Справа № 487/5181/16-ц
Провадження № 2-о/487/157/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2016 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ТЕМНІКОВОЇ А.О.

при секретарі ІГНАТЬЄВІ А.О.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Миколаївська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду міста Миколаєва із вищезазначеною заявою. В обґрунтування заявлених позовних вимог заявниця зазначила, що вона є рідною донькою та спадкоємицею ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. У зв'язку з наявністю розбіжностей у написанні прізвищ постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Бороздіної О.Г. №443/02-31 від 13.10.2016 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через недоведеність факту споріднення спадкодавця та спадкоємця. З огляду на викладене заявниця просила становити факт, що вона, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

У судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги та наполягала на їх задоволенні, надавши пояснення, аналогічні змісту поданої заяви.

Представник Миколаївської міської ради надав заяву про розгляд справи за його відсутності відповідно до якої просив прийняти рішення за наявними матеріалами у справі та відповідно до норм діючого законодавства.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Справи окремого провадження, згідно ч. 3 ст. 235 ЦПК України, розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч. 1 п. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішення спору про право.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона, згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008р., якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року у віці 94 років померла спадкодавець ОСОБА_2, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 14 квітня 2016 року складено відповідний запис №81 та видано свідоцтво серії НОМЕР_1.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 16.03.1945 року, ОСОБА_4 та (мовою оригіналу) «ОСОБА_2» є батьками ОСОБА_5, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 року у місті Біломорську, Карелія.

Відповідно до довідки про шлюб №313 від 21.05.2016 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 (актовий запис №448 від 19.09.1969 року) після чого змінила своє прізвище на ОСОБА_6.

12.05.1994 року ОСОБА_7 було змінено прізвище на ОСОБА_1 (свідоцтво серії НОМЕР_3, видане Заводським районним відділом Миколаївського міського управління МВС України в Миколаївській області 12.05.1994 року).

24.09.1998 року заявниця ОСОБА_1 була документована паспортом серії НОМЕР_4, виданим Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області. Згідно другого аркушу паспорту ПІБ заявниці російською мовою зазначено як «ОСОБА_1».

Згідно довідки Заводського районного у місті Миколаєві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 05.10.2016 року та довідки Відділу ЗАГС Біломорського району Управління ЗАГС ОСОБА_8 Російської Федерації №5.2-43-1703 від 30.08.2016 року усунення вказаними установами розбіжностей у написанні прізвищ матері «ОСОБА_1» та доньки «ОСОБА_1» на теперішній час є неможливим.

Допитана у судовому засідання свідок ОСОБА_9 пояснила, що померла ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_1. За життя спадкодавці між ними були відповідні стосунки, як між матір'ю та донькою.

Аналогічні покази були надані у судовому засіданні свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Таким чином, сукупністю досліджених судом, належних, допустимих та узгоджених між собою доказів, встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Вказані особи (спадкоємець та спадкодавець) народились на території Росії, їх прізвище російською мовою «ОСОБА_1», було зазначено українською у відмінних варіантах. З огляду на викладене подана заява підлягає задоволенню. Приходячи до вказаного висновку суд враховує, що встановлення зазначеного факту у даному випадку породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує даний факт; а також те, що встановлення факту не пов'язується в даному випадку з наступним вирішення спору про право.

Згідно ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 60, 209, 212-215, 235, 256-259 ЦПК України, ст.ст. 1233, 1245 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Вставити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: А.О. ТЕМНІКОВА