ухвала
іменем україни
09 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого суддів: Дьоміної О.О., Дем`яносова М.В., Маляренка А.В., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в обґрунтування якого вказала, що з 08 березня 2009 року вона та ОСОБА_4 проживали разом як чоловік та жінка однією сім`єю без реєстрації шлюбу у квартирі АДРЕСА_1 , вели спільний бюджет та господарство.
У грудні 2009 року переїхали до квартири АДРЕСА_2 , де продовжували проживати разом.

16 травня 2014 року, на виконання Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», ОСОБА_4 був призваний до Збройних сил України на військову службу до військового батальйону Територіальної оборони, але ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання свого обов`язку ОСОБА_4 помер.

Позивач зазначає, що провела його поховання та за власний рахунок сплачувала всі пов`язані з похованням витрати.

З метою отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, яка передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» позивач просила суд встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу з 08 березня 2009 року по 16 травня 2014 року.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 26 березня 2011 року по 16 травня 2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір по справі у розмірі 243 грн 60 коп.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2015 року скасовано.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відмовлено у повному обсязі.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення апеляційного суду в частині обґрунтування відмови в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.
У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково на таких підставах.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 спільно проживала з ОСОБА_4 як подружжя без реєстрації шлюбу з 26 березня 2011 року за адресою: АДРЕСА_3 , вели спільне господарство, піклувались один про одного, разом проводили вільний час. Судом першої інстанції взято до уваги, що у період з ІНФОРМАЦІЯ_3 померлий ОСОБА_4 знаходився у шлюбі з ОСОБА_2 , який розірваний рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2011 року, яке набрало чинності 26 березня 2011 року.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у випадках, зазначених у п. п. 1-3 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», мають, зокрема, ті особи, що на день смерті військовослужбовця (військовозобов`язаного або резервіста) були членами його сім`ї, а тому дійшов висновку про те, що факт проживання позивача з ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу до 16 травня 2014 року не має юридичного значення.
Проте з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій повністю погодитися не можна виходячи з наступного.
Як установлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 2004 року, який рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2011 року розірвано.
Від шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання якого рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02 червня 2010 року стягнуто з ОСОБА_4 аліменти.

Згідно з довідкою Бабушкінського районного військового комісаріату від 03 червня 2014 року № 983 на виконання Указу Президента України від 06 травня 2014 року № 454/2014 «Про часткову мобілізацію» громадянин ОСОБА_4 з 16 травня 2014 року був призваний на військову службу до військової частини батальйон ТрО.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, про що Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції вчинено відповідний актовий запис № 6357, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
Колегія суддів апеляційного суду приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійшла висновку, що факт проживання позивача з вказаною особою однією сім`єю без реєстрації шлюбу до 16 травня 2014 року не має юридичного значення, оскільки право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», мають, зокрема, ті особи, що на день смерті військовослужбовця (військовозобов`язаного або резервіста) були членами його сім`ї.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Так, відповідно до п. 2 ст. 3 п. 4 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Так, суди попередніх інстанцій на порушення вимог ст. ст. 212214 ЦПК України належним чином не встановили усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не перевірили доводів сторін щодо ведення спільного господарства, спільного бюджету та проживання разом позивача та померлого, а також належним чином не встановили мету встановлення такого факту.
Таким чином, оскільки суди не встановили фактичних обставин справи, від яких залежить її правильне вирішення, ухвалені у справі судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2015 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий0Головуючий0 Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Дем`яносов Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко О.М. Ситнік