АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Приватне підприємство «Юридичне бюро «Аквітас», про визнання правочину недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/13018/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Кізюн Л.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року відмовлено в задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» (далі по тексту - ПАТ «Європейський газовий банк») до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ПП «Юридичне бюро «Аквітас», про визнання правочину недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності.

Не погодившись із таким рішенням суду Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» ОберемкоР.А. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Зазначає, що договір купівлі-продажу було укладено банком із пов'язаною з банком особою на умовах, що не є поточними ринковими умовами, а тому відповідно до положень ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» договір є недійсним з моменту укладення. Також зазначає, що оскільки автомобіль вибув із володіння банку не з його волі, а на підставі нікчемного правочину, то даний автомобіль на підставі ст. 388 ЦК України може бути витребувано банком з чужого незаконного володіння ОСОБА_2

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 в інтересах ПАТ «Європейський газовий банк» апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_8 в інтересах ПП «Юридичне бюро «Аквітас» проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вважали, що спір судом вирішений правильно.

В судове засідання особисто ОСОБА_2, ОСОБА_3 не з'явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, ОСОБА_2 забезпечила явку в судове засідання свого уповноваженого представника, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 14 травня 2014 року між ПАТ «Європейський газовий банк» та ПП «Юридичне бюро «Аквітанс» було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого ПАТ «Європейський газовий банк» зобов'язалось передати у власність ПП «Юридичне бюро «Аквітанс» належні йому на праві власності автомобілі, зокрема, автомобіль «Range Rover», 2012 року випуску, об'єм двигуна - 4997, д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, на умовах, в порядку та на строк, передбачений цим договором (т.1, а.с.78-79).

Відповідно до п. 2.1. вказаного договору ціна на товар встановлюється у гривнях за одиницю товару, та за автомобіль НОМЕР_3 становить 515 000,00 грн.

Згідно з актом приймання-передачі автотранспортного засобу від 30 травня 2014 року ПАТ «Європейський газовий банк» передало у власність ПП «Юридичне бюро «Аквітанс» автомобіль «Range Rover», 2012 року випуску, об'єм двигуна - 4997, д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 (т.1, а.с.82).

07 жовтня 2014 року між ПП «Юридичне бюро «Аквітанс» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого ПП «Юридичне бюро «Аквітанс» зобов'язувалося передати у власність ОСОБА_2 автомобіль «Range Rover», 2012 року випуску, об'єм двигуна - 4997,д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, на умовах, в порядку та на строк, передбачений цим договором (т.1, а.с.83).

Відповідно до акту прийому-передачі від 07 жовтня 2014 року ПП «Юридичне бюро «Аквітанс» передало у власність ОСОБА_2 автомобіль «Range Rover», 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 (т.1, а.с.84).

Згідно з даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_2 є власником автомобіля «Range Rover», 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 (т.2, а.с.65-66).

У вересні 2015 року ПАТ «Європейський газовий банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ПП «Юридичне бюро «Аквітанс» про визнання правочину недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності, в якому просило, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, визнати недійсним договір купівлі-продажу від 14 травня 2014 року, укладений між ПАТ «Європейський газовий банк» та ПП «Юридичне бюро «Аквітанс», в частині купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_4, витребувати зазначений автомобіль із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 та визнати право власності на нього за позивачем.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року у якості третьої особи у справі було залучено ОСОБА_3

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 07 червня 2016 року провадження у справі за позовом ПАТ «Європейський газовий банк» до ОСОБА_2, ПП «Юридичне бюро «Аквітанс», третя особа: ОСОБА_3, про визнання правочину недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності в частині позовних вимог до ПП «Юридичне бюро «Аквітанс» було закрито.

07 червня 2016 року ПП «Юридичне бюро «Аквітанс» було залучено до розгляду справи в якості третьої особи.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ПАТ «Європейський газовий банк».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, звертаючись до суду з позовом, ПАТ «Європейський газовий банк» посилалось на те, що договір купівлі-продажу укладено внаслідок зловмисної домовленості однієї сторони з другою стороною щодо створення штучного руху коштів на рахунках для виведення з власності ПАТ «Європейський газовий банк» транспортних засобів в інтересах акціонерів. Також ПАТ «Європейський газовий банк» зазначало, що договір купівлі-продажу має ознаки угоди, укладеної банком із пов'язаними з банком особами на умовах, що не є поточними ринковими умовами, а тому є недійсним з моменту укладення на підставі ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною 1 ст. 232 ЦК України визначено, що правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» для визнання правочину недійсним на підставі статті 232 ЦК необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю.

Зловмисна домовленість представника однієї сторони з другою стороною належить до правочинів, в яких зовнішнє волевиявлення не відображає справжньої внутрішньої волі особи. Представник, вчиняючи правочин, не виражає свою власну волю, його завдання полягає в тому, щоб донести до контрагента волю особи, яку він представляє. Але в силу зловмисної домовленості представника та контрагента воля довірителя не доводиться і підмінюється волею представника, що і є підставою для визнання таких правочинів недійсними.

Проте, ПАТ «Європейський газовий банк» не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності зловмисної змови між представником банку з іншою стороною правочину,виникнення негативних наслідків для довірителя, а також умислу представника.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» пов'язаними з банком особами є: 1) контролери банку; 2) особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку; 3) керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку; 4) споріднені та афілійовані особи банку, у тому числі учасники банківської групи; 5) особи, які мають істотну участь у споріднених та афілійованих особах банку; 6) керівники юридичних осіб та керівники банків, які є спорідненими та афілійованими особами банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів цих осіб; 7) асоційовані особи фізичних осіб, зазначених у пунктах 1-6 цієї частини; 8) юридичні особи, в яких фізичні особи, зазначені в цій частині, є керівниками або власниками істотної участі; 9) будь-яка особа, через яку проводиться операція в інтересах осіб, зазначених у цій частині, та на яку здійснюють вплив під час проведення такої операції особи, зазначені в цій частині, через трудові, цивільні та інші відносини.

Банк зобов'язаний подавати Національному банку України інформацію про пов'язаних із банком осіб у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Національного банку України.

Національний банк України при здійсненні банківського нагляду має право визначати пов'язаними з банком особами фізичних та юридичних осіб, зазначених у пунктах 1-9 частини першої цієї статті, за наявності ознак, визначених у нормативно-правових актах Національного банку України, з урахуванням характеру взаємовідносин, операцій та наявності інших зв'язків із банком. Про таке рішення Національний банк України не пізніше наступного робочого дня повідомляє відповідний банк. У такому разі особа вважається пов'язаною з банком, якщо банк протягом 15 робочих днів із дня отримання повідомлення Національного банку України про визначення особи пов'язаною з банком не доведе протилежного.

Разом з тим, ПАТ «Європейський газовий банк» не було надано суду належних та допустимих доказів того, що банк та ПП «Юридичне бюро «Аквітанс» є пов'язаними особами в розумінні вищевказаної норми Закону.

При цьому, доводи позивача про те, що автомобіль було відчужено за ціною нижчою за поточну ринкову ціну не знайшли свого підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.

Так, посилання ПАТ «Європейський газовий банк» на те, що згідно Бюлетеня автотоварознавця №76 за квітень 2014 року середня ціна продажу/купівлі автомобіля «Range Rover Sport», 2012 року випуску із об'ємом двигуна - 4999 у квітні - травні 2014 року становила 100 510,00 доларів США/ 91 460,00 доларів США, що відповідно до максимального курсу НБУ з 30 квітня по 30 травня 2014 року складало 1 183 495,20 грн./ 1 076 932,35 грн., є безпідставними, оскільки вказаний Бюлетень не є актом оцінки автомобіля «Range Rover», 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, що є предметом оспорюваного договору, виконаний відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Належних та допустимих доказів того, що середня ринкова ціна автомобіля «Range Rover», 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 була вищою ніж та, яка зазначена у договорі купівлі-продажу від 14 травня 2014 року позивачем суду надано не було.

Договір купівлі-продажу від 14 травня 2014 року, укладений між ПАТ «Європейський газовий банк» та ПП «Юридичне бюро «Аквітанс», в передбаченому законом порядку в цілому недійсним не визнано.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, які не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає необхідним також зауважити, що, пред'являючи вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 14 травня 2014 року, укладеного між ПАТ «Європейський газовий банк» та ПП «Юридичне бюро «Аквітанс», в частині продажу автомобіля «Range Rover», 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, ПАТ «Європейський газовий банк» не зазначило які порушення норм права допущенні сторонами при його укладенні.

Крім того, зазначаючи в апеляційній скарзі про нікчемність оспорюваного договору ПАТ «Європейський газовий банк» не зазначає норми матеріального права, якою прямо встановлена нікчемність укладеного сторонами договору, який є предметом у даній справі. В ході апеляційного розгляду представник банку зазначив, що такою нормою права є ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», помилково ототожнюючи, при цьому, такі визначення як нікчемність правочину та його недійсність. Також зазначаючи про нікчемність укладеного правочину у розумінні положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», банком не надало суду доказів того, що відповідно до вимог ч.4 ст. 38 зазначеного Закону Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» було повідомлено ПП «Юридичне бюро «Аквітанс» про нікчемність укладеного договору. Звернення ж до суду з позовом не є таким повідомленням у розумінні вказаної норми Закону.

Вимоги про витребування майна (автомобіля) з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 є похідними від вимоги про визнання правочину недійсним, а тому лише довівши в порядку господарського судочинства недійсність укладеного між ПАТ «Європейський газовий банк» та ПП «Юридичне бюро «Аквітас» договору про його відчуження, банк набуває право такої вимоги до добросовісного набувача.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ПАТ «Європейський газовий банк».

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 19 вересня 2016 року Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, а тому за наслідками апеляційного розгляду з ПАТ «Європейський газовий банк» підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 4 019,40 грн. відповідно до вимог Закону «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» в дохід держави 4 019,40 грн. судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль