Справа № 639/6947/16-ц
Провадження № 2/639/2243/16
16 листопада 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Гаврилюк С.М.,
при секретарі судового засідання Макушенко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
Позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся 15.09.2016 року до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договороу № б/н від 16.12.2009 ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 6100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.
Однак, 15.04.2015 позичальник ОСОБА_3 померла, у звязку з чим позивачем була направлена претензія кредитора до Пятої Харківської державної нотаріальної контори. Відповіддю на вказану претензію позивача було повідомлено, що спадкоємцем після померлої ОСОБА_3, яка звернулась з заявою про прийняття спадщини, є ОСОБА_1. Тому 17.07.2016 на адресу спадкоємця Банком направлено лист-претензію, відповідно до якого позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій відповідачем не було виконано.
Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 16.12.2009 становить 5506,87 грн, яка складається з: 5506,87 грн заборгованість за кредитом, яку позивач просить стягнути зі спадкоємця ОСОБА_1
Представник позивача ОСОБА_4, що діє на підставі довіреності, подав до суду заяву , в якій проти заочного розгляду справи не заперечував, просив розглядати справу без участі представника позивача.
Відповідач, яка належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, в порушення ч. 2 ст. 77 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала.
Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного ЗАТ Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач (а.с. 56), з ОСОБА_3 договору № б/н від 16.12.2009, позичальник отримала кредит у розмірі 6100,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору (а.с. 11, 12).
Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 494218, виданого 17.04.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_3 померла 15 квітня 2015 року (а.с. 20).
На дату смерті ОСОБА_3 заборгованість за вказаним кредитним договором склала 5506,87 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором (6-10).
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців. А, отже, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням.
Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Виходячи з приписів ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Позивачем була направлена претензія кредитора до П'ятої Харківської державної нотаріальної контори за вих. № SAMDN50OTC002522251 від 01.03.2016, в якій вони також просять надати інформацію стосовно звернення з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника та відомості про таких осіб (а.с. 25).
22.03.2016 позивачем було отримано лист від 17.03.2016 за № 416/01-16 з відповіддю П'ятої Харківської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцю померлої ОСОБА_3 ОСОБА_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою м. Харків, вул. Сімферопольська, 3, видано свідоцтво про право на спадщину (а.с. 26).
Таким чином, спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є відповідачка. Позивачеві стало відомо про відкриття спадщини та отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину саме 22.03.2016 року. Отже, позивач у строк, встановлений ст.1281 ЦК України пред'явив 15.09.2016 року свої позовні вимоги до спадкоємця позичальника - ОСОБА_1 (а.с. 4).
ПАТ КБ «Приват Банк» 10 липня 2016 року на адресу відповідача ОСОБА_1 направлено лист-претензію за вих. № SAMDN50OTC002522251 від 06.07.2016, згідно яких позивач пред'явив свої вимоги до спадкоємця померлого позичальника ОСОБА_3 ОСОБА_1 (а.с. 27). Однак, жодної відповіді та ніяких дій відповідачем виконано не було.
Згідно з положеннями статті 1282 ЦК Україніи спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Згідно із п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов'язком спадкоємця. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу.
Отже , виходячи з вищевикладеного, суд дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, вважає, що обгрунтований позов підлягає задоволенню.
Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» сплачений позивачем, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 2), судовий збір у сумі 1378 грн.
Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача, як зі спадкоємця позичальника, на користь позивача суми боргу у розмірі 5506 грн 87 коп. та судового збору у сумі 1378 грн.
Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 224 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 526, 608, 1218, 1219, 1268, 1269, 1281, 1282 Цивільного кодексу України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк