РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 лютого 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Меуш К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

09 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення коштів.

Свої вимоги мотивує тим, що 23 травня 2014 року на перехресті вул. Козацької та вул. Водогінної у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Hyundai Santa Fe» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0030287 від 11 квітня 2014 року.

Він подав до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідач прийняв рішення про виплату 7696 гривень 35 копійок, проте страхова виплата на день подання позовної заяви не здійснена.

Відповідно до ст. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Згідно зі ст. 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» а кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

У зв'язку з цим, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 7696 гривень 35 копійок невиплаченого страхового відшкодування; за період з 24 вересня 2014 року по 26 серпня 2015 року: 3211 гривень 17 копійок пені, інфляційні втрати в розмірі 3369 гривень 22 копійки та три відсотки річних у розмірі 213 гривень 81 копійку.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та просив його задовольнити з наведений у ньому підстав.

Представник ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» у судове засідання не з'явився. Подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначено, що страхова компанія не визнає вимоги позивача в частині нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних на прострочену суму боргу, оскільки норми ст. 625 ЦК України не поширюються на правовідносини, що виникли між сторонами (а.с. 43-44).

Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, 08 квітня 2014 року між ПрАТ «УОСК» та ОСОБА_2 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0030287, предметом страхування якого є цивільна відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1 (а.с. 59).

23 травня 2014 року на перехресті вул. Козацької та вул. Водогінної у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Hyundai Santa Fe» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2

13 червня 2014 року ОСОБА_1 подав до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 77).

Відповідач прийняв рішення про виплату 7696 гривень 35 копійок (а.с. 51), проте страхове відшкодування так і не було виплачено.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення на його користь невиплаченого страхового відшкодування підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний, зокрема, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно зі ст. 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» а кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 24 вересня 2014 року (гранична дата виплати страхового відшкодування) по 26 серпня 2015 року.

Сума пені складає 3205 гривень 90 копійок та обраховується від суми невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 7696 гривень 35 копійок, 337 днів прострочення виплати страхового відшкодування та з урахуванням розмірів подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 24 вересня 2014 року по 26 серпня 2015 року.

Позивач також просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 3369 гривень 22 копійки та три відсотки річних у розмірі 213 гривень 81 копійку.

Відповідач проти задоволення позову в цій частині заперечує.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У частині ч. 2 цієї статті зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 4 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).

У п. 21 цієї Постанови пленуму вказано, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК).

Вбачається, що фактично кошти позивачу не виплачені, тому вимога про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних ґрунтується на законі.

Інфляційне збільшення суми боргу складає 3733 гривні 99 копійок (7696,35 (сума боргу) х 1,485 (сукупний індекс інфляції за період з 24 вересня 2014 року по 26 серпня 2015 року) = 3733,99).

Позивач просив стягнути інфляційне збільшення суми боргу в меншому розмірі - 3369 гривень 22 копійки, розмір своїх вимог не збільшував, а суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).

Три проценти річних становить суму 213 гривень 18 копійки за 337 днів прострочення за період з 24 вересня 2014 року по 26 серпня 2015 року, що складає меншу суму ніж просить стягнути позивач - 213 гривень 81 копійку.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково.

На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з ПАТ «Українська охоронно-страхова Компанія» на користь позивача підлягає також 243 гривні 60 копійок судового збору.

Керуючись статтями 22, 525, 526, 625, 979-984, 988, 990, 991, 992 ЦК України, статтями 34-37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 174, 209, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова Компанія» на користь ОСОБА_1 7696 гривень 35 копійок невиплаченого страхового відшкодування, 3205 гривень 90 копійок пені, інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 3369 гривень 22 копійки, три проценти річних у розмірі 213 гривень 18 копійок та 243 гривні 60 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: