Справа № 346/1965/16-ц
Провадження № 2/346/797/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого-судді Хільчука І.І,

секретаря Олексюк Г.І.,

з участю: позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат, зумовлених навчанням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом 29.03.2016 р., підтримуючи який в судовому засіданні вона та її представник пояснили, що 21 вересня 1989 року між нею та відповідачем укладенош люб, який зареєстровано у відділі ЗАГС Коломийського міськвиконкому.

Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4 та син ОСОБА_5, 1996 року народження.

Вони з відповідачем зареєстровані і проживають за однією й тією ж адресою та перебувають у шлюбі, однак жодних шлюбно-сімейних відносини не підтримують з 2010 року, а їх шлюб, за таких обставин, носить виключно формальний характер.

При цьому, відповідач не бере жодної участі у веденні спільного домашнього господарства та утриманні їхнього повнолітнього сина, який з 2014 року по даний час є студентом денної платної форми навчання Інституту історії, політології і міжнародних відносин Прикарпатського національного університету ім. Василя Стефаника за напрямком підготовки «історія».

Витрати на навчання сина є для неї вкрай обтяжливими, оскільки вона офіційно не працевлаштована, їхня сім'я проживає в скрутному матеріальному становищі, а загальна вартість освітніх послуг навчання сина становить 32320 грн., розмір плати за рік складає 8080 грн. Крім того, сину необхідні кошти на проживання у місті Івано-Франківську, забезпечення одягом, продуктами харчування, навчальним приладдям, кошти на проїзд до місця навчання, тощо.

Незважаючи на те, що відповідач, який є батьком ОСОБА_5 має задовільний стан здоров'я, працює священиком, отримує достатній стабільний заробіток, інших осіб на утриманні не має, однак свого прямого батьківського обов'язку, визначеного положеннями ст. 199 СК України, щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не виконує жодним чином.

Тобто, відповідач, з часу вступу їхнього сина на навчання в університет, жодного разу не надавав йому коштів ні на оплату за освітні послуги, ні на придбання одягу чи продуктів харчування, ні на особисті потреби сина.

Приписами, встановленими ч. 1 ст. 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до положень, визначених ч.3 ст. 199 СК України - право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Факт проживання ОСОБА_5 разом з нею стверджується довідкою, виданою КП «Житлоінфоцентр» від 15 березня 2016 року за №446 .

Разом з тим, ч. 1 ст. 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Водночас ч. 2 цієї ж статті СК України визначено, що додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їх попереднє фінансування, повинна надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат.

На підтвердження фактично понесених нею витрат, зумовлених навчанням їхнього сина, надає копії наступних платіжних документів: квитанції від 21 січня 2015 року №0.0.340411582.1; квитанції від 11 червня 2015 року №0.0.395875271.1; квитанції від 26 січня 2016 року №0.0.496522680.1. на загальну суму 12120 (дванадцять тисяч сто двадцять) гривень.

У відповідності до вимог, встановлених ч. 1 ст. 200 СК України - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

З урахуванням вищеописаних обставин та з огляду на понесені нею фактичні витрати, зумовлені навчанням сина, беручи до уваги реальні потреби їхнього сина, необхідні для його повноцінного навчання і проживання у місті Івано-Франківську, вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на її користь на утримання сина, який продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до закінчення ним навчання, а також з відповідача слід стягнути на її користь додаткові витрати в сумі 12120 грн. та судовий збір.

Наведені обставини підтвердив в судовому засіданні син позивачки та відповідача - ОСОБА_5, який спростував пояснення відповідача про відмову від допомоги відповідача на які той посилався, пояснив, що під фізичним та психологічним тиском одноразово таке мало місце, але він просить суд задовольнити позов матері, яка дії виключно в його інтересах.

Відповідач визнав позов частково та пояснив, що періодично надавав допомогу на утримання сина, навіть пропонував йому продавати мед і за виручені кошти здійснювати витрати на проживання, однак, син відмовився від допомоги і тому не надає коштів на його утримання, але згідний щоб суд присудив стягнення аліментів на його утримання в сумі 400 грн., а щодо оплати додаткових витрат, то просить відмовити в цій частині позову.

З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд, вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом встановлено, що 21 вересня 1989 року між позивачкою та відповідачем, ОСОБА_3 укладено шлюб, який зареєстровано у відділі ЗАГС Коломийського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №525 та видано Свідоцтво про укладення шлюбу від 21 вересня 1989 року серії НОМЕР_3 /а.с.5/.

Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4, 1990 року народження, та син ОСОБА_5, 1996 року народження /а.с.6/.

Вони з відповідачем зареєстровані і проживають за однією й тією ж адресою та продовжують перебувати у шлюбі, однак жодних шлюбно-сімейних відносини не підтримують, починаючи з 2010 року, а їхній шлюб, за таких обставин, носить виключно формальний характер.

Доведено, що відповідач частково бере участь у веденні спільного домашнього господарства та утриманні повнолітнього сина, який з 2014 року по даний час є студентом денної платної форми навчання Інституту історії, політології і міжнародних відносин Прикарпатського національного університету ім. Василя Стефаника за напрямком підготовки «історія», що стверджується довідкою, виданою навчальним закладом від 01 березня 2016 року за реєстраційним №87 та договором про підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра в Інституті історії, політології і міжнародних відносин ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» /а.с.8-9/.

Витрати на навчання сина є для позивачки обтяжливими, оскільки вона офіційно не працевлаштована, а загальна вартість освітніх послуг навчання сина становить 32320 грн., розмір плати за рік складає 8080 грн. Крім того, сину необхідні кошти на проживання у м. Івано-Франківську, забезпечення одягом, продуктами харчування, навчальним приладдям, кошти на проїзд до місця навчання, тощо.

Незважаючи на те, що відповідач, який є батьком ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про його народження від 07 листопада 1996 року, актовий запис №632, має задовільний стан здоров'я, працює священиком, отримує достатній стабільний заробіток та додаткові доходи, інших осіб на утриманні не має, однак свого прямого батьківського обов'язку, визначеного положеннями ст. 199 СК України, щодо утримування повнолітнього сина, який продовжує навчання, не виконує належним чином.

Приписами, встановленими ч. 1 ст. 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За таких обставин позивачка правомірно звернулася до суду з позовною заявою та просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача в примусовому порядку на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається в університеті.

У відповідності до положень, визначених ч. 3 ст. 199 СК України - право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Факт проживання ОСОБА_5 разом з позивачкою стверджується довідкою, виданою КП «Житлоінфоцентр» від 15 березня 2016 року за №446 /а.с.7/.

Разом з тим, ч. 1 ст. 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Водночас ч. 2 цієї ж статті СК України визначено, що додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їх попереднє фінансування, повинна надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат.

На підтвердження фактично понесених позивачкою витрат, зумовлених навчанням сина, надано суду копії платіжних документів: квитанції від 21 січня 2015 року №0.0.340411582.1; квитанції від 11 червня 2015 року №0.0.395875271.1; квитанції від 26 січня 2016 року №0.0.496522680.1. на загальну суму 12120 грн. /а.с.12-14/.

У відповідності до вимог, встановлених ч. 1 ст. 200 СК України - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

З урахуванням досліджених судом обставин, що відповідач має заробітну плату в сумі 1378 грн. /а.с.29-30/, а також неконтрольовані додаткові доходи, що ствердила в суді свідок ОСОБА_6., то з нього слід стягувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання в сумі 500 грн., задовольнивши в цій частині позов частково та з огляду на понесені позивачкою фактично витрати, зумовлених навчанням сина, беручи до уваги реальні потреби їхнього сина, необхідних для його повноцінного навчання і проживання у м. Івано-Франківську, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки додаткові витрати в сумі 12120 грн. та судовий збір.

На підставі ст.,ст. 180-182, 185, 199, 200 СК України та керуючись ст.,ст. 209, 214-216, 218, 294 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, уродженця с. Саджавка, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код НОМЕР_2, жительки АДРЕСА_2, аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, який продовжує навчатися, в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень щомісячно, до закінчення навчання, але не пізніше досягнення ним двадцяти трьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, уродженця с. Саджавка, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код НОМЕР_2, жительки АДРЕСА_2, додаткові витрати, зумовлені навчанням сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, в сумі 12120 (дванадцять тисяч сто двадцять) гривень.

Стягнення аліментів розпочати з 29 березня 2016 року і проводити до закінчення ОСОБА_5 навчання, але не пізніше досягнення ним двадцятитрьохрічного віку.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 551,20 грн. судового збору.

Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць в розмірі 500 грн..

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оригінал рішення зберігається в матеріалах справи № 346/1965/16-ц.

Суддя: Хільчук І. І.