Справа № 468/63/16-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

15.02.2016 року Баштанський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого по справі судді Бойко Л.Л. при секретарі Цегельник Н.В.

за участю відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Баштанка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

26.01.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача. В заяві позивач на підтвердження позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору від 30.08.2006 року відповідач отримав кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Також умовами договору було обумовлено можливість банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, а саме не здійснював оплату по кредитному договору згідно умов. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30.11.2015 року має заборгованість в сумі 11893 грн. 44 коп., яка складається з: 1930 грн. 73 коп. - заборгованість за кредитом, 8920 грн. 17 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 гривень штраф (фіксована частина), 542 грн. 54 коп. штраф (процентна складова). А тому на підставі вищевикладеного просив винести рішення, яким стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості, а також витрати понесені по справі (судовий збір) в сумі 1378 грн. 00 коп.

Від представника позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

В судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що суму отриманого кредиту повністю повернув та всі повязані з ним платежі позивачу сплатив в повному обсязі та своєчасно згідно умов договору. Сума наданого кредиту становила лише 2500 грн. Також одночасно просив застосувати строк позовної давності, оскільки кредитний договір було укладено ще в 2006 році, строком на 3 роки, тобто термін, що відповідав строку дії картки та на даний час строк позовної давності повністю сплив.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази в матеріалах справи (розрахунок заборгованості, копію заяви позичальника від 30.08.2006 року, Умови і правила надання банківських послуг, копію довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, копію банківської ліцензії), суд вважає, що в позові слід відмовити виходячи з наступного:

- згідно ст.ст. 256,257,258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

- відповідно до вимог ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

- с силу ст. 267 вказаного кодексу позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 30.06.2006 року між сторонами було укладено кредитний договір. Наявна в матеріалах справи копія заяви ОСОБА_1 (а.с.6) свідчить, що йому було надано кредит лімітом 2500 грн. з процентною ставкою 36 % річних. Строк дії кредитного ліміту відповідав строку дії картки. В ході судового засідання відповідач зазначив, що строк дії картки становив три роки (який зазначений на самій картці), тобто термін повернення кредиту становив не пізніше 30.08.2009 року. Іншу картку він не отримував. Наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості (а.с.4-5) свідчить, що останній платіж відповідачем було здійснено 27.10.2008 року в сумі 530 грн. 52 коп. Позов надійшов до суду 26.01.2016 року.

Таким чином, починаючи з 30.08.2009 року (закінчення терміну надання кредиту) на даний час, сплив трирічний (загальний) та однорічний (спеціальний щодо стягнення неустойки) строк позовної давності по даним вимогам, а тому відсутність домовленостей, щодо продовження строку позовної давності, обставин зупинення перебігу позовної давності, переривання перебігу позовної давності, поважних причин пропущення позовної давності та наявність відповідного клопотання відповідача, свідчать про достатність всіх підстав застосування строку позовної давності та в свою чергу відмови у позові.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

в позові Публічному акціонерному товариству комерційному банку „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення (позивачем з дня отримання копії рішення).

Головуючий по справі суддя