Тальнівський районний суд Черкаської області
УХВАЛА

08.11.2016 року Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Джуській Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тальне подання старшого державного виконавця Тальнівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

встановив:

Старший державний виконавець Тальнівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області звернувся до суду з поданням, в якому посилався на те, що на примусому виконанні у відділі ДВС Тальнівського РУЮ у Черкаській області на виконанні перебувають виконавчі документи:

виконавчий лист № 2315/4857/12 від 06.12.2012 року, виданий Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 45375 грн. 30 коп.;

виконавчий лист № 704/1554/13ц від 15.11.2013 року, виданий Тальнівським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 22660 грн. 04 коп.;

виконавчий лист № 2-568 від 07.08.2013 року, виданий Тальнівським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в сумі 25498 грн. 19 коп.

Заборгованість станом на день звернення з поданням боржником в добровільному порядку не погашена. Боржник неодноразово викликався до відділу ДВС, але вимоги державного виконавця ігнорує, до відділу ДВС не зявляється, заборгованість за виконавчим документом не сплачує. Вважає, що для забезпечення фактичного виконання вимог виконавчого документа та стягнення заборгованості на користь стягувача необхідно обмежити боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта, в звязку з чим звертається до суду із вказаним поданням.

В судове засідання представник відділу державної виконавчої служби Тальнівського районного управління юстиції не з'явився, просить розгляд подання проводити за його відсутності.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд вважає за можливе розглянути подання без участі державного виконавця за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подання та додані до нього документи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою ВП № 25635643 від 07.12.2012 року відділу ДВС Тальнівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2315/4857/12 від 06.12.2012 року, виданого Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 45375 грн. 30 коп.

Постановою ВП № 43079718 від 15.04.2014 року відділу ДВС Тальнівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 704/1554/13ц від 15.11.2013 року, виданого Тальнівським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 22660 грн. 04 коп.

Постановою ВП № 51711438 від 19.07.2016 року Тальнівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Черкаській області відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-568/12 від 07.08.2013 року, виданого Тальнівським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в сумі 25498 грн. 19 коп.

Державним виконавцем проводились відповідні дії щодо перевірки майнового стану боржника, в результаті чого було встановлено, що за останнім зареєстрований транспортний засіб ВАЗ 210934-20, д.н. НОМЕР_1, на який 05.08.2016 року накладений арешт та оголошено заборону на його відчуження.

Крім того, державним виконавцем встановлено, що боржник працює в ТОВ "Христинівка-Продтовари", куди 02.11.2016 року державним виконавцем направлено постанову від 02.11.2016 року про звернення стягнення на зарплату боржника.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Закон України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 вищевказаного Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобовязань, але лише до моменту виконання зобовязань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачене міжнародним договором України.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязання за рішенням.

Виходячи зі змісту вищенаведених правових норм, а також з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, обовязковою обставиною, яка підлягає зясуванню судом, є факт умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань та доведення цього факту заявником в порядку, встановленому ст. 60 ЦПК України. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно.

Тобто тільки у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, може бути застосовано до нього тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, а не з підстав лише наявності у особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, така підстава законом не передбачена.

На користь такого висновку свідчать і положення статті 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України, яка визначає підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон.

Застосування обмеження у праві виїзду особи за межі України може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передбачене і безпідставне обмеження яких є неприпустимими.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання заявника про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З урахуванням викладеного, оскільки застосування обмеження у праві виїзду особи за межі України є крайнім заходом, а також того, що у боржника є майно та доходи (заробітну плату), на які можна звернути стягнення, а також того, що заявником не надано доказів на підтвердження факту навмисного ухилення боржника від виконання судового рішення, тому суд дійшов висновку про необґрунтованість подання та відмову в його задоволенні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, керуючись ст. ст. 208-210, ст. 377-1 ЦПК України, суд

ухвалив:

Подання Тальнівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Тальнівський районний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.Г. Воронкова