АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2306/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (далі -ПАТ КБ «Приватбанк», Банк) - ОСОБА_6 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30 серпня 2016 року у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитом, -

в с т а н о в и л а :

У липня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 22.04.2013 року відповідач отримав кредит згідно кредитного договору № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму 300 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом зі строком дії кредитного ліміту, що відповідав строку дії картки.

Банк свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте останній свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, не надавши своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у звязку з чим утворилась заборгованість.

Станом на 30.04.2016 року заборгованість ОСОБА_7 складала 11 363 грн. 16 коп., яку Банк і просив стягнути на свою користь.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30 серпня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати, як таке, що ухвалене внаслідок неповного зясування обставин, які мають значення для справи, а також у звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Просить ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Банку.

Заслухавши доводи Банку, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає вказаним вище вимогам.

Так, судом встановлено, що 22.04.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 був укладений договір № б/н шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (а.с. 5), яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами Банку складає договір про надання банківських послуг між банком та відповідачем.

Отже укладення цього договору відповідає вимогам ч.1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання).

За умовами п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник бере на себе зобовязання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У випадку невиконання зобовязань по договору, на вимогу Банку виконати зобовязання по поверненню кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплаті винагороди Банку.

Пунктом 2.1.1.2.1 вказаних Умов та Правил для надання послуг Банк видає клієнту карту, її вигляд визначений у Памятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і заяви, підписанням якої Клієнт і Банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, яка казана у заяві.

Позивач надав докази отримання відповідачем кредитної карти за договором.

Таким чином, ОСОБА_7 отримав кредит на суму 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки.

З розрахунку заборгованості за договором № б/н станом на 30.04.2016 (а.с. 4) вбачається, що ОСОБА_7 вніс 21.05.2013 року 300 грн. Проте станом на 22.05.2013 позичальником було знято 290 грн. 50 коп. з даного рахунку. Станом на 30.04.2016 року загальна заборгованість відповідача складала 11 363 грн. 16 коп., з яких: 290 грн. 50 коп. заборгованість за кредитом; 6 955 грн. 37 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 100 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 517 грн. 29 коп. штраф (процентна складова).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи позивача про стягнення боргу за кредитним договором є обґрунтованими, так як зобов'язання за кредитним договором відповідачем належним чином не виконано.

Надані Банком розрахунки заборгованості по процентам сумніву у колегії суддів не викликають. Крім того, сам відповідач розмір боргу не оспорював та не надав свої розрахунки щодо заборгованості.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в звязку з порушенням судом норм матеріального права з ухваленням у справі нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до. 1 ст. 88 ЦПК України у звязку з задоволенням позовних вимог, суд присуджує з відповідача на користь Банку понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30 серпня 2016 року скасувати, ухваливши по справі нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.04.2013 року у розмірі 11 363 грн. 16 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" 2893 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :