АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 759/377/16 Головуючий у 1 інстанції - Макаренко В.В.
Апеляційне провадження 22-ц/796/9792/2016 Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Музичко С.Г.

суддів: Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

при секретарі: Ігнатьєву Є.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника - МацяціСвятослава Петровича на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року у цивільній справі за позовом Національний Києво-Печерський історико-культурний заповідник до ОСОБА_2, третя особа: Святошинський районний центр зайнятості про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року у задоволенні позову Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника до ОСОБА_2, третя особа: Святошинський районний центр зайнятості про відшкодування шкоди відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представник Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника - Мацяці С.П. подала апеляційну скаргу. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що при ухвалені рішення Печерським районним судом м. Києва від 20.12.2012 року про поновлення ОСОБА_2 на посаді старшого наукового працівника відділу вивчення історії духовної культури на стягненню середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 156 232,30 грн. не було враховано, що відповідач в період звільнення був зареєстрований в Святошинському районному центрі зайнятості та отримав допомогу по безробіттю в розмірі 50 064,19 грн. У зв'язку з цим, позивач просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача суму в розмірі 50 064,19 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що чинне трудове законодавство не передбачає права чи обов'язку суду при присудженні середнього заробітку за час вимушеного прогулу зарахувати допомогу по безробіттю, яку незаконно звільнений працівник отримав у цей час.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20.12.2012 року ОСОБА_2 поновлено на посаді старшого наукового співробітника науково-дослідного відділу вивчення духовної культури Києво-Печерської лаври та стягнуто з Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника на користь ОСОБА_2 156232,30 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 2000,00 грн. моральної шкоди, а всього 158232,30 грн. (а.с. 15-17).

Згідно з повідомленням про безспірне списання коштів з рахунків боржника за виконавчим листом Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.04.2014 року по справі № 826/1658/14 (а.с. 5) 14 липня 2015 року здійснено безспірне списання коштів з рахунку Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника в розмірі 50064,19 грн. на користь Київського міського центру зайнятості, що виплачувалась відповідачу у якості допомоги по безробіттю.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що відповідачу за період звільнення виплачено кошти Святошинським районним центром зайнятості у розмірі 50 064,19 грн. та за рішенням суду про поновлення відповідача на роботі, останньому було виплачено грошові кошти у сумі 156 232,30 грн. Вважає, що відповідачу компенсація була виплачено у подвійному розмірі, тому кошти сплачені позивачем центру зайнятості мають бути повернуті відповідачем в порядку регресу.

Положення ч. 1 ст. 1191 ЦК України про відшкодування шкоди з відповідача в порядку регресу, не підлягають застосуванню, оскільки відповідач отримав допомогу по безробіттю, реалізувавши своє право на соціальне забезпечення на випадок безробіття, а тому порушень в його діях не вбачається.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника - Мацяці Святослава Петровича відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді: