233 № 233/1621/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кругової Ю.В.,

позивача -

відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій позивачка вказала, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2010 року, актовий запис № 263, від якого мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою. З грудня 2014 року сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сім'ї, тому просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши за нею право іменуватися шлюбним прізвищем.

У судове засідання позивачка не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги (а.с. 17).

Відповідач у судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнає позовні вимоги, вважаючи також неможливим збереження сім'ї та примирення з позивачкою (а.с. 18).

З*ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 08 жовтня 2010 року зареєстрували шлюб (а.с. 11), від якого мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою. Позивачка та її дитина є переміщеними з тимчасово окупованої території особами, які відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» взяті на облік Управлінням праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради, що підтверджується довідкою від 16 жовтня 2014 року № (а.с. 8).

З грудня 2014 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає.

Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї ОСОБА_1 суперечить інтересам сторін, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Керуючись ст. ст. 110, 111, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 08 жовтня 2010 року Червоногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за № 263.

Залишити за ОСОБА_1 після розірвання шлюбу право іменуватися шлюбним прізвищем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя