Номер провадження: 22-ц/785/6750/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Гончаренко В.М., Таварткіладзе О.М.

з участю секретаря Ярахмедова Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту з майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 липня 2016 року,

встановила:

В листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з названим позовом, у якому з урахуванням уточнень зазначив, що на підставі договору дарування від 19.02.2009 р. йому на праві власності належать незавершений будівництвом житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, а також земельна ділянка площею 0,122 га, кадастровий номер :02:004:0547, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які знаходяться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Овідіополь, вул. Молодіжна,1 «В».

Постановою від 14.06.2013 р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції ОСОБА_5 у виконавчому провадженні №38021501 з виконання рішення Овідіопольського районного суду від 22.04.2013 р. про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 боргу зі сплати аліментів у розмірі 23 878 грн. 95 коп. був накладений арешт та заборона відчуження зазначеної вище земельної ділянки, як на майно боржника ОСОБА_4.

Посилаючись на те, що саме він був і є власником земельної ділянки, що постанова державного виконавця винесена на порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», позивач просив: визнати неправомірними дії державного виконавця щодо накладення постановою від 14.06.2013 р. арешту на земельну ділянку та заборони її відчуження; скасувати зазначену постанову державного виконавця; звільнити земельну ділянку з-під арешту та виключити з акту опису нерухомого майна, скасувати заборону її відчуження; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна відповідний реєстраційний запис(а.с.75-81).

Відповідачі ОСОБА_3 та відділ ДВС позов не визнали.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 липня 2016 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалення нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та доводи заперечень на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не є власником спірної земельної ділянки, оскільки він не зареєстрував своє право власності.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі двох договорів дарування від 19.02.2009року ОСОБА_4 подарував своєму рідному брату ОСОБА_2:

- земельну ділянку площею 0,122 га, кадастровий номер :02:004:0547, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Молодіжна,1 «В»(а.с.11);

- незавершений будівництвом житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований на цій земельній ділянці(а.с.12).

12.11.2009року ОСОБА_2 зареєстрував своє право власності на незавершений будівництвом житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований на зазначеній земельній ділянці, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.11.2009року (а.с.10).

Відповідно до частини 1 статті 120 ЗК України (в редакції, яка діяла на час укладення договорів дарування - 19.02.2009року) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій

вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах,

встановлених договором.

Діюча на теперішній час редакція частини 1 статті 120 ЗК України передбачає, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що з 12.11.2009року ОСОБА_2 зареєстрував своє право власності на незавершений будівництвом житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований на спірній земельній ділянці, а тому до нього перейшло право власності на цю земельну ділянку, а право власності колишнього власника - припинилося.

Постановою від 14.06.2013 р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції ОСОБА_5 у виконавчому провадженні №38021501 з виконання рішення Овідіопольського районного суду від 22.04.2013 р. про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 боргу зі сплати аліментів у розмірі 23 878 грн. 95 коп. був накладений арешт та заборона відчуження зазначеної вище земельної ділянки, як на майно боржника ОСОБА_4.

Оскільки земельна ділянка не належить боржнику ОСОБА_4, тому арешт та заборона відчуження, які накладені постановою від 14 червня 2013 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції ОСОБА_5, на спірну земельну ділянку підлягають скасуванню, а реєстраційні записи про арешт земельної ділянки та заборону відчуження підлягають виключенню з відповідних державних реєстрів.

В той же час колегія суддів вважає, що позовні вимоги про визнання неправомірними дій державного виконавця по накладенню арешту та заборони відчуження земельної ділянки - задоволенню не підлягають, оскільки при винесенні постанови від 14.06.2013 року про арешт майна боржника, державний виконавець не мав відомостей про реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2, оскільки останній не здійснив таку реєстрацію.

Приймаючи до уваги те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом не правильно застосовані норми матеріального права, рішення суду на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

При розподілі судових витрат колегія суддів враховує, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4звільнені від сплати судового збору(а.с.171-172).Судовий збір за подачу апеляційної скарги, від сплати якого звільнений позивач, складає 1212,64 грн. та підлягає стягненню з ОСОБА_3 та Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в дохід держави по 606,32 грн. з кожного на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 314 ч.2 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 липня 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати арешт та заборону відчуження, які накладені постановою від 14 червня 2013 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції ОСОБА_5, на земельну ділянку площею 0,122 га, кадастровий номер :02:004:0547, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Молодіжна,1 «В».

Виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис від 21.06.2013року №1401218 про арешт земельної ділянки площею 0,122 га, кадастровий номер :02:004:0547, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Молодіжна,1 «В».

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна запис від 18.10.2013року за №3464218 про заборону відчуження земельної ділянки площею 0,122 га, кадастровий номер :02:004:0547, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Молодіжна,1 «В».

В решті позову ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в дохід держави судовий збір по 606 гривень 32 копійки з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Судді апеляційного суду Одеської області В.Д.Коротков

ОСОБА_6

ОСОБА_7