Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/8171/16-ц
Провадження № 2/711/2361/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року після тривалої тяжкої хвороби померла його мати - ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1.

За життя мати позивача залишила заповіт, який посвідчено 19 грудня 2013 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Рубан С.С. Зазначений заповіт зареєстровано в спадковому реєстрі, що підтверджується витягом № 36154142 від 19 грудня 2013 року.

Відповідно до зазначеного вище заповіту, покійна ОСОБА_4, заповіла позивачу земельну ділянку, право власності на яку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2.

Крім того вказує, що відповідно до ст. 1235 ЦК України він являється спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Витягом з державного реєстру земель про присвоєння кадастрового номера земельній ділянці підтверджується присвоєння кадастрового номеру наведеній вище земельній ділянці, відносно якої її власниця ОСОБА_4 зробила посмертне розпорядження на користь позивача.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є відповідачі по справі, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3, яке видано 10 грудня 1971 року підтверджується той факт, що ОСОБА_4 є матір'ю позивача.

Після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не відкривалася, за прийняттям спадщини ніхто зі спадкоємців не звертався.

Зазначений вище заповіт зберігався у його батька, тобто відповідача по справі ОСОБА_3, який надав вказаний заповіт позивачу лише в серпні 2016 року, тобто після спливу одного року з дня смерті ОСОБА_4

Про існування заповіту, який посвідчено 19 грудня 2013 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Рубан С.С., позивачу стало відомо лише в серпні 2016 року, тобто після спливу шестимісячного терміну після смерті його матері, який передбачений ст.1270 ЦК України для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини.

По причині відсутності будь-якої інформації щодо існування заповіту на його користь, позивач був позбавлений можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини

Позивач також вказує, що на сьогоднішній день, з поважних причин, а сааме, - через відсутність будь-якої інформації про існування заповідального розпорядження його матері, тривалу хворобу, відсутність коштів, важку душевну травму, яка є наслідком втрати рідної людини, а також юридичну необізнаність, - він не зміг подати заяву в строки, які передбачені ст. 1270 ЦК України, до нотаріальної контори про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини, як це вимагає ст. 1269 ЦК України.

Вищенаведені причини пропуску позивачем строку звернення із заявою про прийняття спадщини, які передбачені чинним законодавством України були істотними непереборними труднощами для звернення з заявою про прийняття спадщини до органів нотаріату.

Таким чином, позивач просить суд визначити йому додатковий строк - 2 місяці на прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Солонько М.Ф. підтримав заявлені позовні вимоги та просив визначити додатковий строк 2 місяці на прийняття позивачем спадщини, оскільки його довіритель ОСОБА_1 не звернувся вчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через істотні непереборні труднощі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав думку свого представника та просив задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Крім того зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати - ОСОБА_4. Ще за життя вона склала заповіт, а саме, - на земельну ділянку. Проте, про існування вказаного заповіту він дізнався від батька лише у серпні 2016 року. В силу поважних причин, він не встиг подати до нотаріуса відповідну заяву.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог і погодився із обставинами, викладеними у позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 також не заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог. Зазначила, що позивач - її брат, дійсно мав поважні причини, за яких пропустив строк для подачі заяви до нотаріуса після смерті їхньої матері.

Заслухавши пояснення сторін та інших осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного:

в судовому засіданні встановлено, що позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином покійної ОСОБА_4, що підтверджується даними свідоцтва про його народження серії НОМЕР_3 (актовий запис №3270 від 10 грудня 1971 року).

Відповідно до даних свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, - ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_4, про що 06 серпня 2015 року складено відповідний актовий запис № 2051.

За життя, ОСОБА_4, 19 грудня 2013 року, склала заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Рубан С.С., за яким належну їй земельну ділянку, кадастровий номер якої НОМЕР_5, що розташована в м. Черкаси, на території Черкаської міської ради, заповідала ОСОБА_1 - позивачу по даній справі, який народився 12 листопада 1971 року.

Зазначений заповіт зареєстровано в реєстрі за №3915. Даний факт також підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі №36154142 від 19 грудня 2013 року.

Витягом з державного реєстру земель про присвоєння кадастрового номера земельній ділянці №28-029/2185 від 14 грудня 2010 року підтверджується присвоєння кадастрового номеру наведеній вище земельній ділянці, відносно якої ОСОБА_4 зробила заповіт.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №308/02-31 від 26 жовтня 2016 року, приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Камянецький В.В. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на земельну ділянку, площею 2,38 га, що розташована на території Черкаської міської ради, оскільки він пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Крім того, під час розгляду справи судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, а за даними витягу зі Спадкового реєстру №455554551 від 26 жовтня 2016 року, - заповіт, складений ОСОБА_4 19 грудня 2013 року (реєстраційний номер 3915), - є чинним.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як передбачено ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Згідно із п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України). В судовому засіданні відповідачі повністю визнали позовні вимоги і не заперечували проти їх задоволення.

Крім того, судом встановлено, що позивач на час смерті ОСОБА_4, не проживав із останньою; його робота пов»язана із тривалими відрядженнями; він не знав про наявність заповіту, складеного за життя його матір»ю ОСОБА_4; відповідачі - сестра позивача та його батько не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини і вважають, що позивач повинен успадкувати спадкове майно, яке йому залишила спадкодавець.

Таким чином, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому необхідно визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини до 2-х місяців.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та відповідач своїх заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На думку суду, зазначене рішення є справедливим, таким, що не суперечить положенням діючого законодавства та таким, що не порушує права та інтереси інших осіб.

На підставі викладеного та, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.15, 16, 1270, 1272, 1269 ЦК України, ст.ст. 3,10,11,15,174, 209-223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними.

Визначити ОСОБА_1 двомісячний термін з часу набрання чинності даного судового рішення, - для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3., - до нотаріальної контори.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: С. М. Позарецька