Єдиний унікальний номер №243/5990/16-ц
Номер провадження №2/243/3059/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

11 серпня 2016 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Носовської Л.О.

при секретареві - Воліковій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2016 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н 02.12.2013 року, відповідач отримав кредит у розмірі 6809,27 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте відповідач належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 10.07.2016 року у сумі 16371,93 грн., що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 6809,28 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 3241,20 грн., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 5719,77 грн., штрафу (відповідно до п.2.2 Генеральної угоди) в розмірі 601,68 грн. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, зазначив, що наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач, ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилася, про час, дату і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши надані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 02.12.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6809,27 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно положень ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачем, згідно розрахунку заборгованість за договором № б/н від 02.12.2013 року станом на 10.07.2016 року утворилась заборгованість у сумі 16371,93грн., що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 6809,28 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 3241,20 грн., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 5719,77 грн., штрафу (відповідно до п.2.2 Генеральної угоди) в розмірі 601,68 грн.

Проте, згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

На виконання цього Закону 30 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Проте, 05 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року було визнано нечинним (справа № 826/18330/14).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).

Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та від 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року щодо ненарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції.

Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Як вбачається зі справи, позивач просив стягнути з відповідача пеню та штрафи, що нараховані, зокрема, у період з 14.04.2014 року станом на 10.07.2016 року, тобто в період дії ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Згідно матеріалів справи, відповідач зареєстрован та постійно проживає в м. Слов'янськ.

Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрован та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором за період з 14.04.2014 року по 10.07.2016 року нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення заборгованості за пенею в розмірі 5719,77 грн., штрафу (відповідно до п.2.2. Генеральної угоди ) в розмірі 601,68 грн. за вказаний період є необґрунтованим та в цій частині позову слід відмовити.

За встановлених обставин сума заборгованості, яка підлягає стягненню, склала 10050,48 грн., із яких: заборгованість за кредитом 6809,28 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 3241,20 грн..

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

У відповідності до ст.ст. 79, 88 ЦПК України та враховуючи часткове задоволення позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1019,72 грн. /з розрахунку: 16371,93 грн. - 100%, 10050,48 грн. - х, де х = 61%; 1378,00 грн. - 100%, 61% - х, де х - 840,60 грн./.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 1048, 1049, 1050 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Словянськ Донецької обл., ІПН: НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , р/р 3111, МФО 305299) суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 02.12.2013 року станом на 10.07.2016 року, а саме:

-заборгованість за кредитом в розмірі 6809 (шість тисяч вісімсот дев'ять) грн. 28 коп.;

-заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 3241 (три тисячі двісті сорок одна) грн. 20 коп.,

а разом в сумі 10050 (десять тисяч п'ятдесят ) грн. 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Словянськ Донецької обл., ІПН: НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , р/р 3111, МФО 305299) суму судових витрат в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 60 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Л.О. Носовська