АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Ратнікової В.М., Пікуль А.А.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 червня 2016 року у справі за заявою представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред'явлення,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року представник ПАТ «КБ «НАДРА» звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред'явлення №2-2478/11 про примусове виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва у справі за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1

В обґрунтування заяви зазначив, що представник банку у липні 2016 року звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про видачу виконавчих листів, проте йому було відмовлено, у зв'язку із тим, що 09.12.2011р. представник банку вже отримував виконавчі листі по справі за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1

Заявник заявляв, що ПАТ «КБ «НАДРА» не отримувало виконавчих листів у даній справі, що вказує на їх втрату.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 червня 2016 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ КБ «НАДРА» - Стрюкова І.О. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність і необґрунтованість ухвали, порушення норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, посилалася на те, що судом першої інстанції не враховано, що банк знаходиться в процесі ліквідації. З часу введення тимчасової адміністрації у лютому 2015 року, юридичний відділ банку неодноразово був змушений змінити робоче місце, що було пов'язано з переїздами, в результаті яких певні документи були втрачені.

Справа № 752/12957/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/13276/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Мірошниченко О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести судове засідання за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2011р. позовні вимоги ПАТ «КБ «НАДРА» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку 7 557,07 доларів США, 602,41 грн. сплаченого судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

09.12.2011р. Голосіївським районним судом м. Києва видано представнику ПАТ «КБ «НАДРА» виконавчі листи №2-2478/11 на виконання рішення суду від 07.07.2011р.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується і колегія суддів, виходив з того, що заявником не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження дійсної втрати виконавчого листа.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що банк знаходиться в стадії ліквідації та у зв'язку із неодноразовими переїздами були втрачені певні документи, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 р. встановлено, що відповідно до положень ст. 10-11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч.3 ст.10 та ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звернувшись до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, заявник не надав а ні суду першої інстанції, а ні під час апеляційного перегляду жодного доказу, який би підтверджував, або хоча б стосувався того, що отримані 09.12.2011р. представником ПАТ «КБ «НАДРА» виконавчі листи №2-2478/11 на виконання рішення суду від 07.07.2011р., були втрачені.

Навіть вже на стадії апеляційного оскарження, доводи апелянта побудовані виключно на припущеннях, всупереч ч.4 ст.60 ЦПК України.

Зокрема, апелянт, не надаючи доказів, вказує на часті переїзди юридичного відділу банку, та вказує що були втрачені певні документи. Проте апелянт не вказує та не надає доказів того, що саме вказані виконавчі листи були втрачені також. Доводи апелянта побудовані на припущеннях про те, що серед втрачених документів могли бути і виконавчі листи №2-2478/11 на виконання рішення суду від 07.07.2011р. Апелянт не тільки не надає доказів на підтвердження даної обставини, а навіть не стверджує про те, що вона мала місце, а тільки припускає.

Відповідно до ч.1 ст.370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Таким чином, суд першої інстанції правильно визначився із виниклими правовідносинами та, на основі повного та всебічного вивчення усіх наданих заявником матеріалів, відмовив у задоволенні заяви, оскільки заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що оригінали виконавчих листів, які були отримані представником банку ще 09.12.2011р., були втрачені.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін, оскільки вона постановлена з дотриманням норм законодавства та доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність ухвали суду першої інстанції не впливають.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п.1 ч.2 ст. 307, ст.ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічного акціонерного товариства комерційний банк «НАДРА» - Стрюкової Ірини Олександрівни - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді