Справа № 703/1006/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2016 Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Гудзюка І.В.

при секретарі Покотиленко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування заяви позивач вказує, що ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради №262 від 22 квітня 1994 року для індивідуального будівництва виділено земельну ділянку площею 0, 1000 га по АДРЕСА_1

На цій земельній ділянці ОСОБА_2 до 2000 року збудував житловий будинок.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 09 липня 2004 року визнано дійсним договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 зазначений житловий будинок. Цим же рішенням суду за ОСОБА_1 визнано право власності на вказаний будинок.

Протягом двох років позивач на цій земельній ділянці добудував надвірні споруди, після чого ввів домоволодіння в експлуатацію.

На підставі рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради №877 від 11 вересня 2008 року, Смілянському відділку КП ЧООБТІ дозволено оформити свідоцтво про право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_1

03 червня 2011 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно, відповідно до якого йому на праві власності належить домоволодіння за зазначеною адресою, яке складається в цілому із житлового будинку під літ. «А-2, а, а1, а3» загальною площею 125,9 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м., підвалу - «А-1», прибудови «б», літньої кухні «Б», убиральні «В», тротуару «І», огорожі - 1, хвіртки - 2, воріт - 3, воріт - 4, огорожі - 5, стінки підпірної - 6, ями вигрібної - 7, колодязю питного - 8.

Разом з тим, земельна ділянка для індивідуального житлового будівництва, площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 на якій розташовано домоволодіння, належне позивачу по справі, є приватизованою та до цього часу належить відповідачу по справі - ОСОБА_2 на підставі державного акту про право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 15 вересня 2002 року.

Про вказаний факт позивачу до цього часу відомо не було, він вважав, що земельна ділянка на якій знаходиться належне йому домоволодіння не є приватизованою відповідачем.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0, 1000 га розташовану по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належала відповідачу на підставі вказаного державного акту.

Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, позивач позовні вимоги підтримав, відповідач їх визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Пленум Верховного суду України у п. 18-1 постанови від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснив, що при вирішенні вимог про визначення розміру земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, право власності на які при їх відчуженні перейшло до набувача без визначення в договорі права на земельну ділянку, суд має з'ясувати, зокрема, чи не свідчить реальна можливість використання всієї земельної ділянки за цільовим призначенням саме про той розмір земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, який існував до їх відчуження.

В зв'язку з тим, що присадибна земельна ділянка площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 після продажу зареєстрована за попереднім власником - ОСОБА_2, то, відповідно, позивач не може переоформити на себе в установленому законом позасудовому порядку право власності на неї.

Відповідно до розпорядження виконавчого комітету Смілянської міської ради № 42р від 22 лютого 2016 року вулицю Свердлова перейменовано на вулицю Соборну.

За таких обставин з врахуванням положень ст. 377 ЦУ України та ст. 120 ЗК України за позивачем слід визнати право власності на зазначену земельну ділянку.

На підставі наведеного, ст. 377 ЦК України, 120 ЗК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку та надвірних споруд площею 0,1000га, розташовану по АДРЕСА_1 що належала ОСОБА_2 на підставі державного акту про право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 15 вересня 2002 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження -після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий: І. В. Гудзюк