АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/24/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 2 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2007 року та додаткове рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 05 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про визнання угоди дійсною та визнання права власності на житловий будинок, -

в с т а н о в и л а :

У провадженні апеляційного суду Черкаської області перебуває справа за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2007 року та додаткове рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 05 серпня 2010 року.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було встановлено, що в поданих до скарги матеріалах відсутні належні та достатні докази, які б підтверджували факт родинних відносин ОСОБА_6 зі спадкодавицею ОСОБА_9, тобто докази, що підтверджують порушення в даному випадку його прав як спадкоємця.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України право на оскарження в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції мають сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки.

Суд апеляційної інстанції вжив усіх можливих заходів для всебічного і повного зясування вказаної вище обставини.

Разом з тим, апелянт на неодноразові звернення суду зявитися в судове засідання не реагував. Ні він, ні його представники в судове засідання не прибули, будь-яких доказів того, що оспорюваним рішенням районного суду порушені права апелянта не надали.

Згідно з вимогами частин 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин колегія суддів позбавлена можливості розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 по суті.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» передбачено, що при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права і обовязки якої суд першої інстанції не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Прийшовши до висновку про закриття апеляційного провадження, колегія суддів також вважає за необхідне скасувати запроваджені судом заходи забезпечення позову по даній справі у вигляді накладання арешту та заборони відчуження житлового будинку за адресою: вул. Примакова, 43 у м. Києві.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 297, 304 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2007 року та додаткове рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 05 серпня 2010 року закрити.

Скасувати арешт, накладений на житловий будинок за адресою: вул. Примакова, 43 у м. Києві.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :