Справа № 638/2295/16-ц
Провадження № 2/638/2193/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2016 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шестака О.І.,

при секретарі Вільховик С.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харковi цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа КП «Жилкомсервіс» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, -

в с т а н о в и в:

08.02.2016 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, в якому просила стягнути з відповідача на її користь: заподіяну їй матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири, в розмірі 17500 грн.; компенсацію за заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 5000 грн.; судові витрати в вигляді судового збору в розмірі 551,20 грн.

04.03.2016 р. ОСОБА_1 подала до суду уточнену позовну заяву до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, в якій просила стягнути з відповідача на її користь: заподіяну їй матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири в розмірі 17500 грн.; судові витрати в вигляді судового збору в розмірі 551,20 грн.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 вказала, що їй належить на праві спільної часткової власності трикімнатна квартира №41 за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, 52-б, загальною площею 64,1 кв. м., на підставі Свідоцтва на право власності на житло від 19.12.2005 р., яке видане Управлінням комунального майна та приватизації ГУ економіки виконкому Харківської міської ради. Також в зазначеній квартирі постійно проживають її сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Позивачка вказує, що 08.02.2013 р. її квартиру було залито гарячою водою з вини відповідача як власника квартири №49, яка знаходиться поверхом вище над квартирою позивача, в результаті чого стелі та стіни на кухні, коридорі, кімнатах, туалеті та ванній кімнаті залиті водою.

Позивачка зазначає, що в зв'язку з залиттям вона звернулась до власника квартири №49 з проханням відшкодувати їй завдану залиттям матеріальну шкоду, однак, відповідач до теперішнього часу ніякої компенсації не надав та уникає спілкування з нею.

ОСОБА_1 вказує, що вона звернулась з заявою до дільниці №1 КП «Жилкомсервіс» щодо за фіксування та підтвердження факту залиття її квартири з вини відповідача. 11.02.2013 р. комісією в складі начальника дільниці №1 ОСОБА_5, інженера дільниці №1 ОСОБА_6 та мастера дільниці №1 ОСОБА_7 був складений ОСОБА_8 про залиття квартири № 41, яка знаходиться в м. Харкові, пр. Перемоги, 52-б, на підставі якого комісія встановила, зафіксувала та підтвердила той факт, що «...08.02.2013 р. в будинку № 52-б по пр. Перемоги в квартирі №41 трапилось залиття: частина стелі та стіни на кухні, коридорі, кімнатах, туалеті та ванній кімнаті гарячою водою. Винуватцем залиття є мешканці квартири №49, яка розташова поверхом вище...».

Позивачка вказує, що такі залиття були неодноразово, однак вона по-сусідські не зверталась з заявою до дільниці №1 про складання актів, оскільки залиття були не настільки великими. 08.02.2013 р., зазначає ОСОБА_1, залиття сталось майже одразу після того, як вона зробила ремонт в своєї квартирі.

Позивачка вважає, що оскільки квартира №49, яка знаходиться в м. Харкові, пр. Перемоги, 52-б, належить на праві власності відповідачу, саме він як законний власник повинен нести відповідальність за свою власність, а також вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання виникнення будь-яких обставин з негативними наслідками, у даному випадку залиття.

З метою визначення розміру шкоди заподіяної позивачу як власнику квартири та вартості ремонтно-відновлювальних робіт квартири №41, позивачка вважає за необхідне проведення незалежної оцінки, з метою визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику квартири. Позивачка вказує, що після проведення оцінки матеріальної шкоди позовні вимоги нею будуть уточнені.

Представником відповідача ОСОБА_2 до суду було подано заперечення проти позову, в якому він просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Обгрунтовуючи вказану вимогу представник відповідача вказав, що ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_1. Але в період, коли сталася аварія (прорив стояка гарячої води), 08.02.2013 р., він перебував на лікуванні в Німеччині, де мешкав з 1999 по червень 2014 р. На час виникнення аварії в квартирі ОСОБА_2 мешкав зі своєю родиною ОСОБА_9 Кімната в квартирі 49 була передана ОСОБА_9 у тимчасове безоплатне користування згідно договору, де останній з членамі сім'ї мешкав до серпня 2013 р.

Представник відповідача вважає, що ОСОБА_2 не може бути відповідачем по цій справі,тому що залив квартири ОСОБА_1 стався не з його вини , а також не з вини ОСОБА_9 Відомо, що залив стався внаслідок аварії, а саме прориву трубопроводу стояка гарячої води, який хоч і проходить крізь квартиру ОСОБА_2, але обслуговування його та відповідальність за стан трубопроводу несе КП «Жилкомсервіс».

Представник ОСОБА_2 вказує, що пошкоджений стояк гарячої води , що був причиною аварії 08.02.2013 р., відноситься до технічного обладнання, відповідальність за технічний стан якого несе КП «Жилкомсервіс».

Посилаючись на п. 13 Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 N529, представник відповідача вказує, що сантехнічні стояки в незалежності від того, де вони розташовані в житловому приміщенні, служать для обслуговування потреб всіх власників, тому поточний ремонт та технічне обслуговування проводить виконавець послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за рахунок вартості цих послуг, а капітальний ремонт - за рахунок власника будинку.

Крім того, посилаючись на положення Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 р. Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, представник відповідача зазначає, що акт залиття квартири обов'язково має бути підписаний всіма членами комісії. Однак акт, наданий позивачкою, вказаним вимогам не відповідає; при встановленні обставин залиття особи, що його підписали, посилаються на факти, отримані зі слів.

Представник відповідача також звертає увагу суду, що вимоги щодо завданої шкоди позивачкою не обгрунтовані взагалі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору КП «Жилкомсервіс» в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши учасникiв судового засiдання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдані збитки внаслідок порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зі свідоцтва про право власності на житло від 19.12.2005 р. реєстраційний №1-05-262422, вбачається, що ОСОБА_1 і члени її сімї ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4 по ? частині кожний мають на праві спільної часткової власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Вказане підтверджується також даними технічного паспорту на квартиру №41 в житловому будинку №52-б по пр. Перемоги в м. Харкові від 18.11.2005 р. і витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26536327 від 25.06.2010 р.

Відповідно до довідки №222/132 від 06.02.2016 р., виданої КП «Жилкомсервіс» дільниця №1, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Склад сімї: ОСОБА_10 (син), ОСОБА_4 (син).

З акту обстеження №27 від 11.02.2013 р., затвердженого начальником дільниці №1 КП «Жилкомсервіс», вбачається, що комісією в складі начальника дільниці №1 ОСОБА_5, інженера дільниці №1 ОСОБА_6 та майстра дільниці №1 ОСОБА_7 проведено обстеження квартири АДРЕСА_3 і встановлено, що в коридорі на стінах (шпалери) мокрі потьоки, відшарування шпалер, на стелі (шпалери) відшарування, плями, на кухні на стелі (шпалери) плями, на стінах (шпалери) плями, в туалеті (фарбування) потьоки, в ванній (плитка) мокрі сліди, на стелі (полістірол), в спальні на стінах (шпалери) потьоки, на стелі (шпалери) мокрі плями, в великій кімнаті на стелі (шпалери) плями, на стінах (шпалери) плями і потьоки; в третій кімнаті на стелі (шпалери) плями, на стінах (шпалери) потьоки; лінолеум в кімнатах і коридорі здувся і намок; міжкімнатні двері в кількості 3 штук розбухли. Зроблено висновок, що залиття сталось з вище розташованої квартири №49 в звязку з розривом трубопроводу рушник осушки 0.02.2013 р.

Відповідно до повідомлення Шевченківської філії КП «Харківські теплові мережі» №П-963/07 від 18.07.2016 р., 08.02.2013 р. на аварійно-диспетчерську службу по обслуговуванню внутрішньобудинкових мереж, від міської служби "15-62" о 23:02 год., надійшла заявка за № 3038437 по пр. Перемоги. 52-Б, кв.41 щодо течі стояка гарячого водопостачання, яка зареєстрована в журналі аварійних заявок. Бригадою аварійно-диспетчерської служби, о 23:30 год. здійснено виїзд за вищевказаною адресою, та встановлено, що аварійна ситуація виникла на стояку гарячого водопостачання (на якому встановлено рушникосушарки) в квартирі №49. Авірійною бригадою виконано роботи щодо усунення течі шляхом перекриття запірної арматури стояка гарячого водопостачання в техпідпіллі вищевказаного житлового будинку. Фахівцями Шевченківської філії КП «ХТМ» виконано роботи по заміні дефектної ділянки стояка гарячого водопостачання в квартирі №49. Причина дефекту - корозія стінки трубопроводу в результаті тривалої експлуатації, без проведення капітального ремонту. Балансоутримувачем житлового будинку №52-Б по пр. Перемоги, являється КП «Жилкомсервіс».

Суд вважає безпідставним посилання представника відповідача на те, що ОСОБА_2 не є відповідальним за залиття, оскільки в цей час він перебував в Німеччині, а в його квартирі мешкали інші особи, виходячи з наступного.

В обґрунтування своєї позиції представник відповідача надав до суду копію договору найму жилого приміщення від 18.07.2010 р., відповідно до якого наймодавець ОСОБА_2 зобовязався передати наймачу ОСОБА_9 у тимчасове безоплатне користування одну кімнату площею 15,6 кв.м в трикімнатній ізольованій квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_4.

Відповідно до Розділу 4 вказаного договору, його сторони несуть взаємну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну з їх вини. Наймач зобовязаний слідкувати за станом сантехніки, труб, електропроводки, газу і несе відповідальність за шкоду, заподіяну наймачу і третім особам при недотриманні цієї вимоги.

Відповідно до ст. 794 ЦК України, право користування нерухомим майном, яке виникає на підставі договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки, підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають, крім інших, право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами.

Суду не надано доказів на підтвердження державної реєстрації вказаного договору найму жилого приміщення в визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Відповідно до ч. 4 вказаної статті, правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 216 ЦК України визначені правові наслідки недійсності правочину. Відповідно до вказаної статті, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Таким чином, враховуючи, що законом прямо визначено необхідність державної реєстрації такого правочину як договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), однак договір найму жилого приміщення, укладений 18.07.2010 р. між ОСОБА_2 і ОСОБА_9, не був зареєстрований належним чином, суд вважає вказаний договір нікчемним, а посилання представника відповідача на те, що ОСОБА_2 не є відповідальним за залиття позивачки безпідставним.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Вiдповiдно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-якi фактичнi данi, на пiдставi яких суд встановлює наявнiсть або вiдсутнiсть обставин, що обгрунтовують вимоги i заперечення сторiн, i iнших обставин, якi мають значення для вирiшення справи. Цi данi встановлюються на пiдставi пояснень сторiн, третiх осiб, їх представникiв, допитаних як свiдкiв, показань свiдкiв, письмових доказiв, зокрема звуко i вiдеозаписiв, висновкiв експертiв.

Вiдповiдно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, якi за законом мають бути пiдтвердженi певними засобами доказування, не можуть пiдтверджуватись iншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Під час судового провадження позивачці було неоднооразово розяснено необхідність проведення експертизи щодо визначення розміру заподіяної їй залиттям шкоди. Однак відповідне клопотання не було заявлено позивачкою, посилаючись на відсутність коштів.

Суд позбавлений можливості призначити таку експертизу за власною ініціативою. ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження розміру заподіяної їй шкоди, а для вирішення цього питання потребуються спеціальні знання.

При таких обставинах суд відмовляє в задоволенні заявлених позовних вимог ОСОБА_1 у звязку з їх недоведеністю.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 59, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 22, 203, 215, 216, 794, 1166 ЦК України, ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа КП «Жилкомсервіс» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири вiдмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції.

Головуючий: