БОРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 614/1283/15-ц
У Х В А Л А

18.02.2016 року суддя Борівського районного суду Харківської області Люба В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 21.12.2015р. звернулася до Борівського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності.

Разом з позовною заявою позивач ОСОБА_1 21.12.2015р. звернулася до Борівського районного суду Харківської області з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль «GEELY MR-7151А», 2008 року випуску, сірого кольору, кузов L6T7524S98N026295, державний номерний знак «АХ7198ВТ», а також до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаного автомобіля.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 21.12.2015р. було накладено арешт на автомобіль «GEELY MR-7151А», 2008 року випуску, сірого кольору, кузов L6T7524S98N026295, державний номерний знак «АХ7198ВТ», який раніше належав ОСОБА_2 до набрання рішенням по справі №614/1283/15-ц законної сили.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10.02.2016 року вищевказану ухвалу скасовано, а заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову направлено на новий розгляд до того ж районного суду, яка 18.02.2016р. передана судді Борівського районного суду Харківської області Любій В.І. канцелярією суду.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В заяві про забезпечення позову позивачем ОСОБА_1 не зазначено, яким чином невжиття заходу забезпечення позову у виді накладення арешту на автомобіль «GEELY MR-7151А», 2008 року випуску, сірого кольору, кузов L6T7524S98N026295, державний номерний знак «АХ7198ВТ» може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення грошової компенсації 1/2 частки вартості вказаного автомобілю в сумі 26 000 грн.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» згідно із п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України - позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Згідно із п.4 цієї ж Постанови розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачів, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п.5.6.1 Інструкції про проведення виконавчих дій арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що невжиття запропонованого позивачем заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення в даній справі. Тому заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, у забезпеченні позову належить відмовити.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» за змістом ст. 293 ЦПК ( 1618-15 ) окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, а також про його скасування, проте ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись п.3, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст. 151-153, 293-294 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Люба В. І.