Справа № 524/6843/15-ц
03.02.2016 року, Автозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді Рибалки Ю.В.,
при секретарі Недяк Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Еталон» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
У серпні 2015 року до суду звернулась ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Еталон» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що автомобіль НОМЕР_1 належить на праві спільної сумісної власності їй та її чоловіку ОСОБА_2 У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №427062 вказаний автомобіль зареєстровано за її чоловіком, ОСОБА_2.
Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.10.2014 року по справі 524/8729/14-п ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні правопорушення за ст. 124 КпАП України і притягнуто до адміністративної відповідальності.
24.09.2014 року вона звернулась до ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» із заявою про виплату страхового відшкодування.
На підставі викладеного, остаточно просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 335 грн. 58 коп., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 3653 грн. 85 коп. та понесені судові витрати.
Позивач та його представник у судове засідання не прибули, представником ОСОБА_4, попередньо надіслано до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Представник відповідача та третьої особи у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомляли. Подали письмові заперечення проти позову, просили відмовити у задоволенні позовних вимог на підставі повної виплати страхового відшкодування.
Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Стаття 15 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст.16 цього ж Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що автомобіль НОМЕР_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та її чоловіку ОСОБА_2 У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №427062 вказаний автомобіль зареєстровано за ОСОБА_2.
Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.10.2014 року по справі 524/8729/14-п ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні правопорушення за ст. 124 КпАП України і притягнуто до адміністративної відповідальності.
Відповідно д ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
24.09.2014 року вона звернулась до ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» із заявою про виплату страхового відшкодування.
Позивач вважає, що відповідач має відшкодувати різницю між вже виплаченою сумою страхового відшкодування та сумою, яка була визначена висновком експертного автотоварознавчого дослідження №256 від 29.09.2014 року, а саме 335,58 грн.
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
У відповідності до ч. 1 ст. 985 Цивільного кодексу України, страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.
Згідно з п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
У відповідності до п.22.1. ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно з ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
У п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором).
Однією із видів шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого є шкода пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (п.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
У відповідності до п.9.1. та 9.2 ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.
Згідно з п.12.1. ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Відповідно до положень ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає - вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати)та виплатити його.
У зв'язку з невиплатою страховиком у визначений законом строк суми страхового відшкодування, настає відповідальність встановлена п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, тобто підлягає нарахуванню пеня за весь час прострочення виконання зобов'язання, за період з 01.01.2015 р. по 28.08.2015 р.
Розмір пені згідно наданого позивачем розрахунку, який перевірений судом, складає 3653(три тисячі шістсот пятдесят три) грн. 85 коп.
Відповідачем не доведено відсутність вини у порушенні строків виплати страхового відшкодування.
На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач у визначений строк не здійснив виплату страхового відшкодування, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення пені, ґрунтуються на засадах чинного законодавства та підтверджуються наданими суду доказами, у звязку з чим підлягають задоволенню.
Позовна вимога щодо відшкодування шкоди в сумі 335,58 грн. задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем вже було здійснено виплату страхового відшкодування, а доказів необхідності стягнення різниця між вже виплаченою сумою страхового відшкодування та сумою, яка була визначена висновком експертного автотоварознавчого дослідження №256 від 29.09.2014 року, позивачем суду не надано.
Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 224, 225 ЦПК України, ст. 386, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Еталон» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Еталон» на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 3653 (три тисячі шістсот пятдесят три) грн. 85 коп.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Еталон» на користь ОСОБА_1 у відшкодування сплаченого судового збору 228,32 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій цього рішення після розгляду заяви про перегляд заочного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом Полтавської області.

Суддя Ю.В. Рибалка