РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московского районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість у розмірі 22879,45грн. за кредитним договором № б/н від 01.03.2007р. в

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 01.03.2007р. ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленного кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач дала свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, про що підписала договір разом із заявою щодо «Умов та правил надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною краткою та «Тарифами Банку». Пунктом 5.3. Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів, отже розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умовами інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах зазначених Умовами та Правилами. Згідно п. 6.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам. Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту на підставі п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Між тим, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, іншими витратами відповідно до умов договору. У звязку із порушенням взятих на себе зобовязань станом на 31.05.2015р. перед позивачем виникла заборгованість в сумі 22879грн., яку позивач просить стягнути із відповідача разом із судовими витратами.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач з вимогами позову не погодилась, надавши письмові заперечення.

Суд, вивчивши доводи позивача і заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, встановлено, 01.03.2007р. ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач дала свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, про що підписала договір разом із заявою щодо «Умов та правил надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною краткою та «Тарифами Банку».

Пунктом 5.3. Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів, отже розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умовами інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах зазначених Умовами та Правилами.

Згідно п. 6.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Пунктом 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 6.6 визначено, що у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, у тому числі простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороди банку, власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту на підставі п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Такі обставини підтверджено заявою позичальника від 01.03.2007р. (а.с.10, 40), оглянутою в судовому засіданні анкетою, власноручно заповненою ОСОБА_1, «Умовами та Правилами надання банківських послуг» (а.с.11-16).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до правил ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону (ст.ст. 526,527, 530 ЦК України).

Отже, суд надійшов до висновку, що позивач при оформлені 01.03.2007р. розстрочки за кредитом, оформила і кредитну картку с кредитним лімітом, на яку банком положено кошти в сумі 500грн., кредитний ліміт збільшувався на умовах визначених вище, про що повідомлювалось SMS, а відповідач продовжувала користуватися кредитними коштами, чим порушила умови договору, взяті на себе зобовязання не виконала, що суперечить положенням ст..ст. 509, 526, 1054 ЦК України.

Надання суду довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 15.10.2015р. про відсутність заборгованості за кредитом-розстрочкою від 01.03.2007р., не спростовують висновків суду та не є предметом спору.

Далі, згідно до п. 8.6. Умов та Правил надання банківських послуг, при порушені позичальником строків платежів по якимось з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн. та 5% від суми позову.

Відповідно до п. 5.7. «Правил користування платіжною карткою» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобовязань за цим договором.

Відповідно до п. 5.5.1 цих Правил, за несвоєчасне виконання боргових обовязків (використання простроченого кредиту та овердрафту). Власник картки сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються тарифами, які викладені на банківському сайті.

У звязку з порушенням відповідачем зобовязань перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 31.05.2015р. становить 22879,45грн. та складається із: - 4258,70грн. заборгованість за кредитом; - 17055,06грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; - 500грн. штрафу, як фіксована частина та 1065,69грн. штраф , як процентна складова (а.с.6-9).

Відповідно до ст.ст.525, 615 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Далі, відповідач вважає, що з боку позивача порушені строки позовної давності.

Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Пунктом 9.3 також передбачено, що картрахунки відкрити на невизначений строк за виключенням настання умов, викладених у п.п.9.6, 9.7.

Отже, оскільки з боку відповідача до банку не надходило заяв про припинення дії договору, заборгованість не погашено, картрахунки відкриті на невизначений строк, то дія договору продовжувалось щорічно.

Попередні ствердження відповідача про те, що у договорі (заяві, анкеті) стоять не її особисті підписи, в подальшому спростовані самим відповідачем.

Посилання на розбіжності щодо зазначеного у заяві власноручно позичальником ідентифікаційного номеру і наданої довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру суду, не впливають на суть спору і не спростовують висновків суду.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими, доведеними, а доводи відповідача непереконливі та безпідставні.

Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88, 169, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 634, 1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (МФО № 305299, , рах. № 311) заборгованість за кредитним договором від 01.03.2007р. в розмірі 22879 (двадцять дві тисячі вісімсот сімдесят девять)грн., 45 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (МФО № 305299, , рах. № 311) судовий збір 243 (двісті сорок три)грн., 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом десяти днів з дня оголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя