Справа № 161/7878/15-ц
Провадження № 2/161/21/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гринь О.М.

при секретарі Пилипюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_3» в особі Волинської обласної дирекції про визнання договору поруки недійсним, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» в особі Волинської обласної дирекції про визнання договору поруки недійсним.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» в особі Волинської обласної дирекції звернулось в суд із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6. Підставою залучення банком до участі у справі в якості відповідача та солідарного боржника ОСОБА_1 є договір поруки, який був нібито укладений 23 серпня 2006 року.

Даний договір поруки нею не підписувався, позивач взагалі не була присутня під час його підписання, умови договору не обговорювались.

Просить суд, визнати недійсним договір поруки укладений 23 серпня 2006 року.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у прийнятті рішення поклався на розсуд суду.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 22 серпня 2006 року було укладено кредитний договір № 014/1101/30439 між ОСОБА_4 та АППБ «ОСОБА_2 ОСОБА_3»в особі Волинської обласної дирекції.

23 серпня 2006 року на виконання зобовязань ОСОБА_3, між АППБ «ОСОБА_2 ОСОБА_3»в особі Волинської обласної дирекції та ОСОБА_1 укладений договір поруки.

Відповідно до умов договору поруки ОСОБА_1 є поручителем ОСОБА_4 та відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник у випадку невиконання ним зобовязань за кредитним договором.

Судом встановлено, що спірний договір поруки від 23 серпня 2006 року за формою та змістом відповідають вимогам закону.

У висновку експерта № 1041 від 14 грудня 2015 року, при дослідженні підпису заявника в договорі поруки від 23 серпня 2006 року зі зразками інших підписів, експерт встановив суттєві розбіжності загальних ознак, а саме: за формою, напрямком протяжністю рухів. На думку експерта встановлені розрізняючи ознаки є істотними і дають йому підстави вважати, що в договорі поруки ймовірно підпис виконано не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1

Частина 3 ст. 215 ЦК України передбачає, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до положень ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Із змісту статті 203 ЦК України вбачається, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Таким чином, договір поруки від 23 серпня 2006 року підписаний особою, яка не мала повноважень на вчинення таких дій, а волевиявлення ОСОБА_1 щодо взяття на себе зобовязання по відповідальності перед кредитором за порушення зобовязання боржником відсутнє.

За таких обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3»в особі Волинської обласної дирекції про визнання договору поруки недійсним підлягає до задоволення.

Крім того, витрати по сплаті судового збору, витрати за проведення судової-почеркознавчої експертизи слід стягнути з ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» в особі Волинської обласної дирекції в користь позивача у відповідності до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 202 ч.1, 203 ч.1, 215 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір поруки від 23 серпня 2006 року, укладений між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в забезпечення зобовязань боржника ОСОБА_4 по кредитному договору № 014/1101/30439 від 22 серпня 2006 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_3»в особі Волинської обласної дирекції в користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок сплаченого судового збору, 900 (девятсот) грн. 48 коп. витрат за проведення судової-почеркознавчої експертизи, а всього 1 144 (одну тисячу сто сорок чотири) грн. 08 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Луцький міськрайонний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду О.М.Гринь