27.05.2016 227/1612/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2016 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Хоменко Д.Є.

при секретарі Малашко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Добропільського міськрайонного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа відділ реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

19.04.2016 р. заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження 10 березня 2016 року її дитини ОСОБА_2.

Заява мотивована тим, що вона з 18.07.2015р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, шлюб зареєстровано Ленінським районним відділом РАЦС в м.Донецьк. Від вказаного шлюбу 10.03.2016 року, у неї народилась дитина син ОСОБА_4. 16.03.2016 р. на підставі первинного медичного свідоцтва про народження дитини, виданого Донецькою міською лікарнею №3, їй було видано свідоцтво про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії ДНР№008650 за актовим записом №112.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» свідоцтво про шлюб та свідоцтво про народження дитини не дійсні, оскільки вони видані на тимчасово окупованій території, яка не підконтрольна збройним силам України.

Перебуваючи у батьків в м.Авдіївка заявник зверталась з заявою до відділу реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, щодо державної реєстрації народження дитини, на що отримала письмову відмову, в звязку з невідповідністю форми наданих документів визначених наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. №545, та запропоновано звернутися до суду.

Зазначила, що оскільки їх шлюб було укладено на території тимчасово непідконтрольній збройним силам України, вважає необхідним встановити факт народження дитини на прізвище матері дитини - ОСОБА_2. Встановлення даного факту заявнику необхідно для отримання відповідного свідоцтва про народження на території України.

Заявниця, в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Заінтересована особа - представник Відділу реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, заперечень по справі не мають.

Зважаючи на викладене, керуючись ч.2 ст.158 та ч.2 ст.197 ЦПК України, суд, вважає за можливе, розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, судом встановлено наступне.

Заявник знаходиться у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянином України, шлюб було зареєстровано 18 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 74 від 18.07.2015 року.

Від шлюбу 10.03.2016 року у ЦГКБ №3 м.Донецька заявниця народила дитину хлопчика, вагою 3700 кг, про що одержала медичне свідоцтво про народження №41, форми №103/у, видане Донецькою народною республікою. Також в справі мається свідоцтво про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, видане 16.03.2016р. Калінінським відділом реєстрації актів цивільного стану м.Донецька Державної ОСОБА_5 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки (російською мовою), актовий запис №112.

Листом № 232/03.2-24 від 25.03.2016 року заявнику, відділом ДРАЦС Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області повідомлено про недійсність наявного у заявниці медичного свідоцтва про народження дитини, як такого яке не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті».

Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками, або іншими законними представниками дитини до суду за межами такої території України, яка розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

За приписами ст.ст.57-60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Надане заявником медичне свідоцтво про народження дитини та свідоцтво про народження, видані на тимчасово окупованій території та засвідчені печаткою так званої «ДНР», а тому не можуть вважатися належними та допустимими доказами на підтвердження факту народження сина заявниці, оскільки є недійсними та не створюють правових наслідків.

Підставою для встановлення факту народження є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про народження дитини в певний час і за певних обставин.

Однак, всупереч наведених норм чинного законодавства, заявницею не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких можливо було б встановити факт народження дитини заявниці в судовому порядку. Витребувати докази на підтвердження факту народження дитини самостійно, суд не має можливості, оскільки факт народження не був зафіксований жодною установою держави Україна, а інших доказів (свідки, фотографії дитини) заявницею надано не було.

Фактично заявниця звернулась до суду із документами, які є недійсними та не створюють правових наслідків, про що вона сама зазначає у заяві про встановлення факту народження, та будь-яких інших документів та доказів на підтвердження факту народження дитини суду надано не було. Клопотань про витребування документів чи допиту свідків, які могли підтвердити певний факт від заявника до суду не надходило.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа відділ реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини в звязку з її необґрунтованістю.

На підставі Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України " та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа відділ реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Є.Хоменко