АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/953/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Малярчук В.В.
Провадження № 22-ц/789/683/16 Доповідач - Щавурська Н.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Щавурської Н.Б.

суддів - Гурзель І. В., Ходоровський М. В.,

при секретарі - Романська К.М.

з участю сторін - позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3, представника третьої особи

Красненської сільської ради Гусятинського району

сільського голови Галабіцького Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Теребовлянського районного суду від 15 квітня 2016 року в справі за позовом співвласників майнових паїв колективного сільськогосподарського підприємства "Авангард": ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Красненська сільська рада Гусятинського району до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні квартирою та виселення,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Теребовлянського районного суду від 15 квітня 2016 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду, вважаючи його ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовують тим, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не було дано оцінки наявним у справі доказам, а в основу рішення безпідставно покладено рішення Гусятинського районного суду від 05.03.2014 року в аналогічній справі № 596/2857/13-ц, залишене без змін ухвалами апеляційного суду Тернопільської області від 30.04.2014 року та Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20.06.2014 року. Вважають, що судом безпідставно не взято до уваги вимоги ч.1 ст.7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", відповідно до якої майно КСП належить на праві спільної часткової власності його членам, а тому власниками будинку спеціаліста на підставі зазначеного закону є 453 власника майнових сертифікатів-співвласники майнових паїв колишнього КСП "Авангард". На думку позивачів, відсутність реєстрації спірного майна у відповідних органах не є доказом відсутності права власності власників майнових сертифікатів КСП "Авангард" на це майно, оскільки їх право власності грунтується на законі "Про колективне сільськогосподарське підприємство" й підтверджується майновими сертифікатами. Також, звертають увагу на те, що оскаржуване рішення ухвалено без врахування факту скасування реєстрації права власності відповідачів на спірну квартиру № 2.

У судовому засіданні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 свою скаргу підтримали, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник третьої особи Красненської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області - сільський голова Галабіцький Б.М. апеляційну скаргу позивачів вважає обгрунтованою та просив її задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, будучи належним чином повідомленими про часі місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, що у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розгляду справи. У письмових запереченнях, адресованих апеляційному суду, апеляційної скарги не визнали, рішення суду вважають законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм права та з повним дослідженням усіх обставин справи. Звертають увагу на те, що право власності на будинок спеціаліста по АДРЕСА_1, в якій вони проживають, ні за ким не зареєстровано. Їх сім'я з грудня 1990 року проживає в спірній квартирі, куди була вселена на законних підставах колгоспом "Авангард", якому і належав вказаний будинок. В даному житловому приміщенні їх сім'я проживає постійно, будь-яке інше житло у них відсутнє.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення Теребовлянського районного суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд обґрунтував свої висновки тим, що позивачами не доведено права власності на спірну квартиру (в якій проживають відповідачі), і як наслідок - порушення їхніх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки від відповідає вимогам закону, зроблений на підставі наявних у справі доказів.

Так, судом встановлено, що позивачі є власниками майнових паїв КСП "Авангард".

До пайового фонду КСП "Авангард" включено майно житлового фонду с.Красне та с.Козина, яке в процесі реорганізації підприємства було розпайоване.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 З грудня 1990 року проживають у АДРЕСА_1

Право власності на квартиру, в якій проживають відповідачі за позивачами не зареєстровано.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи.

Статею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Встановивши, що позивачами не доведено належними й допустимими доказами, що квартира АДРЕСА_1 (в якій проживають відповідачі) належить їм на праві власності, і як наслідок - факт порушення відповідачами їх прав, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, прийшов до вірного висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення відповідачів.

При цьому, доводи апеляційної скарги в частині неврахування при ухваленні рішення факту скасування реєстрації права власності відповідачів на спірну квартиру № 2 колегія суддів вважає безпідставними, оскільки сам по собі факт скасування реєстрації права власності відповідачів на спірну квартиру не є належним і допустимим доказом того, що дана квартира належить на праві власності позивачам.

Не заслуговують на увагу колегії суддів і доводи апеляційної скарги в частині незаконності рішення суду з підстав неврахування судом вимог ч.1 ст.7 закону "Про колективне сільськогосподарське підприємство", й зокрема того, що позивачі є співвласниками житлового будинку (який включений до пайового фонду КСП "Авангард") по АДРЕСА_1 в тому числі й квартири № 2, і проживанням відповідачів порушуються їх права, оскільки включення спірного будинку до пайового фонду не свідчить про те, що частка позивачів у справі припадає саме на вказане майно і з врахуванням розміру їх частки в основних засобах (нерухомому майні) дає підстави для виселення відповідачів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачає.

У відповідності до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.305 ч.2, 307 ч. 1 п. 1, 308 ч.ч. 1, 2; 313 ч. 1, 314 ч. 1 п. 1, 315 ч.ч. 1,2, 317 ч.1, 319 ч.1; 324 ч.1 п.1; 325 ч.1 Цивільного процесуапльного кодексу України, колегія суддів

Ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3- відхилити.

Рішення Теребовлянського районного суду від 15 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.Б. Щавурська

Судді : І.В. Гурзель

М.В. Ходоровський