Справа № 705/4271/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2016 року Уманський міськрайонний суд

Черкаської області

в складі: головуючого-судді Гончарука В.М.

при секретарях Шаповал Н.В., Приймаченко М.В.

за участю представників: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умані цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ОСОБА_3» до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог: фермерське господарство «ОСОБА_3 і Ко» про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог: ФГ «ОСОБА_3 і Ко» про визнання договору оренди земельної ділянки № 352 від 20 серпня 2009 року укладеним між ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» з ОСОБА_5 поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

В звязку із складністю справи, суд вважає за необхідне відкласти складання повного рішення у даній справі та оголосити вступну і резолютивну частини судового рішення, оскільки у відповідності до ч.3 ст.209 ЦПК України, у виняткових випадках в залежності від складності справи складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як 5 днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частини суд має проголосити в тому самому засіданні в якому закінчився розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 10, 58, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Визнати договір оренди земельної ділянки № 352 від 20 серпня 2009 року укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ОСОБА_3» з ОСОБА_5, зареєстрований 4 січня 2010 року в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру за № 32, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, стосовно ? частин земельної ділянки, належної ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» до ОСОБА_4 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області, протягом 10 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Головуючий

Справа № 705/4271/15-ц

2/705/127/16

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого-судді Гончарука В.М.

при секретарях Шаповал Н.В., Приймаченко М.В.

за участю представників: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умані цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ОСОБА_3» до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог: фермерське господарство «ОСОБА_3 і Ко» про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог: ФГ «ОСОБА_3 і Ко» про визнання договору оренди земельної ділянки № 352 від 20 серпня 2009 року укладеним між ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» з ОСОБА_5 поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

Свої позовні вимоги мотивувало тим, що 20 серпня 2009 року між ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» та ОСОБА_5 було укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :03:000:1423, площею 8,3282 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в адміністративних межах Оксанинської сільської ради. Даний договір оренди був зареєстрований 04.01.2010 року за № 32 в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, строком на пять років, починаючи з моменту реєстрації, а отже з 04.01.2010 року по 04.01.2015 року. З моменту заключення договору і до теперішнього часу орендодавець до товариства не звертався з проханням виплати орендної плати. Нарахування відбувалось згідно чинного законодавства.

13.03.2015 року на адресу ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» надійшло звернення вимога, в якому представник ОСОБА_4 повідомив про те, що ОСОБА_5 померла 11.01.2010 року. Спадкодавець ОСОБА_4 вступив у спадщину і оформив право власності, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 23.12.2014 року на спадкове майно померлої у вигляді ? частини земельної ділянки площею 8,3282 га.

Хто є власником іншої ? частини вищевказаної земельної ділянки ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» не відомо.

Від моменту оформлення спадщини, до березня 2015 року, а ні сам ОСОБА_4К, а ні його представник до товариства не звертались. Про смерть орендодавця ОСОБА_5 службові особи товариства не знали. ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» був направлений на адресу ОСОБА_5 лист-повідомлення та проект додаткової угоди та запропоновано розглянути їх у місячний термін. Відповіді товариством отримано не було.

Оскільки свої зобовязання ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» стосовно нарахування орендної плати виконувало, обробіток орендованої землі здійснювало, цільове призначення не змінювало, має переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк, тому звернулись з даним позовом до суду та просили суд визнати договір оренди землі № 352 від 20.08.2009 року поновленим на той самий строк на тих самих умовах та зобовязати вчинити необхідні дії по підписанню додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 352 нинішнього власника земельної ділянки ОСОБА_4

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги ТОВ «Агрофірми «ОСОБА_3» підтримала в повному обсязі, просила суд їх задоволити з підстав викладених в позовній заяві.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» в повному обсязі та проводити розгляд справи без його участі, за участю представника ОСОБА_2

Представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 просив відмовити ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідачем за даним позовом є ОСОБА_4, який успадкував ? частини земельної ділянки після смерті ОСОБА_5 Спадкоємцем іншої ? частини є інша особа, яка вступила у спадщину, але свої майнові права не оформила, тому незрозуміло чому позивач вимагає прийняти рішення щодо поновлення оренди всієї земельної ділянки без залучення всіх її співвласників.

В обґрунтування позовних вимог позивач наводить доводи, що у відповідності до ст.33 Закону України «Про оренду землі» ним були виконані всі вимоги і він набув переважного права на поновлення договору оренди на новий строк, більш того після закінчення дії договору 04.01.2015 року він продовжує користуватись земельною ділянкою до цього часу. Але в п.8 договору чітко вказаний термін оренди земельної ділянки, а саме з 08.10.2009 року по 30.10.2014 року.

20.11.2014 року ? частини земельної ділянки по договору було виділено власником ОСОБА_4 в натурі і з цього часу вона позивачем не обробляється і в розпорядженні не знаходиться, тому його твердження про продовження користування даною земельною ділянкою не відповідають дійсності.

Крім того, відповідно до норм чинного законодавства, при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін, а у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Відповідно до частини 6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар незалежно виконує свої обовязки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди. Дані вимоги ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» не виконала, після закінчення строку дії договору земельною ділянкою не користується, тому позовні вимоги є абсурдними.

Крім того, на даний час не є можливим поновити дію договору на новий термін відносно земельної ділянки, оскільки на неї вже існують зареєстровані у встановленому порядку права ФГ «ОСОБА_3 і Ко».

Представник третьої особи ФГ «ОСОБА_3 І Ко» - ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» та підтримав запереченні відповідача. При цьому пояснив, що до нього звернувся ОСОБА_4, з проханням взяти земельну ділянку, яка знаходиться у його власності в оренду, з посиланням, що попередній власник останні 5 років не сплачував орендну плату. 24.12.2014 року між ними було укладено договір оренди землі, після укладення якого ним були виконані всі дії для реєстрації даної земельної ділянки та виділення її в натурі. В 2015 році він дану земельні ділянку засіяв, зібрав урожай. Кому до цього належала земельна ділянка він не знає, як і не знає того, кому належить інших ? земельної ділянки, що належали матері ОСОБА_4

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення та доводи учасників судового розгляду, суд вважає, що позов в частині визнання договору оренди земельної ділянки № 352 від 20 серпня 2009 року укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ОСОБА_3» з ОСОБА_5, зареєстрований 4 січня 2010 року в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру за № 32, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, стосовно ? частин земельної ділянки, належної ОСОБА_4 ОСОБА_6, підтверджений доказами та підлягає задоволенню, а в частині зобовязання ОСОБА_4 вчинити необхідні дії по підписанню додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки задоволенню не підлягає, як необґрунтований, з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

20 серпня 2009 року між ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» та ОСОБА_5 було укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :03:000:1423, площею 8,3282 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в адміністративних межах Оксанинської сільської ради. Даний договір оренди був зареєстрований 04.01.2010 року за № 32 в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, строком на пять років, починаючи з моменту реєстрації.

Орендодавець ОСОБА_5 померла 11.01.2010 року в с. Оксанина, Уманського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СР № 133738 від 13.01.2010 року, актовий запис № 4.

? частини вищевказаної земельної ділянки, площею 8,3282 га., після смерті ОСОБА_5 була успадкована ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу ОСОБА_7

Відповідно до листа приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу ОСОБА_7 № 499-01-16 від 20.11.2015 року - після смерті ОСОБА_5 була заведена спадкова справа № 83/2010 та заяви про прийняття спадщини подали діти спадкодавці: ОСОБА_4 та ОСОБА_8 Свідоцтво про право на спадщину на ? частку земельної ділянки площею 8,3282 га. на імя ОСОБА_8 не видавалося.

У відповідності до ст.33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Позивачем, у відповідності до ст.33 ЦПК України, під час судового розгляду справи не заявлено клопотання про залучення до участі у справі ОСОБА_8, як співвідповідача, тому суд вважає, що має право вирішувати спір щодо ? частин земельної ділянки, яка належить ОСОБА_4 та без участі у справі ОСОБА_8 не можу вирішувати спір щодо іншої ? частини земельної ділянки.

24.12.2014 року ОСОБА_4 було укладено договір № 24-12/14-10 оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_4 передав, а ФГ «ОСОБА_3 і Ко» прийняло в строкове платне користування ? частини земельної ділянки, загальною площею 8,3282 га, що належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується договором № 24-12/14-10 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Реалізація зазначеного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків (частини 2-5 цієї статті).

Так, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та про своє рішення.

Частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди, а саме: у тому разі, якщо орендар продовжує користування земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність наступних юридичних фактів:

- орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою;

- орендар належно виконує свої обовязки за договором;

- відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди;

- сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Дана позиція висловлена в постанові Верховного суду України у справі № 6-219цс14.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до ст.3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди із новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право; у випадку недосягнення згоди щодо сплати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права; укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю у поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати обєкт оренди для власних потреб.

ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» було виконано всі вимоги передбачені ст.33 Закону України «Про оренду землі», що підтверджується наступними належними та допустимими доказами у справі.

ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» по закінченню строку дії договору № 352 від 20 серпня 2009 року укладеного з ОСОБА_5 продовжує користуватися земельною ділянкою, площею 8,3282 га, яка їй належала на праві власності, що підтверджується довідкою № 491 від 17.12.2015 року, відповідно до якої вказана земельна ділянка у сільськогосподарському сезоні 2014 2015 років була залишена без засівання агрокультурами під пар, з метою поліпшення родючості грунту.

ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» належно виконувало свої зобовязання за договором, вчасно нараховувало орендну плату, що підтверджується рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09.11.2015 року, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» про стягнення боргу за договором оренди земельної ділянки, з посиланням на те, що позивачу було виплачено орендну плату в межах строку позовної давності, передбаченого ст.257 ЦК України. Вищевказане рішення суду залишене без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 06.01.2016 року.

12.08.2014 року ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» ОСОБА_5 було надіслано лист повідомлення про бажання товариства скористатись переважним правом на укладення договору оренди на новий строк та з проханням розглянути проект договору про внесення змін до договору оренди та в разі згоди, завітати до адміністрації товариства у с. Оксанина Уманського району, що підтверджується листом № 144 від 12.08.2015 року. Крім того, 04.12.2014 року на адресу ОСОБА_5 було надіслано лист повідомлення та проект додаткової угоди з проханням розглянути їх у місячний термін та в разі згоди на поновлення договору оренди землі, підписати додаткову угоду, при цьому за наявності заперечень щодо поновлення договору оренди землі товариство просило надіслати на адресу товариства лист повідомлення про прийняте рішення. Те що дані листи дійсно були надіслані на адресу ОСОБА_5 підтверджується аркушами 28 та 31 журналу вихідної кореспонденції товариства.

Представник спадкодавця ОСОБА_4 звернувся то ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» з зверненням вимогою про те, що власник земельної ділянки ОСОБА_5 померла і ОСОБА_4 вступив в спадщину і оформив право власності на спадкове майно у розмірі ? частини земельної ділянки, площею 8,3282 га., лише 13.03.2015 року.

Враховуючи вищевикладене, та те,що про смерть орендодавця ОСОБА_5 службові особи товариства не знали, свої зобовязання стосовно нарахування орендної плати виконували, обробіток орендованої землі здійснювали, цільове призначення не змінювали, в передбачені законодавством строки повідомляло орендодавця за адресою вказаною в договорі про бажання укладення договору оренди землі на новий строк, тому позов підлягає частковому задоволенні в частині визнання договору оренди земельної ділянки № 352 від 20 серпня 2009 року укладений між ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» з ОСОБА_5 зареєстрований 4 січня 2010 року, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, стосовно ? частин земельної ділянки, належної ОСОБА_4

Оскільки ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» подала позов до ОСОБА_4, якому належить тільки ? частини земельної ділянки після смерті орендодавця ОСОБА_5, тому в задоволенні позову в частині визнання договору оренди земельної ділянки № 352 від 20 серпня 2009 року укладений між ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» з ОСОБА_5 зареєстрований 4 січня 2010 року, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, стосовно іншої ? частини земельної ділянки необхідно відмовити, оскільки свідоцтво про право власності на цю частину земельної ділянки не отримано та ОСОБА_8 до справи в якості співвідповідача не залучена, тому частина земельної ділянки на даний час не має власника.

Крім того, в разі набрання чинності даним рішенням суду вважатиметься договір оренди земельної ділянки № 352 від 20 серпня 2009 року укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ОСОБА_3» з ОСОБА_5, зареєстрований 4 січня 2010 року в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру за № 32, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, стосовно ? частин земельної ділянки, належної ОСОБА_4, що даватиме право ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» користуватися земельною ділянкою з виконанням всіх без винятку зобовязань перед орендодавцем.

Також, в звязку з тим, що 24.12.2014 року ОСОБА_4 було укладено договір № 24-12/14-10 оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_4 передав, а ФГ «ОСОБА_3 і Ко» прийняло в строкове платне користування ? частини земельної ділянки, загальною площею 8,3282 га, що належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується договором № 24-12/14-10 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, суд вважає позовні вимоги, щодо зобовязання відповідача вчинити необхідні дії по підписанню додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 352 від 20 серпня 2009 року, задоволенню не підлягають.

При цьому позивач ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» не позбавлене права звернутися до суду з позовом до ОСОБА_4, ФГ «ОСОБА_3 і Ко» про визнання договору оренди земельної ділянки від 24.12.2014 року укладеного ОСОБА_4 з ФГ «ОСОБА_3 і Ко» недійсним.

На підставі вищевикладеного ст. 638 ЦК України, Законом України «Про оренду землі», керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Визнати договір оренди земельної ділянки № 352 від 20 серпня 2009 року укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ОСОБА_3» з ОСОБА_5, зареєстрований 4 січня 2010 року в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру за № 32, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, стосовно ? частин земельної ділянки, належної ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_3» до ОСОБА_4 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області, протягом 10 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Головуючий