Справа № 175/324/16-ц
Провадження № 2/175/123/16
У Х В А Л А

11 лютого 2016 року смт. Ювілейне

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Одночасно з позовною заявою представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1. Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що внаслідок ДТП відповідачем було заподіяно значну матеріальну шкоду позивачу, а невжиття заходів забезпечення позову у випадку задоволення позовних вимог може призвести до неможливості виконання судового рішення або до ускладнення його виконання. На підставі вищевикладеного, представник позивача просить суд задовольнити заяву про забезпечення позову.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, сторони в судове засідання не викликалися.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Положення ч. 3 ст. 152 ЦПК України регламентує, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовним вимогам та яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19 січня 2016 року (а.с. 4), відповідач ОСОБА_3 є власником квартири, загальною площею 49,00 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2, на яку представник позивача просить накласти арешт в порядку забезпечення позову.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, враховуючи ціну позову, яка складає 113240 грн. 35 коп., суд приходить до висновку про неспівмірність заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, тому заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня постановлення ухвали.

Суддя: Л.М. Новік