Справа № 333/8402/15-ц
Пр. № 2/333/427/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя, у складі:

головуючого судді Наумової І.Й.

при секретарі Кунець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачем ОСОБА_2 у шлюбі, від якого 02.06.2011 року в них народився син ОСОБА_3. На підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2011 року з нього щомісячно стягуються аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку на користь відповідача ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3. З лютого 2012 року з заробітної плати позивача за місцем роботи у ДП «Івченко-Прогрес», де він працює слюсарем, за виконавчим листом стягуються аліменти у розмірі ? частини заробітної плати. На цей час на руки позивач фактично отримує заробітну плату у розмірі 1000 грн., з урахуванням всіх відрахувань та аліментів. Цього заробітку позивачу не вистачає на проживання та харчування. Крім того, у позивача є двоє батьків похилого віку, з якими він мешкає, які є пенсіонерами. Батьки позивача хворіють на серцево-судинні захворювання, у звязку з чим потребують періодичного медичного лікування та обстеження. Крім батьків на утриманні позивача ніхто не перебуває. Позивач зазначає, що відповідач працює на ВАТ «Мотор-Січ», отримує заробітну плату біля 2000 грн., проживає з вересня 2015 року разом зі своїми батьками пенсіонерами, які теж отримують пенсії та має змогу також утримувати сина. Позивач просить зменшити розмір аліментів з ? частини доходу(заробітку) до ? частини, щомісяця але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач, представник позивача у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та просили суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Позивач зазначив, що його матеріальне становище погіршилося, в звязку з тим, що плата за комунальні послуги підвищилася, на його утриманні перебувають батьки пенсіонери.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала зменшити аліменти до 1/3 частини заробітку (доходу) з умовою, що позивач буде сплачувати всі витрати на дитячий садок сину.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії І-ЖС, №172850, виданого 21.06.2011 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, сторони ОСОБА_1, ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2011 року (а.с.28) з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18.10.2011 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно Довідки про заробітну плату №148 від 04.02.2016 року ОСОБА_1 працює на ДП Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро «Прогрес» та отримує заробітну плату в середньому 3651,27 грн.. Згідно розрахункового листа за січень 2016 року ОСОБА_1 за 12 робочих днів отримав 3340 грн., з них вираховано аліменти у розмірі 1491,43 грн..

З лютого 2012 року з заробітної плати позивача ОСОБА_1 за місцем роботи у ДП «Івченко-Прогрес», де він працює слюсарем, за виконавчим листом стягується аліменти у розмірі ? частини заробітної плати(а.с.10,16).

Відповідно до свідоцтва про народження, серії І-ЖС, №356013, виданого 06.03.1973 року Шевченківським районним відділом ЗАГС, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є батьками позивача ОСОБА_1 (а.с.15).

Згідно Пенсійного посвідчення №, серії ААЕ №579413 та Пенсійного посвідчення №, серії ААС №650337 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є пенсіонерами (а.с.12).

Згідно Довідки ПФУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя №5223 від 16.11.2015 року ОСОБА_6 отримує пенсію у розмірі 1649,04 грн.(а.с.13).

Згідно Довідки ПФУ у Шевченківському районі м.Запоріжжя №3771 від 19.10.2015 року ОСОБА_5 отримує пенсію у розмірі 1614,12 грн.(а.с.14).

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

На підставі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, розмір аліментів у кожному випадку визначає суд, беручи до уваги різні обставини, у тому числі й матеріальне становище платника аліментів. Закон не встановлює верхньої межі розміру аліментів на дитину, а називає лише мінімальний їх розмір (нижню межу). У ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України зазначено, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Відповідно до ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати пятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України.

Із зазначених норм закону випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов'язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

З матеріалів справи випливає, що після ухвалення рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2010 року, сімейний та матеріальний стан позивача не змінився, у справі відсутні докази, які б свідчили як про зміну матеріального чи сімейного стану позивача, так і про погіршення його стану здоров'я порівняно з тим періодом, коли було ухвалено рішення, про стан здоровя батьків позивача, але враховуючи, що на утриманні позивача перебувають батьки похилого віку - пенсіонери, а також враховуючи думку відповідача, яка погодилася на зменшення аліментів до 1/3 частини заробітку (доходу) позивача, суд приходить до висновку про необхідність зменшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2011 року.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при змінні розміру аліментів, аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212 - 218 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, ч. 1 ст. 192,СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про зменшення розміру аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, утриманих з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 за рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21.12.2011 року по цивільній справі №2-4696/11 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 до розміру 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.Й. Наумова