У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

10 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,Писаної Т.О., Юровської Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та додаткових витрат, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Братського районного суду Миколаївської області від 23 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 25 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 22 лютого 1997 року по 24 липня 2002 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина ОСОБА_8, 1997 року народження. На даний час син досяг повноліття і продовжує навчання у Миколаївському базовому медичному коледжі.

Самостійно вона не має можливості забезпечити навчання сина у навчальному закладі. Відповідач добровільно надавати кошти на навчання відмовляється, має постійне місце роботи, де отримує дохід.

У зв'язку з цим позивач ОСОБА_6просила стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 аліменти у розмірі 400 грн. щомісяця до закінчення останнім навчання та на її користь додаткові витрати на оплату навчання дитини урозмірі 1/2 витрат на навчання, що становить 14 200 грн.

Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 23 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 25 листопада 2015 року, позов ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 аліменти у розмірі 400 грн щомісяця, починаючи з 8 жовтня 2015 року до закінчення останнім навчання, а саме до 30 червня 2016 року. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення в частині відмови у стягненні додаткових витрат на оплату навчання дитини, посилаючись на неправильне застосування судами у цій частині норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення про задоволення цих позовних вимог.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 в частині стягнення додаткових витрат на оплату навчання сина, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що правила ст. 185 Сімейного кодексу України (далі - СК України) поширюються на правовідносини щодо обов'язку батьків по утриманню неповнолітніх дітей. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, передбачений главою 16 СК України, однак норми цієї глави не поширюють дію положень ст. 185 СК України на правовідносини, які виникають між батьками з приводу їх участі в утриманні повнолітніх дочки, сина.

Однак такий висновок судів не відповідає встановленим у справі обставинам.

Зокрема, під час розгляду справи судами попередніх інстанцій було встановлено, що з 22 лютого 1997 року по 24 липня 2002 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На даний час син досяг повноліття і продовжує навчання у Миколаївському базовому медичному коледжіна 4 курсі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що можуть надати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Залишаючи без змін рішення місцевого суду, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що відповідно до ст. 201 СК України положення ст. 185 СК України не застосовуються до відносин між батьками і повнолітніми дітьми.

Такий висновок апеляційного суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 24 грудня 2014 року, у справі № 6-186цс14. Разом із цим відмовляючи у стягненні додаткових витрат (залишаючи без змін рішення суду першої інстанції у цій частині), апеляційний суд не звернув увагу на те, що сплата за навчання була здійснена у період з 31 липня 2012 року по 9 липня 2015 року, тобто до досягнення дитиною повноліття.

Указані обставини свідчать про передчасність висновку апеляційного суду щодо залишення без змін рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні додаткових витрат на оплату навчання.

В частині вирішення позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання судові рішення не оскаржуються, тому не є предметом перегляду, відповідно до ст. 335 ЦПК України.

За таких обставин ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення додаткових витрат, із передачею справи у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 25 листопада 2015 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення додаткових витрат скасувати, справу у цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.Є. Червинська А.О. Леванчук В.А. Нагорняк Т.О. Писана Г.В. Юровська Головуючий Судді: