Справа № 529/532/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Щабельська І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті чоловіка ОСОБА_3 вона, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, що складається з двох земельних ділянок загальною площею 0,7475 га, одна з яких площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, а інша площею 0,4975 га ведення особистого підсобного господарства, які розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради Диканського району Полтавської області /далі - ОСОБА_2 сільська рада/, а також домоволодіння розташованого в с. Велика Рудка Диканського району Полтавської області по вул. Травневій, 2, однак через відсутність відомостей про цю землю у Державному земельному кадастрі та правовстановлюючих документів на ім'я померлого на житловий будинок позбавлена можливості нотаріально оформити право власності на це майно, позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 суду подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність.

Від відповідача - ОСОБА_2 сільської ради - надійшов лист про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника.

Третя особа приватний нотаріус Диканського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_4 /далі - приватний нотаріус ОСОБА_4І./ - заперечень проти позову не подав, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивача, представника відповідача ОСОБА_2 сільської ради та третьої особи ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

20 березня 2013 року в с. Велика Рудка Диканського району Полтавської області помер ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 235540, виданим 22 березня 2013 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради. За життя нині померлому ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 520817 /далі - Державний акт/, виданого 26 лютого 2002 року головою ОСОБА_2 сільської ради, належала земельна ділянка загальною площею 0,7475 га, яка складається з земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована в с. Велика Рудка Диканського району Полтавської області, та земельної ділянки площею 0,4975 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в с. Лани Диканського району Полтавської області. Державний акт був виданий у визначеному на той час порядку і зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 656. Належність вказаної землі нині померлому ОСОБА_3 також підтверджено витягами про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданими відділом Держгеокадастру у Диканському районі Полтавської області 04.05.2016 року.

Відповідно до положень ст. 23 ЗК України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами. Положенням ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають з моменту реєстрації цих прав. Однак зміст ст. 125 ЗК України та порядок реєстрації земельних ділянок був змінений у 2009 році, а Закон України "Про Державний земельний кадастр" почав діяти лише з 01.01.2013 року, тобто після видачі ОСОБА_3 Державного акта.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вказані вище земельні ділянки належали нині померлому ОСОБА_3 на законних підставах, хоча в подальшому після зміни земельного законодавства і не були внесена до Державного земельного кадастру, а тому є спадковим майном.

Окрім вказаних земельних ділянок за життя нині померлому ОСОБА_3 належало домоволодіння, яке розташоване по вул. Травневій, 2, в с. Велика Рудка Диканського району Полтавської області та згідно технічного паспорта, виготовленого 19 квітня 2016 року приватним підприємством Полтавське Бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", складається з житлового будинку літ. А-1, літньої кухні - лт. Б, сараїв - літ. В, Д, Е, гаража - літ. Г, погреба вхідного - літ. в, огорожі № 1, воріт огорожі № 2. Однак нині померлий ОСОБА_3 за життя не встиг зареєструвати вказане вище нерухоме майно на своє ім'я, хоча володів ним на законних підставах.

З довідки ОСОБА_2 сільської ради вбачається, що нині померлий ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав у вказаному вище домоволодінні до дня своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 та ст. 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки за життя нині померлий ОСОБА_3 правомірно набув право власності на вказане вище домоволодіння, хоча і не оформив його документально, суд приходить до висновку, що це нерухоме майно належало померлому на законних підставах і є спадковим.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1233, 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу її відкриття не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з заповіту, посвідченого 26 лютого 2002 року секретарем Великорудківської сільської ради, нині померлий ОСОБА_3 заповів все своє майно своїй дружині ОСОБА_1 - позивачу по справі.

З довідки приватного нотаріуса ОСОБА_4 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 03.04.2013 року була заведена спадкова справа на підставі заяви позивача про прийняття спадщини. Однак позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно через відсутність відомостей про спірну земельну ділянку у Державному земельному кдастрі, а також відсутність правовстановлюючого документа на спірне домоволодіння на ім'я нині померлого ОСОБА_3

Враховуючи, що вказана вище земельна ділянка та домоволодіння є спадковим майном, яке належало померлому ОСОБА_3 на законних підставах, позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після його смерті, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 328, 1218, 1220 ч. 2, 1233, 1268, 1270 ч. 1 ЦК України, 23, 125 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку загальною площею 0,7475 га, яка складається з земельної ділянки 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,4975 га для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані в с. Велика Рудка Диканського району Полтавської області та в с. Лани Диканського району Полтавської області та належали померлому 20 березня 2013 року ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 520817, виданого 26 лютого 2002 року головою ОСОБА_2 сільської ради Диканського району Полтавської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 656.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок, який розташований по вул. Травневій, 2, в с. Велика Рудка Диканського району Полтавської області та в цілому складається з житлового будинку літ. А-1, літньої кухні - лт. Б, сараїв - літ. В, Д, Е, гаража - літ. Г, погреба вхідного - літ. в, огорожі № 1, воріт огорожі № 2 та належав померлому 20 березня 2013 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: