Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/258/16-ц
Провадження № 4-с/499/1/16
У Х В А Л А

Іменем України

"29" березня 2016 р. смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого Тимчука Р.М. при секретарі Дібровій О.І., розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області.

У судовому засіданні старший державний виконавець відділу ДВС Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 заперечував проти задоволення скарги та надав відгук на скаргу.

ОСОБА_1 наполягала на задоволенні скарги, свою скаргу заявниця обґрунтовує наступним.

09 березня 2016 року старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеської області ОСОБА_2 незаконно виніс постанову про поновлення виконавчого провадження ВП № 48472794 щодо виселення з квартири, зобов'язання звільнити квартиру від особистого майна в строк до 25 березня 2016 року.

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеської області ОСОБА_2 виніс постанову про поновлення виконавчого провадження ВП № 48472794 щодо виселення з квартири, зобов'язання звільнити квартиру від особистого майна в строк до 25 березня 2016 року, посилаючись на ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 21 жовтня 2015 року по справі № 449/940/13-ц в той час, коли є нова ухвала Іванівського районного суду Одеської області віл 05 лютого 2016 року про внесення виправлення в рішення Іванівського районного суду Одеської області від 21 листопада 2014 року, як «невірного», «вірного «24 листопада 2014 року», напряму пов'язана з відкриттям 15 вересня 2015 року кримінального провадження № 0000350 за ознаками кримінального правопорушення по статті 375 Кримінального кодексу України (постановлення суддею завідомо неправосудного рішення, ухвали, що спричинили тяжкі наслідки, вчинені з корисливих мотивів, інших особистих інтересах).

11 березня 2016 року до апеляційного суду Одеської області по цивільній справі № 449/940/13-ц ОСОБА_1 подана апеляційна скарга на незаконні: ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 05 лютого 2016 року про внесення виправлення в рішення Іванівського районного суду Одеської області від 21 листопада 2014 року, як «невірного», «вірного «24 листопада 2014 року», рішення Іванівського районного суду Одеської області від 21 листопада 2014 року, як «невірного», «вірного «24 листопада 2014 року» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу, зняття з реєстраційного обліку та виселення, стягнення судових витрат, ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 29 листопада 2013 року про повернення зустрічного позову, якою ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті її зустрічного позову по даній цивільній справі про визнання недійсними договорів у справі за первісним позовом публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 1.549.636.37 гривень, гроші по якому вона не одержувала.

Державний виконавець свої заперечення щодо скарги обґрунтовує тим, що до відділу державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області 14.08.2015 р. від представника ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшли матеріали щодо примусового виконання виконавчого листа № 499/940/13-ц від 09.04.2014 року виданий Іванівським районним судом Одеської області про виселення ОСОБА_1 та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: Одеська обл., Іванівський р-н., смт. Іванівка, вул. Леніна, буд.146, кВ.З зі зняттям з реєстраційного обліку територіальному органі державної міграційної служби України.

17.08.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Роздільнянського МРУЮ в Одеській області керуючись статтями 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 499/940/13-ц від 09.04.2014 року виданого Іванівським районним судом Одеської області та запропоновано боржнику згідно ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» добровільно виконати рішення суду в 15-ти денний строк з моменту отримання даної постанови. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження направлені сторонам виконавчого провадження 17.08.2015 року вих. №9315. В наданий для добровільного виконання строк, виконавчий документ боржником не виконаний.

28.08.2015 року вих. № 9658 направлено подання до Іванівського районного суду Одеської області про роз'яснення рішень, виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню з проханням про роз'яснення щодо порядку виконання рішення по виселенню, а саме, вказати ПІБ осіб, яких необхідно виселити з квартири розташованій за адресою: Одеська область, Іваінвський район, смт. Іванівка, вул. Леніна, буд. 146, кв.З, а також надати роз'яснення щодо порядку виконання рішень по зняттю з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири. Яким чином здійснюється такий захід, тому як Законом України «Про виконавче провадження» виконання зазначеної дії не передбачається. Копії про подання направлені сторонам виконавчого провадження.

28.08.2015року вих. 10011 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, копії постанови супровідним листом направлено сторонам виконавчого провадження.

03.02.2015року надійшла ухвала Іванівського районного суду від 21.10.2015 р. за справою № 499/940/13 про розгляд рішення суду за заявою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про роз'яснення рішення суду де в задоволені заяви державного виконавця відділу державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про роз'яснення рішення суду - відмовлено.

09.03.2016 року у зв'язку з тим, що про роз'яснення рішення суду не змінилося виконавче провадження поновлено, постанову про поновлення виконавчого провадження супровідним листом 09.03.2016 року вих. № 2927 направлено сторонам виконавчого провадження того ж дня вих. № 2928 рекомендованим листом зобов'язано боржника ОСОБА_1 та інших осіб які зареєстровані або проживають у квартирі звільнити квартиру від особистого майна, домашніх тварин в строк до 25.03.2015 року.

Боржником на неправомірні дії державного виконавця до відділу ДВС Роздільнянського МРУЮ в Одеській області подана скарга посилаючись на те, що існує нова ухвала Іванівського районного суду Одеської області від 05.02.2016 року про виправлення в рішенні Іванівського районного суду Одеської області від 21.11.2014 року описки.

До 21.03.2016 року ніяких відомостей до відділу ДВС Роздільнянського МРУЮ в Одеській області про виправлення рішення суду не надходило, копії ухвали надійшли разом із скаргою боржника ОСОБА_1 Також допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки не змінюють результативну частину рішення суду в цілому підстав про скасування постанови про поновлення виконавчого провадження та невиконання рішення суду не має.

Дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, розглянувши скаргу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.08.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Роздільнянського МРУЮ в Одеській області керуючись статтями 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 499/940/13-ц від 09.04.2014 року виданого Іванівським районним судом Одеської та запропоновано боржнику згідно ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» добровільно виконати рішення суду в 15-ти денний строк з моменту отримання даної постанови. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження направлені сторонам виконавчого провадження 17.08.2015 року вих. №9315. В наданий для добровільного виконання строк боржником виконавчий документ не виконаний.

Виконання судового рішення є обов'язком відповідача з часу набрання рішення законної сили.

Судом встановлено, що посилання скаржниці щодо визнання незаконними та неправомірними постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №48472794 та про поновлення виконавчого провадження ВП № 48472794 безпідставні та необґрунтовані, оскільки допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки не змінюють результативну частину рішення суду в цілому. Посилання скаржниці на те, що ухвала Іванівського районного суду Одеської області від 05.лютого 2016 року про виправлення описки несе за собою недійсність самого рішення та виконавчого листа є безпідставним, крім того твердження заявниці спростовуються її посиланнями, так як вона зазначає що дану ухвалу від 05 лютого2016 року вона оскаржила в апеляційному порядку, отже ухвала законної сили не набрала.

Підстав для скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, поновлення виконавчого провадження та невиконання рішення суду судом встановлено не було та скаржницею не доведено.

Рішення № 499/940/13-ц від 09.04.2014 року набрало законної сили, виконавчий лист виданий судом стягувачу для предявлення до виконання відповідно до вимог законодавства.

Згідно ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1. ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Європейський суд з прав людини надаючи тлумачення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішенні по справі Горнсбі проти Греції від 19.03.1997 р. зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом, а виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися, як складова частина суду. Таким чином, остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, повинно бути виконаним, що відповідає принципу верховенства права, який договірні сторони зобов'язалися поважати, ратифікуючи вказану Конвенцію.

Частиною другою статті 387 ЦПК України передбачено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не були порушені, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення скарги, оскільки оскаржувані рішення були прийняті відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця за наявними документами, які містяться в матеріалах виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 383 -387 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 відмовити.

СуддяОСОБА_3