УХВАЛА

іменем україни

9 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області, про встановлення факту батьківства за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на те, що з 2007 року проживала у незареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка - ОСОБА_5. У свідоцтві про народження дитина була записана за прізвищем матері - ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер під час бойових дій у складі Добровольчого Українського корпусу «Правий сектор». За життя ОСОБА_4 факт свого батьківства щодо ОСОБА_6 не спростовував та сумніву не піддавав. Зазначала, що встановлення факту батьківства необхідне їй для оформлення пенсії по втраті годувальника.

З урахуванням зазначеного ОСОБА_3 просила встановити факт батьківства ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2015 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Встановлено факт батьківства ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно дочки - ОСОБА_6, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кам'янці-Подільському Хмельницької області.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року рішення міськрайонного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно дочки - ОСОБА_6, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кам'янці-Подільському Хмельницької області, суд першої інстанції виходив з доведеності цього факту і розглянув справу в порядку окремого провадження.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції виходив з того, що до участі в справі не були залучені всі заінтересовані особи, які мали брати участь у справі, зокрема, ОСОБА_7, яка є матір'ю ОСОБА_8, оспорює батьківство її сина щодо ОСОБА_5, та вважає, що вона має право на отримання передбачених законом виплат у зв'язку із смертю ОСОБА_8, а також на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Судом апеляційної інстанції також зазначено, що ОСОБА_3 зверталась до суду із заявою про встановлення факту батьківства в порядку окремого провадження, яку ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 20 серпня 2015 року залишено без розгляду, у зв'язку з тим, що представник заявниці подав заяву про залишення заяви без розгляду, оскільки існує спір про право. При цьому заінтересованою особою ОСОБА_3 вказувала саме ОСОБА_7

З такими висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що з 2007 року ОСОБА_3 проживала разом із ОСОБА_4 однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1, вели спільне господарство, що підтверджується довідкою від 2 лютого 2015 pоку, виданої «ОСББ «Пушкінська-38», актом від 2 лютого 2015 pоку, складеним працівниками «ОСББ «Пушкінська-38».

Під час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження від 4 березня 2008 року.

У книзі реєстрації народжень запис про батька дитини було вчинено за вказівкою матері. У свідоцтві про народження ОСОБА_5 в графі по батькові зазначено «ОСОБА_5», батьком дитини записано «ОСОБА_10».

За життя ОСОБА_4 визнавав своє батьківство по відношенню до дитини, опікувався та утримував її. З народження дитина проживає за адресою: АДРЕСА_1, та перебуває під наглядом дільничного педіатра. Інших дітей ОСОБА_4 не мав, у шлюбі не перебував.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 загинув під час АТО.

Відповідно до ч. 1 п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Суб'єктами звернення до суду із заявами про встановлення факту проживання однією сім'єю можуть бути фізичні особи, в яких на підставі чинного законодавства у разі встановлення факту виникає відповідне право.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3 ст. 128 цього Кодексу.

Справу вирішено судом першої інстанції на підставі вказаних норм СК України, яка передбачає, що такі справи розглядаються за цією нормою в порядку окремого провадження, якщо відсутній спір про право.

У заяві ОСОБА_3 вказувала, що встановлення такого факту необхідне для оформлення пенсії по втраті годувальника.

Посилаючись на те, що судом першої інстанції не залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_7, апеляційний суд не вказав яким чином судове рішення про встановлення батьківства порушує права та обов'язки ОСОБА_7, не послався на обставини щодо існування між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 спору про право.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом було скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року скасувати, рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик