порядку заміщення державного нотаріуса Веселівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, відмовив ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в оформленні спадщини після померлої 26.02.2015 р. їх бабусі - гр.ОСОБА_3, з підстав пропущеного ними шести місячного строку, визначеного ч.1 ст.1270 ЦК України (а.с.60).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р. особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини 3 ст.1272 ЦК України.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду 28.12.2015 р.

Ухвалою Веселівського районного суду Запорізької області від 29.01.2016 р. позовну заяву ОСОБА_1 до Веселівської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишено без руху. ОСОБА_1 та особі, яка подала заяву, було розяснено, що відповідно до вимог ч.1 ст.121 ЦПК України cтрок для усунення недоліків не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали. У випадку невиконання вимог цієї ухвали у зазначений строк, позовна заява буде залишена без розгляду.

Станом на 04.02.2016 р. справа не розглянута, рішення у справі не ухвалено.

До судового розгляду справа призначена на 09.00 год.12.02.2016 р.

04.02.2016 р. представник за довіреністю ОСОБА_2 надав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони Веселівській державній нотаріальній конторі Запорізької області вчиняти будь-які дії, що стосуються видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої 27.02.2015 р., ОСОБА_3, спадкоємцям: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає та зареєстрована за адресою: 72202, Запорізька область, Веселівський район, смт.Веселе, вул.Ворошилова, буд.№ 1, кв.№ 1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає та зареєстрована за адресою: 53283, Дніпропетровська область, Нікопольський район, смт.Червоногригорівка, вул.Пугачова, буд.№ 11, до вирішення даної цивільної справи по суті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, встановив наступне.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р. єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Так, згідно ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову повинна містити причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, обставини, які б в достатній мірі обґрунтовували припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вид забезпечення позову і обґрунтування, чому саме такий вид забезпечення позову, з урахуванням принципу співмірності з заявленими вимогами, є доцільним.

В заяві про забезпечення позову не наведено обставин, які б давали достатні підстави зробити обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.4 ст.151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду заяви про забезпечення позову становить 0,2 відсотки мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року в якому відповідна заява подається до суду (мінімальна заробітна плата на 01.01.2016 р. згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» складає 1 378,00 грн. х 0,2 = 275,60 грн.), що складає 275,60 грн.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, документ, що підтверджує сплату судового збору, до заяви не надала.

З огляду на наведене, заява про забезпечення позову подана без додержання вимог ч.4 ст.151 ЦПК України.

Відповідно до ч.8 ст.153 ЦПК України в разі невідповідності наведеним вище вимогам заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявникові.

Крім того, зі змісту заяви про забезпечення позову представник за довіреністю ОСОБА_2 зазначає, що при розгляді справи допущена не виправдана тяганина.

Суд з цього приводу вважає за необхідне висловити свою думку і звернути увагу представника за довіренністю ОСОБА_2 на лист Верховного Суду України від 25.01.2006 р. за № 1-5/45 відповідно до якого критерії розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це складність справи, поведінки заявника та поведінка органів державної влади (насамперед суду), що має прояв у нерегулярному призначенні судових засідань, призначення судових засідань з великим інтервалом, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів для дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторного направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Суд звертає увагу позивачки ОСОБА_1 та її представника, що провадження у справі було відкрите ухвалою суду 28.12.2015 р. Попереднє судове засідання проведене 06.01.2016 р. Справи призначалися до розгляду 12.01.2016 р., 21.01.2016 р., 26.01.2016 р. та 29.01.2016 р., що спростовує наявність тяганини при розгляді справи.

Проте, на думку суду саме представник за довіреністю ОСОБА_2, при розгляді справи створює не виправдану тяганину, яка має прояв у залишенні поза увагою при розгляді справи даної категорії розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. за № 7, ОСОБА_8 Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 та Узагальнення ОСОБА_8 Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 р.

До речі, подання представником за довіреністю ОСОБА_2 заяви про забезпеченням позову без додержання вимог ч.4 ст.151 ЦПК України, що стало підставою для її повернення, також створює невиправдану тяганину у розгляді справи.

Керуючись розясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р. та ч.8 ст. ст.151, 208-210 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Заяву про забезпечення позову - повернути заявнику.

Розяснити позивачці ОСОБА_1, що вона не позбавлена права повторного звернення до суду із заявою після усунення обставин, що стали підставою для її повернення.

Запропонувати позивачці ОСОБА_1 для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків звернутися за юридичною допомогою до фахівця в галузі права або адвоката.

Копію ухвали надіслати сторонам та державному нотаріусу Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, який діє в порядку заміщення державного нотаріуса Веселівської державної нотаріальної контори - для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Веселівський районний суд Запорізької області шляхом подачі в 5-денний строк з дня з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_9

04.02.2016