Справа №303/2664/16-ц
2/303/1399/16 ряд.стат.звіту №56
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого-судді Монич В.О. при секретарі Глеба Е.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів. Позовні вимоги мотивує тим, що 03 грудня 2015 року між ним та публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» був укладений договір банківського вкладу (депозиту) №3836. Згідно умов даного договору банківського вкладу (блок 3, пункти а, б, Договору-Анкети): він вніс на депозитний рахунок №3836 грошові кошти у розмірі 50 000,00 євро, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті від 03.12.2015 року №138DEBK153370002, а банк зобовязався виплатити проценти та повернути, депозит 02 березня 2016 року шляхом перерахування коштів на поточний рахунок №686637 на умовах визначених законодавством України. 15 січня 2016 року між ним та публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» був укладений ще один договір банківського вкладу (депозиту) №4744 відповідно до умов якого, він. вніс на депозитний рахунок №4744 грошові кошти у розмірі 50 003,18 євро, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті від 15 січня 2016 року №138DEBК160150004, а банк зобовязався виплатити проценти та повернути депозит 14 квітня 2016 року шляхом перерахування коштів на поточний рахунок №686637 на умовах визначених законодавством України. Після закінчення строку дії депозитного договору №3836, з метою повернення грошових коштів він надав платіжне доручення в іноземній валюті від 04 квітня 2016 року про перерахування грошових коштів у сумі 50 000,00 євро з поточного рахунку №686637 на поточний рахунок відкритий у ПАТ «СБЕРБАНК» №3089. Однак, дане платіжне доручення залишилось без виконання, при цьому банк не надав інформацію про причини його невиконання. Згодом, після закінчення строку дії другого депозитного договору №4744, він 18 квітня 2016 року подав заяву до ПАТ Промінвестбанк» про закриття поточних рахунків №686637, №1280 та перерахування залишку коштів на рахунок №3089, відкритий у ПАТ «СБЕРБАНК». Згідно виписки з поточного рахунка №686637, станом на 20 квітня 2016 року на ньому знаходилось 102 196,28 євро. У звязку із закінченням строку дії вищевказаних депозитних договорів та наданням заяви про закриття поточних рахунків, він надав платіжне доручення в іноземній валюті від 20 квітня 2016 року про перерахування грошових коштів у сумі 90 000,00 євро з поточного рахунку №686637 на рахунок відкритий у ПАТ «СБЕРБАНК» №3089. Водночас, 20 квітня 2016 року він. звернувся із заявою до ПАТ Промінвестбанк» про виконання вищевказаного платіжного доручення та після його виконання просив надати залишок грошових коштів з поточного рахунку №686637 через касу банку повністю в продовж одного баннківського дня. Однак, відповідач на час подачі позову до суду не виконав взяті на себе зобовязання та не повернув у повному обсязі належних йому грошових коштів. Дії відповідача вважає такими, що порушують його права як споживача, тому, просить стягнути з відповідача суму депозитного вкладу у розмірі 90 000,00 євро.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує з підстав наведених в позовній заяві, просить стягнути з публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк на користь ОСОБА_1 суму депозитного вкладу у розмірі 90 000,00 євро. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити, подане ним заперечення проти позову підтримав.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку.

Судом встановлено, що 03 грудня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк було укладено договір банківського вкладу (депозиту) №3836, згідно умов якого ОСОБА_1 вніс на депозитний рахунок №3836 грошові кошти у розмірі 50 000,00 євро, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті від 03.12.2015 року №138DEBK153370002, а банк зобовязався виплатити проценти та повернути, депозит 02 березня 2016 року шляхом перерахування коштів на поточний рахунок №686637 на умовах визначених законодавством України. Окрім цього, 15 січня 2016 року між позивачем ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» був укладений ще один договір банківського вкладу (депозиту) №4744 відповідно до умов якого, ОСОБА_1 вніс на депозитний рахунок №4744 грошові кошти у розмірі 50 003,18 євро, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті від 15 січня 2016 року №138DEBК160150004, а банк зобовязався виплатити проценти та повернути депозит 14 квітня 2016 року шляхом перерахування коштів на поточний рахунок №686637 на умовах визначених законодавством України. Після закінчення строку дії депозитного договору №3836, з метою повернення грошових коштів позивач ОСОБА_1 надав платіжне доручення в іноземній валюті від 04 квітня 2016 року про перерахування грошових коштів у сумі 50 000,00 євро з поточного рахунку №686637 на поточний рахунок відкритий у ПАТ «СБЕРБАНК» №3089 Згодом, після закінчення строку дії другого депозитного договору №4744, позивач ОСОБА_1 18 квітня 2016 року подав заяву до ПАТ Промінвестбанк» про закриття поточних рахунків №686637, №1280 та перерахування залишку коштів на рахунок №3089, відкритий у ПАТ «СБЕРБАНК». Згідно виписки з поточного рахунка №686637, станом на 20 квітня 2016 року на ньому знаходилось 102 196,28 євро. У звязку із закінченням строку дії вищевказаних депозитних договорів та наданням заяви про закриття поточних рахунків, він надав платіжне доручення в іноземній валюті від 20 квітня 2016 року про перерахування грошових коштів у сумі 90 000,00 євро з поточного рахунку №686637 на рахунок відкритий у ПАТ «СБЕРБАНК» №3089. Водночас, 20 квітня 2016 року він. звернувся із заявою до ПАТ Промінвестбанк» про виконання вищевказаного платіжного доручення та після його виконання просив надати залишок грошових коштів з поточного рахунку №686637 через касу банку повністю в продовж одного баннківського дня, вищевказане стверджується письмовими докахами (а.с.9-31).

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч.1,2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умовадоговору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

За змістом ч.1 ст.1068 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Як регламентовано ч.3 ст.1068 ЦК України, банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

За ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Таким чином, чинним законодавством прямо передбачено, що банк повинен забезпечити клієнту можливість безперешкодно розпоряджатись коштами на його рахунку.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, ст.629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.529 ЦК України кредитор має право не приймати від боржника виконання його обовязку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Окрім цього, Верховний Суд України у своїх постановах від 10.02.2016 року №6-168оцс15, від 24.09.2014 року №6-145цс14, від 16.09.2015 року №6-190 цс15 зазначив, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором, договором банківського вкладу в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті.

Отже, за змістом наведеним норм права зобовязання банку полягає у виплаті депозитних коштів на умовах та в порядку, встановлених договором.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з урахуванням умов депозитних договорів, положень Цивільного кодексу України відповідач мав повернути позивачу грошові кошти в день закінчення дії договорів у розмірах, що там містились на цей день у спосіб, зазначений позивачем в заяві на видачу коштів. Отже, вимоги позивача є підставними і такими, що підлягають задоволенню. Керуючись ст.ст.10, 31, 60, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст.526, 1058, 1060, ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, 01001, м.Київ, вул.Шевченка, 12, код банку 300012, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, р/р №3089, МФО 320627 грошові кошти у розмірі 90 000 (девяносто тисяч) євро.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.О.Монич