У х в а л а

іменем україни

08 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Маляренка А.В.,

Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Комунального підприємства «Теплокомуненерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за отриману теплову енергію, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за отриману теплову енергію, посилаючись на те, що відповідач тривалий час не розраховується за отримані послуги з теплопостачання в результаті чого станом на 01 липня 2014 року за відповідачці рахується заборгованість у розмірі 9 652 грн 99 коп. Крім того, за прострочення виконання грошового зобов'язання КП «Теплокомуненерго» нарахувало відповідачеві 253 грн 49 коп. індексу інфляції та 3 % річних від основного боргу в сумі 168 грн 44 коп. згідно з наданого розрахунку.

У судовому засіданні представник позивача збільшив позовні вимога і просить стягнути з відповідача заборгованість за отриману теплову енергію в розмірі 11 695 грн 59 коп. яка рахується за відповідачем станом на 27 квітня 2015 року, а також 253 грн 49 коп. індексу інфляції та 3 % річних від основного боргу в сумі 168 грн 44 коп.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 червня 2015 року позовні вимоги КП «Теплокомуненерго» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Теплокомуненерго» вартість отриманої теплової енергії на суму 11 695 грн 59 коп., 3 % річних - 168 грн 44 коп., інфляційні - 253 грн 49 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2015 року рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 червня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог КП «Теплокомуненерго». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Теплокомуненерго» м. Олександрії вартість отриманої теплової енергії в сумі 7 221 грн 87 коп. та 243 грн 60 коп. судового збору.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог КП «Теплокомуненерго» суд апеляційної інстанції вказував на те, що відповідач не сплачує кошти за отримані послуги з теплопостачання в результаті чого в неї виникла заборгованість перед позивачем. Відповідно до наданої КП «Теплокомуненерго» роздруківки заборгованості відповідача позивачем включено до загальної суми заборгованості станом на 01 квітня 2015 року заборгованість у сумі 4 473,72 грн, однак спір із приводу цієї суми вже вирішено судом 14 червня 2007 року. Відповідачем вчинено дії які свідчать про переривання строку позовної давності, а саме нею на протязі 2007- 2015 років періодичного часткового вносилася плата за користування послугами підприємства. Оскільки КП не був наданий розширений розрахунок індексу інфляції та 3% річних від основного боргу, тобто період проведення розрахунку, з чого складається, то відповідно ці позовні вимоги задоволенню не підлягають як недоведені.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: А.В. Маляренко

І.К.Парінова