Ухвала

іменем україни

01 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Теком» до ОСОБА_3, товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення коштів, за касаційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року приватнеакціонерне товариство «Страхова компанія «Теком» (далі - ПрАТ «СК«Теком») звернулося до суду із зазначеним вище позовом, у якому просило стягнути із товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ «СК «Альфа-Гарант») майнові збитки у розмірі 4 015 грн 68 коп., з ОСОБА_3 - різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, яка складає 2 148 грн 82 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13 червня 2014 року в м. Одесі відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_3, який, керуючи автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, допустив зіткнення з автомобілем Ssang Yong Korando, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого транспортний засіб останнього отримав механічні пошкодження.

Постановою Суворовського районною суду м. Одеси від 08 липня 2014 року ОСОБА_3 був визнаний винним у скоєнні ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

На момент ДТП автомобіль Ssang Yong Korando, державний номерний знак НОМЕР_2, був застрахований ПрАТ «СК «Теком» на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 04 квітня 2014 року.

ПрАТ «СК «Теком» відповідно до страхового акта від 03 липня 2014 року, висновку експерта від 29 червня 2014 року № 5180, рахунку від 27 квітня 2014 року № СЧ-316746 перерахувало ТОВ «Адіс-Авто» суму страхового відшкодування у розмірі 13 596 грн 65 коп. Також страховою компанією понесені витрати зі сплати рахунку за експертизу та поштові витрати на загальну суму 14 360 грн 77 коп., що є сумою фактичних витрат за договором страхування.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 як водія автомобіля ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, була застрахована у ТДВ «СК «Альфа Гарант» згідно зі страховим полісом АС № 6889748.

ТДВ «СК «Альфа Гарант» відшкодувало на рахунок ПрАТ «СК «Теком» суму у розмірі 8 196 грн 27 коп., однак сума матеріального збитку, що має бути відшкодована, становить 13 211 грн 95 коп.

Крім того, ОСОБА_3 повинен сплатити суму франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування, розмір якої складає 1 тис. грн.

Ураховуючи наведені вище обставини, ПрАТ «СК «Теком» просило позов задовольнити.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 січня 2016 року, позов ПрАТ «СК«Теком» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «СК «Теком» 2 148 грн 82 коп., судові витрати в розмірі 84 грн 91 коп., всього стягнуто 2 233 грн 73 коп. Стягнуто з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ПрАТ «СК «Теком» 4 015 грн 68 коп., судові витрати в розмірі 158 грн 69 коп., всього стягнуто 4 174 грн 37 коп.

У касаційній скарзі ТДВ «СК«Альфа-Гарант», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову до ТОВ «СК«Альфа-Гарант».

Отже, судові рішення в частині вирішення позову до ОСОБА_3 не оскаржуються, тому в силу ст. 335 ЦПК України в касаційному порядку не переглядаються.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення зазначеним вимогам закону в оскарженій частині не відповідають.

Із матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «СК «Теком» звернулося до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з претензією про стягнення майнової шкоди на праві зворотної вимоги в розмірі 13 596 грн 65 коп. та про стягнення із ОСОБА_3 різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 2 148 грн 82 коп. Тобто вимоги до юридичної особи і фізичної особи не пов'язані між собою.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ч. 2 ст.118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на вся правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-467цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів.

Суди зазначених вимог закону не врахували, безпідставно прийняли до провадження спір, що виник між юридичними особами ПрАТ «СК «Теком» і ТДВ «СК «Альфа-Гарант», який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, розглянули його разом із вимогами ПрАТ СК «Теком» до ОСОБА_3, які вирішуються в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у частині вирішення позовних вимог ПрАТ «СК «Теком» до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» необхідно скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити. Також відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України необхідно повідомити ПрАТ «СК «Теком», що розгляд його позовних вимог до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» про стягнення коштів віднесено до юрисдикції господарського суду.

Керуючись ч. 3 ст. 335, ст. 336, ч. 1 ст. 340, ст. 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 січня 2016 року в частині вирішення позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Теком» до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення коштів скасувати.

Провадження в справі у частині позовних вимог приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Теком» до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення коштів закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик