Єдиний унікальний номер: 448/41/16-ц
Провадження № 2/448/71/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15.02.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Стецика Я.Є.

з участю секретаря - Тхір О.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитною лінією,

В С Т А Н О В И В:

20.01.2016р. представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 04.04.2013р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір на суму 1100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Вказує, що згідно умов зазначеного вище Договору такий складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, а також Тарифів банку, що викладені на сайті Приватбанку.

Зазначає, що відповідач, уклавши з позивачем ОСОБА_4 та отримавши грошові кошти, не виконує належним чином свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. Станом на 30.11.2015р. відповідач ОСОБА_2 заборгував Банку за вказаним кредитним договором кошти в сумі 11690,84 грн., з яких: 1084,50 грн. заборгованість за кредитом; 6923,44 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом та 2650 грн. заборгованість за пенею і комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.17.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) і 532,90 грн. штраф (процентна складова).

З огляду на наведене просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вищевказаним Кредитним договором в розмірі 11690,84 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідач та його представник в судове засідання не зявились, а подали заяви в яких зазначили, що позовні вимоги визнають частково та просять справу слухати у їх відсутності. У адресованій на адресу суду заяві відповідач ОСОБА_2 зазначив, що був ознайомлений з умовами укладеного кредитного договору, в тому числі з графіком щомісячних внесків, однак порушив своє грошове зобовязання перед позивачем у звязку з тяжким матеріальним становищем. Не згідний з сумою заборгованості в частині нарахованої йому пені. Вважає, що розмір такої не співмірний з розміром основного простроченого боргу, а тому з огляду на його (відповідача) матеріальний та сімейний стан просить зменшити розмір пені до суми основного боргу.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких міркувань.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що 04.04.2013р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит на суму 1100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і «Тарифами банку» складає між ним та Банком ОСОБА_4.

Згідно з п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

У відповідності до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, позичальник на вимогу банку повинен виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку.

Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання овердрафту (п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг).

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Надавши суму кредиту позичальнику ОСОБА_2, позивач виконав зобовязання за вказаним договором, що підтверджується матеріалами справи.

Однак, відповідач, отримавши грошові кошти на умовах повернення, став не виконувати взяті на себе зобовязання за вказаним договором, а саме не виконує умов договору щодо повернення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість перед позивачем.

Як вбачається з проведеного позивачем розрахунку, відповідач ОСОБА_2 станом на 30.11.2015р. має прострочену заборгованість перед позивачем, зокрема заборгував Банку за вказаним кредитним договором кошти, а саме: 1084,50 грн. заборгованість за кредитом; 6923,44 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.17.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) і 532,90 грн. штраф (процентна складова).

Крім того, за несвоєчасне виконання умов згаданого кредитного договору позивач нарахував відповідачу ОСОБА_2 пеню в розмірі 2650 грн.

На неодноразові вимоги банку позичальник відповідач ОСОБА_2 не відреагував, на час розгляду справи в суді простроченої заборгованості по кредитному договору не погасив.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Згідно ст.ст. 611, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.1.1.7.12 укладеного між сторонами Договору передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд не приймає до уваги покликання відповідача на його важке матеріальне становище та відсутність доходів, оскільки згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, беручи до уваги те, що відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконував умови кредитного договору, у звязку з чим вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення в частині стягнення з відповідача в користь позивача суми заборгованості за кредитним договором, яка складається з простроченого боргу, прострочених процентів та штрафів, що становить 9040,84 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованої пені, то з даного приводу слід зазначити таке.

Відповідно до вимог ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно п.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності обставин, які мають істотне значення.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.27 постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012р. за №5 розяснив, що положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через не співмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання).

З урахуванням встановлених обставин по справі, даних про матеріальний і сімейний стан відповідача, умов договору, а також дотримуючись принципу справедливості і виходячи із положень ст.129 Конституції України та ст.1 ЦПК України, суд вважає за необхідне зменшити розмір нарахованої відповідачу ОСОБА_2 пені з 2650 грн. до 1084,50 грн. (розмір заборгованості по тілу кредиту).

Узагальнюючи, з відповідача в користь позивача слід стягнути суму боргу за кредитним договором від 04.04.2013р. у розмірі 10125,34 грн. (9040,84 грн. + 1084,50 грн.).

Також у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 1378 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 611-612, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 57-60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012р. за №5, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитною лінією задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» (49094, м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 50, , МФО 305299, рах.№3111) заборгованість за кредитним договором №б/н від 04.04.2013 року в сумі 10125 (десять тисяч сто двадцять пять) гривень 34 коп., а також 1378 (однієї тисячі триста сімдесят вісім) гривень сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Мостиський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_5

З оригіналом згідно:

Суддя Я.Є. Стецик

Рішення набрало законної сили:

«__» ________ 20____р.

Суддя Я.Є. Стецик