ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6341/16
провадження № 2-о/753/444/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2016 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали за заявою про встановлення факту розірвання шлюбу, в якій заявником вказаний ОСОБА_2,

Встановив:

ОСОБА_3 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва в порядку окремого провадження цивільного судочинства з вказаною заявою про встановлення факту розірвання шлюбу, всупереч вимогам ст.42 ЦПК України, а саме положенням якими передбачено наступне.

Повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами:

1) довіреністю фізичної особи;

2) довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника;

3) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

2. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

Довіреність фізичної особи, яка є суб'єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, за зверненням якої прийнято рішення про надання такої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

3. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи.

4. Повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

5. Оригінали документів, зазначених у цій статті, або копії з них, посвідчені суддею, приєднуються до справи.

Проте, ОСОБА_3 не було подано відповідного документу, який би надавав їй повноваження на підписання вказаної заяви про встановлення факту розірвання шлюбу, і не спростовує такого висновку суду надання фотокопії договору про надання правової допомоги від 21 березня 2016 року, в якій конкретизовані зобов'язання ОСОБА_3 саме щодо складання заяви про встановлення факту розірвання шлюбу (її подання), а не щодо підписання останньої.

Зокрема, враховуючи вищевикладене, згідно з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07 квітня 2016 року було вирішено повернути вказану заяву.

Згідно з ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2016 року (а.с.51) вказану ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 07 квітня 2016 року було скасовано, при цьому, судом апеляційної інстанції зокрема були встановлені наступні обставини:

"Відповідно до ч. 8 ст. 119 ЦПК України якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Частиною 1 ст. 121 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладений у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення цих недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Повернення такої заяви особі, що її подала у даному випадку законом не передбачено.

Статтею 3 ЦПК України закріплено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності з вимогами ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

У матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги від 21.03.2016, укладений між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_3, у якому зазначено, що адвокат зобов'язується подати заяву про встановлення факту розірвання шлюбу (ас 3).

Суд першої інстанції в порушення вимог процесуального закону не звернув уваги на те, що неналежне оформлення довіреності (договору) не може бути підставою для повернення заяви особі, що її подала, але є підставою для залишення заяви без руху для надання строку для усунення недоліків та надання суду належного документу, що підтверджував би повноваження представника заявника на ведення справи.

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції передчасно вирішив питання про повернення заяви особі, що її подала".

Отже, враховуючи викладене, положення ст.ст.60, 61 ЦПК України, згідно з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01 серпня 2016 року заявнику був наданий строк на усунення недоліків заяви.

На виконання вказаних вимог до суду надано заяву "Про усунення недоліків" від 17.08.2016 року на одному аркуші із зазначенням додатку - "Позов 2 екз." (при цьому позов не долучений (без обґрунтування цього), а долучена заява про встановлення факту в редакції від 17.08.2016 року, яка підписана вже ОСОБА_2П.), при цьому, всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, до цієї заяви "Про усунення недоліків" (яка містить пояснення)не було долучено її копії для Відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, який зазначений заявником як - "зацікавлена особа", без обґрунтування зазначення цього статусу цієї особи, який не передбачений нормами ЦПК України, якими встановлено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб - ч.4 ст.235 ЦПК України.

Відповідно до положень ст.120 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Крім того, у вказаній заяві про встановлення факту в редакції від 17.08.2016 року, ОСОБА_2 всупереч вимогам п.2) ч.2 ст.119 ЦПК України фактично не вказано своєї повної адреси - місця проживання (перебування) або місцезнаходження, оскільки не зазначено який номер належить саме квартирі останнього, а міститься лише посилання на номер багатоквартирного будинку 24/18 по вул. Срібнокільській в м. Києві.

При цьому з положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому, в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.121 ЦПК України, враховуючи також, що особисто ОСОБА_2 вперше надав до суду вказану заяву за своїм підписом, вважаю, що його заяву належить залишити без руху, а заявнику належить надати строк для виконання зазначених вимог.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Залишити без руху заяву з наданням заявнику строку для виправлення недоліків - 5 днів з моменту отримання цієї ухвали.

Якщо у встановлений термін зазначені вимоги не будуть виконані заява буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ