Справа 206/4520/16-ц
Провадження 2/206/1131/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"01" листопада 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухоруков А.О.,

при секретарі Портній К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2016 року представник ПАТ «Акцент-Банк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідно до договору № б/н від 29.07.2015 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Прийняті на себе зобов'язання відповідач не виконував, внаслідок чого станом на 13.07.2016р. утворилась заборгованість у розмірі 23296,55грн.

На підставі викладеного позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н у розмірі 23296,55грн. та судовий збір у розмірі 1378,00грн., витрати на виклик відповідача до суду, через оголошення у пресі (а.с.2-3).

Представник позивача в судове засідання не з'явився надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.31).

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. У справі є достатньо доказів для її вирішення.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити частково з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори й інші правочини.

Згідно ст. 1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Суд встановив, що 29.07.2015 року відповідач подав позивачу заяву про надання йому строкового кредиту (а.с. 6).

Відповідно до заяви позичальника відповідачу було надано кредит у розмірі 23296,26 на оплату товару, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

У встановлені договором строки, позивач зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим станом на 13.07.2016 року, згідно розрахунку позивача, утворилася заборгованість в сумі 23296,55 гривень, яка складається з заборгованості за сумою кредиту - 8855,07 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом - 11855,93 гривень, заборгованість за пенею та комісією - 1000,00грн., штрафи, відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 гривень (фіксована частина) та 1085,55 гривень (процентна складова) (а.с.4-5).

Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі.

За змістом ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, відповідач не виконав прийняті на себе відповідно до договору зобов'язання, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.

Разом з тим, позивач, зокрема просить суд стягнути із відповідача 500,00грн. та 1085,55грн. в якості штрафів за неналежне виконання зобов'язання, заявляючи при цьому вимоги і про стягнення пені.

Змістом ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Оскільки штраф і пеня є видами неустойки, а тому їх одночасне застосування є подвійним притягненням до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, що суперечить ч. 1 ст. 61 Конституції України.

У зв'язку з такими обставинами, вимоги позивача в частині стягнення штрафів задоволенню не підлягають.

Також згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 549-551, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-60, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 224-225 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» () заборгованість за кредитним договором № б/н від 29 липня 2015 року станом на 13.07.2016р., яка складається з: 8855,07 гривень заборгованості за кредитом, 11855,93 гривень заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 1000,00 гривень заборгованості за пенею та комісією, а загалом у розмірі 21711 (двадцяти однієї тисячі сімсот одинадцяти) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378,00грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська позивачем - протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідачем - у разі відмови в перегляді заочного рішення.

Суддя А.О. Сухоруков