Справа № 605/264/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"30" травня 2016 р. Підгаєцький районний суд Тернопільської області в складі головуючої судді Ігнатової Г.В. при секретарі Лежигубські О.В розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Підгайці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права на спадкове майно по заповіту,-

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності земельної ділянки в порядку спадкування, по заповіту ОСОБА_3. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 червня 2009 року померла ОСОБА_3 , залишилось спадкове майно земельна ділянка що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради. На підставі заповіту, спадкоємцем майна ОСОБА_3 є позивач, який на час відкриття спадщини був неповнолітнім. В даний час позивач не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на земельну ділянку, оскільки втрачений правовстановлюючий документ на землю виданий на імя спадкодавиці. Позивач просить визнати за ним, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку загальним розміром 2.55 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Підгаєцького району , що належить померлій спадкодавиці ОСОБА_3.

В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохав їх задоволити.Неявка позивача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідач представник ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявилися, до суду надіслали заяву про розгляд справи у їх відсутність та вказали, що не заперечують щодо задоволення позову ОСОБА_1.

Суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року(справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 17 червня 2009 року померла спадкодавець ОСОБА_3, після смерті якої залишилось спадкове майно, земельні ділянки загальною площею 2.55 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Підгаєцького району

Про те що спадкове майно належало ОСОБА_3 свідчать архівна ксерокопія державного акта про право власності на земльну ділянку серія ЯБ № 004306 , та довідки- видані відділом Держгеокадастру у Підгаєцькому районі зокрема витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки який зазначаються кадастрові номера земельних ділянок які належали на праві приватної власності ОСОБА_3 відповідно до державного акта про право власності на земльну ділянку серія ЯБ № 004306 виданого на ОСОБА_3 із зазначенням цільового призначення цих ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі заповіту, посвідченого ОСОБА_2 сільською радою Підгаєцького району 04 квітня 2005 року, спадкоємцем всього майна ОСОБА_3, є ОСОБА_1. Осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині в силу ст.1241 ЦК України не встановлено.На час відкриття спадщини спадкоємець за заповітом був неповнолітнім а батьки не вчинили жодних дій для подачі заяви для прийняття спадщини по заповіту в інтересах неповнолітнього.

Відповідно до правил ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, відповідно до черг встановлених законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Положеннями п. 10 в постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 2.14 Наказу Державного комітету України по земельним ресурсам № 43 від 04.05.1999 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» державний акт на право приватної власності на земельну ділянку підписується органом, який прийняв рішення про передачу земельної ділянки у власність, та відповідним державним органом земельних ресурсів.

У відповідності до витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки виданих відділом Держгеокадастру у Підгаєцькому районі на підставі проведення перевірки документації із землеустрою та обмінних файлів від 13.04.2016 року за № 34-1908-99.5-565/34-16; 34-1908-99.5-566/34-16 та № 34-1908-99.5-567/34-16, відомості про земельні ділянки, кадастрові номера : 010011179 площею 0,08 га; 010010779 площею 0,02га та 010010379 площею 2.45га, які розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради та належать ОСОБА_3, і ця земля передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, внесені в автоматизовану систему державного земельного кадастру на підставі правовстановлюючого документа Державний акт на право власності на землю серія ЯБ № 004306 на ОСОБА_3

Вказаний Державний акт на право власності на землю серія ЯБ № 004306 спадкодавцем втрачений, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки про що свідчить лист державного нотаріуса № 329/01-16 від11.04.2016 р.

Однак право власності спадкодавиці на вищевказану земельну ділянку ніким не оспорюється.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України, ч.1ст.3 ЦПК України). Тобто звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду відповідної державної нотаріальної контори, відмова якої в оформленні спадщини дає підстави вважати про наявність спору про право.

Суд, також приймає до уваги позицію відповідача ОСОБА_2 сільської ради, яка не заперечує проти прийняття спадщини позивачу, а отже не бажає переходу у її власність майна після смерті ОСОБА_3..

Таким чином, судом встановлено, що за життя спадкодавець на законних підставах володіла та користувалася земельними ділянками, та її право ніким не оспорювалось і на даний час ніким не оскаржено.

Виходячи із положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, ОСОБА_1., пов»язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов»язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб»єктом яких є позивач.

Суд приймає до уваги, що підстави визнання позову відповідачем не суперечать наявним у матеріалах справи доказам, що позивач є єдиним спадкоємцем спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 та по її заповіту і прийняття ним спадщини останньої не порушує прав інших осіб. Тому, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на земельні ділянки, загальною площею 2,55 га, розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.328,1218, 1223, 1268-1270 ЦК України, враховуючи правові позиції ВССУ, викладені в Постанові Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» , ст.ст. 10,60,209, 212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити

.Визнати за ОСОБА_1, право власності у порядку спадкування на земельну ділянку загальною площею 2.55 га, яка складається з земельної ділянки площею 0,08га (кадастровий номер 010011179) ; земельної ділянки площею 0,02 га (кадастровий номер 010010779) та земельної ділянки площею 2,45 га (кадастровий номер 010010379), які розташовані на території сільцівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, цільове призначення яких ведення товарного сільськогосподарського виробництва по заповітуОСОБА_3 відповідно до Державний акт на право власності на землю серія ЯБ № 004306

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис ОСОБА_4