НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01 листопада 2016 рокуСправа № 322/961/16

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Блажко О.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_2

про: стягнення аліментів.

22 вересня 2016 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

- стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання в розмірі 1/4 всіх доходів відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на відповідний вік дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

З 07.06.2012 за рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20.06.2012 відповідач сплачував аліменти на користь позивача на утримання їхньої неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 всіх доходів до досягнення нею повноліття.

ОСОБА_3 на даний час навчається на 2 курсі денної форми навчання в Запорізькому державному медичному університеті і продовжуватиме навчання до 30.06.2021, в зв'язку із чим потребує додаткових матеріальних засобів для забезпечення необхідних умов для навчання, харчування, проживання за місцем навчання, а також коштів на транспортні послуги.

За твердженням позивача, відповідач, крім аліментів, ніякої участі у вихованні та утриманні дитини не брав і не бере.

Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ст.ст. 180, 181, 199 СК України, позивач просив задовольнити його вимоги.

28.10.2016 позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримку заявленого позову, в якій також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини неявки, а також не надіслав до суду будь-яких заяв та заперечень проти позову.

Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України та з огляду на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, судом 01.11.2016 було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У судовому засіданні 01.11.2016 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та з'ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

встановив:

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20 червня 2016 року по справі № 2/0817/216/2012, що набрало законної сили 04.07.2012, було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 19 вересня 1997 року відділок реєстрації актів громадянського стану Новомиколаївської райдержадміністрації Запорізької області, актовий запис № 19.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20 червня 2016 року по справі № 2/0817/215/2012, що набрало законної сили, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.06.2012 і до повноліття ОСОБА_3

Вищезазначені обставини не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

Згідно з довідкою Запорізького державного медичного університету від 14.09.2016 № 1081 ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу, строк навчання: з 01.09.2015 по 30.06.2021.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною першою статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з частиною першою статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, беручи до уваги можливість надання утримання, зокрема другим з батьків.

Згідно з частиною третьою статті 10, частиною першою статті 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладе, враховуючи відсутність заперечень проти позову з боку відповідача та будь-яких доказів на спростування обставин, зазначених у позовній заяві, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки.

Разом з цим суд знаходить безпідставними вимоги позивача щодо встановлення мінімального розміру аліментів на рівні 30 відсотків від прожиткового мінімуму на відповідний вік дитини, оскільки таке обмеження мінімального розміру аліментів, передбачене частиною другою статті 182 СК України, розповсюджується виключно на випадки стягнення аліментів на утримання дітей. Згідно з частиною першою статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, тобто до вісімнадцяти років. Оскільки предметом даного позову є стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивача, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору в частині вимог про стягнення аліментів.

При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Отже, виходячи з мінімальної ставки судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру, що, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статі 4 Закону України «Про судовий збір», становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить: 1378,00 грн.*0,4 = 551,20 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 223 - 226, 294, 296, 367 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, щомісячно, починаючи з 22 вересня 2016 року, до закінчення навчання ОСОБА_3 але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

4. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Відповідач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, а відповідачем - протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.С. Гасанбеков