АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3309/16 Головуючий 1 інстанції
Справа № 638/1660/16-ц ОСОБА_1
Категорія : спадкові Доповідач Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Колтунової А.І.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 14 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання, лікування догляд та поховання спадкодавця та стягнення сум за комунальні платежі,-

ВСТАНОВИЛА :

27 січня 2016 року позивач ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь витрати , повязані з утриманням, доглядом, лікування та похованням спадкодавця ОСОБА_7, який помер 26 січня 2015 року , в сумі 236598, 65 грн. ( а.с.2).

16 лютого 2016 року в порядку уточнень позовних вимог до суду звернулась як позивач ОСОБА_5, так і позивач ОСОБА_6, в якому вони просили припинити право власності ОСОБА_3 на 7/24 частин у спільному частковому майні, в квартирі АДРЕСА_1 ; зобоязати їх виплатити на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в розмірі 170000, 84 грн. вартості вказаної частки та визнати за ними право власності на 7/24 частки зазначеної квартири. Стягнути з ОСОБА_3 на їх користь витрати ,повязані з утриманням, доглядом, лікуванням та похованням спадкодавця в розмірі 260 0013, 94 грн.. витрати , повязані з оплатою комунальних послуг в розмірі 2206,78 грн. витрати, повязані з наданням правової допомоги та витрати, повязані зі сплатою судового збору ( а.с.68-77).

19 лютого та 11 березня 2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду з заявами про забезпечення позову, в яких просила забезпечити вказаний позов шляхом накладення заборони на належні відповідачу на праві власності 7/24 частин квартири АДРЕСА_2 , ? частину квартири АДРЕСА_3 та ? частину квартири АДРЕСА_4 та заборонити йому виїзд за межі України, посилаючись на те, що ціна позову складає 260013,94 грн. та невжиття вказаних заходів забезпечення позову в подальшому може ускладнити виконання рішення суду.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 14 березня 2016 року вказане клопотання позивача задоволено частково. Суд забезпечив позов позивача шляхомнакладення заборони на 7/24 частин квартири АДРЕСА_5 , ? частину квартири АДРЕСА_3 та ? частину квартири АДРЕСА_6 , які належать відповідачу на праві власності.

Суд направив копію ухвали для виконання до єдиного центру заборони відчуження обєктів нерухомого майна Харківського обласного управління юстиції та відмовив позивачу в задоволенні заяви про заборону ОСОБА_3 виїзд за межі України.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати вказану ухвалу суду посилаючись на порушення судом при постановленні ухвали статей 151,152,153,154 ЦПК України, та недотримання судом вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує тим, оскаржувана ухвала суду не містить обгрунтувунь та доказів, які б підтверджували, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення ,також вважає суттєво заниженою ціну 7/24 частин квартири АДРЕСА_7.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявились, перевіривши виділений матеріал та доводи апеляційної скарги , судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи вказану заяву позивача та забезпечуючи її позов шляхом накладення заборони на вказане нерухоме майно, суд першої інстанції, з посиланням на вимоги ст.ст. 151-153 ЦПК України , виходив з того, що вказані заходи забезпечення повязані із предметом спору, відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам, а також з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак, повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, передбачені цим Кодексом.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання прийнятого рішення.

В ч.3 ст. 151 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В розясненнях, які містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Як свідчать уточнена позовна заява позивачів, їх вимоги стосуються , як обовязку відповідача як спадкоємця , який прийняв спадщину після смерті батька в порядку спадкування за заповітом на 7/24 частин квартири АДРЕСА_1, відшкодувати витрати на утримання, лікування, догляд та поховання спадкодавця та комунальні платежі за вказану квартиру, так і щодо припинення відповідача права спільної часткової власності на зазначене нерухоме майно

Таким чином, предметом спору є саме вказана вище квартира.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що невжиття зазначених вище заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони саме на квартиру АДРЕСА_8, може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Доводи, викладені представником відповідача в апеляційній скарзі в цій частині вказаних висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни зазначеної ухвали суду першої інстанції в цій частині.

Між тим, забезпечуючи зазначений вище позов позивачів шляхом накладення заборони на ? частину квартири АДРЕСА_3 та ? частину квартири АДРЕСА_6 , які зареєстровані за ОСОБА_8 на праві власності, суд першої інстанції не врахував, що вказане нерухоме майно не є предметом спору сторін та заява позивача ОСОБА_5 щодо такого забезпечення позову, є не співмірною з заявленими позивачами позовними вимогами.

За таких обставин, ухвалу суду першої інстанції в цій частині не можна визнати такою, що відповідає зазначеним вище нормам процесуального права і це, у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, є підставою для її скасування в цій частині та постановлення в цій частині нової ухвали про відмову в задоволенні заяви позивача щодо забезпечення позову шляхом накладення заборони на вказане вище нерухоме майно,з зазначених вище підстав.

В іншій частині ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню її без змін.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 312, ст.ст. 315, 317, 319, 218 , 324 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_4 ,задовольнити частково.

Змінити ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 14 березня 2016 року скасувавши її в частині забезпечення позову шляхом накладення заборони на ? частину квартири АДРЕСА_3 та ? частину квартири АДРЕСА_9 , які зареєстровані за ОСОБА_8 на праві власності.

Відмовити ОСОБА_5 в задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині.

В іншій частині ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 14 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку, у відповідності до ч.2 ст. 324 ЦПК України, не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий, суддя: І.Г. Гальянова

Судді : А.І. Колтунова

ОСОБА_2