Справа 688/533/16-ц
№ 2/688/214/16
Рішення

Іменем України

15 лютого 2016 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі :

головуючої - судді Козачук С.В.,

секретаря с/з - Гаврилової Н.К.,

з участю позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 з 04.02.2012 року. Від шлюбу у них є малолітній син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з відповідачем та знаходяться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалось. На даний час між ними шлюбні відносини припиненні, спільного господарства не ведуть та разом не проживають. Вважає, що збереження шлюбу та примирення з відповідачем є неможливим, а тому, просить суд шлюб між ними розірвати.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримав, з підстав викладених у ньому, та пояснив, що два роки разом з відповідачем не проживає, спільного господарства не веде. Вказував, що між ними досягнуто згоди щодо виховання та утримання сина, спору щодо поділу майна не має. Просив строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, а судові витрати залишити за ним.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Підтвердила, що вже два роки вони разом як сім'я не проживають, вона з сином проживає у с. Коса Решнівка Шепетівського району у будинку її батьків. Просила, термін на примирення не надавати та шлюб між ними розірвати.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрували шлюб 04 лютого 2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 48. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - ОСОБА_2, дружини - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1, виданим 04.02.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві.

Від спільного проживання у сторін є малолітній син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується даними свідоцтва про його народження НОМЕР_2, виданого 17.04.2014 року виконкомом Великорішнівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області.

Син ОСОБА_4 проживає разом з відповідачем ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 що стронами визнано у судовому засіданні, а тому в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, протягом двох років разом не проживають. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного.

Факт окремого проживання позивача та відповідача та відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхньої дитини, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення.

Аналізуючи вищевказане, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати.

Оскільки позивач ОСОБА_3 просив судові витрати, понесені ним та документально підтверджені, залишити за ним, то суд вважає за необхідне залишити їх за останнім.

Керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 56, ст. 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, 04 лютого 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 48 - розірвати.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя С.В. Козачук