З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 336/1179/16-ц
м. Запоріжжя 3 червня 2016 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.
при секретарі Чернишовій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, треті особи Пята Запорізька державна нотаріальна контора, Перша Запорізька державна нотаріальна контора, про зняття заборони, -
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, у позові вказує, що 05.09.2014 року помер ОСОБА_2, який є батьком позивача.
Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належне йому майно, а саме на житловий будинок № 59 по вул.. Вольській в м. Запоріжжі (стара адреса Зелений Яр, квартал 257, місце 31).
26.09.2014 року на підставі заяви позивача про прийняття спадщини Пятою Запорізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа.
При оформленні спадщини після померлого державним нотаріусом Пятої Запорізької державної нот контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із виявленням заборони на вказаний житловий будинок.
За даними Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна виявлена заборона, зареєстрована 16.06.2005 р., підстава обтяження договір застави, б/н, БУ Металургмонтаж, обєкт обтяження житловий будинок за адресою м. Запоріжжя, вул.. Вольська, 59.
Проте кредитора ліквідовано.
В судове засідання сторони не явилися, позивач просив справу слухати без його участі, проти заочного розгляду справи заперечень не мав.
В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд ухвалив розглянути справу заочно.
Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У відповідності зі ст.41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Положення ст.319 ЦК України передбачають, що власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, а із змісту ст. 391 ЦК України випливає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права володіння та розпорядження своїм майном.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, 05.09.2014 року помер ОСОБА_2, який є батьком позивача.
Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належне йому майно, а саме на житловий будинок № 59 по вул.. Вольській в м. Запоріжжі (стара адреса Зелений Яр, квартал 257, місце 31), який належав померлому ОСОБА_2 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до пяти включно від 01.07.1957 року.
З технічного паспорту від 12.03.2015 року також видно, що власником житлового будинку № 59 по вул.. Вольській у Шевченківському районі м. Запоріжжя був ОСОБА_2 Житловий будинок № 59 по вул.. Вольській в м. Запоріжжі житловою площею 38,2 кв.м., загальною площею 53,1 кв.м., розташований на земельній ділянці розміром 540 кв.м.
Як зазначає позивач, на підставі його заяви про прийняття спадщини Пятою Запорізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа. Вказане узгоджується із наданим витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі.
Однак за даними Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна виявлена заборона, зареєстрована 16.06.2005 р., підстава обтяження договір застави, б/н, БУ Металургмонтаж, обєкт обтяження житловий будинок за адресою м. Запоріжжя, вул. Вольська, 59.
На теперішній час повністю виключена можливість зняття заборони на нерухоме майно, адже власник будинку помер, кредитора ліквідовано, а позивач як спадкоємець за законом не має можливості та права вчиняти будь-які дії щодо зняття заборони, тому що не є власником цього майна.
При цьому стаття 1218 ЦК України наголошує, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Оскільки на даний час у звязку з ліквідацією БУ Металургмонтаж (ЗАТ «Металургмонтаж-204»), відпала підстава для накладення та існування спірної заборони, заявлений позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 386, 391 ЦК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя П.В. Зарютін