АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3252/16 Головуючий 1 інст. Кононихіна Н.Ю..
Справа 619/22/16-ц Доповідач Кругова С.С.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 червня 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого - Кругової С.С.,

суддів: Зазулинської Т.П., Міненкової Н.О.,

секретаря Прологаєвої А.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 30 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення, -

в с т а н о в и в :

У січні 2016 року позивачі звернулися до Дергачівського районного суду Харківської області з вказаним позовом про усунення перешкод у користуванні домоволодінням, що знаходиться за адресою: пров. Лозівський, 13, м. Дергачі, Харківської області, шляхом зобовязання ОСОБА_3 допустити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до користування вказаним жилим приміщенням та особистими речами, також зобовязання його не чинити перешкоди у проживанні та вселити позивачів до вказаного домоволодіння.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 30 березня 2016 року за заявою представника відповідача зупинено провадження у справі.

Не погодившись з ухвалою, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки у суду не було підстав застосовувати п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України.

Вказує, що відповідачу вказаний житловий будинок на праві власності не належить, а вирішення питання про користування ним не повязане з виділом будинку одному з подружжя і до вирішення питання про його розподіл сторони мають право на користування ним та речами, що знаходяться у ньому.

Висновок суду про забезпечення житлом позивачів є безпідставним, так як і твердження про навмисну реєстрацію позивача у ньому.

Зазначає, що син подружжя не має жодного відношення до поділу майна подружжя, адже він був там зареєстрований ще будучи неповнолітнім і іншого житла не має.

Правова природа позову у цій справі виходять з житлових правовідносин і ставити їх у залежність від спору про поділ майна є незаконним.

Акт складений депутатом Дергачівської міської ради від 25.03.2016 року не можна вважати належним та допустимим доказом, оскільки в ньому мають місце помилки та сам акт законодавством не передбачений.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постанолюючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд виходив з того, що факти, встановлені у справі про поділ майна подружжя будуть мати преюдиційне значення для даної цивільної справи.

А саме, у справі про поділ майна подружжя буде вирішено питання кому в порядку поділу майна подружжя буде виділено житловий будинок по провулку Лозівському,13 в м.Дергачі Харківської області. В цьому разі ОСОБА_2 буде вирішувати питання з ким з батьків йому проживати.

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України суд зобов»язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства.

Неможливість розгляду справи обумовлюється однорідністю вимог, які випливають із їх юридичної природи і матеріального змісту та не залежать від підстав виникнення зобов»язань.

Матеріали справи свідчать, що в суді на розгляді знаходиться справа про поділ майна подружжя, після розгляду якої на думку суду можливе вирішення питання про розгляд даної справи про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення.

Висновок суду є помилковим, оскільки предмети позову різні. Позовні вимоги носять також різний характер . Отже, заява представника відповідача ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 303, 304,307, п.2 ч.1 ст.312, 315, 319, 324 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 30 березня 2016 року - скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, в силу ст.324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - С.С. Кругова

Судді - Т.П. Зазулинська

ОСОБА_5