Номер провадження: 22-ц/785/1430/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О. Д., Ступакова О. А.

при секретарі Желєзнові В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення гонорару і матеріального збитку, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 06. 11. 2015 р.,

в с т а н о в и л а:

15. 05. 2015 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення гонорару та матеріального збитку, який в подальшому змінював, і остаточно просив стягнути з відповідача на користь позивача гонорар за виконані послуги за договором доручення від 08. 11. 2013 р. в розмірі 120913,2 грн. та 900 грн. матеріального збитку.

Посилався на те, що у жовтні 2013 р. до нього звернувся відповідач за юридичною допомогою та представництвом його інтересів в апеляційному суді Одеської області, внаслідок чого між ними було укладено договір щодо скасування рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21. 11. 2012 р. та визнання за ним права власності на 1/2 частинку спадщини і відповідач прийняв зобовязання сплатити гонорар за дії адвоката з надання правової допомоги у розмірі 50 % від виграної суми.

Зазначив, що за свій рахунок без передоплати та без компенсації фактичних витрат виконав умови договору, але ОСОБА_3 гонорар йому не виплатив, а також не виплатив йому 900 грн. сплачені позивачем 13. 10. 2014 р. за проведення експертної оцінки земельної ділянки.

Крім того, просив з метою забезпечення позову накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно відповідача, в тому числі на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня, гараж, сарай, котельня, розташований за адресою Одеська область, Біляївський район, с. Мирне, вул. Леніна, 8, земельну ділянку площею 0,0615 га, кадастровий номер :02:001:0046 за цією ж адресою і земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :02:001:0045 за цією ж адресою.

Свої вимоги позивач обґрунтовував наявністю договірних відносин між сторонами щодо надання правової допомоги щодо оскарження рішення суду, а також іншої правової допомоги, в тому числі з оцінки землі (з зазначенням, що комерційні послуги з експертної оцінки землі позивач в розмірі 900 грн. сплатив за свій рахунок), і що було повязано з продажем будинку та землі третім особам, після чого продажу будинку та землі третім особам ОСОБА_3 обіцяв виплатити гонорар.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 06. 11. 2015 р. частково задоволено позов ОСОБА_2 Сстягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 гонорар за виконані послуги за договором доручення від 08. 11. 2013 р. в розмірі 120913,2 грн. та матеріальний збиток у розмірі 900 грн., що сплачені за ОСОБА_3 за комерційні послуги з оцінки землі за товарним чеком № 19 від 13. 10. 2014 р., і сплачений судовий збір в розмірі 1218 грн.

Накладено арешт на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня, гараж, сарай, котельня, розташовані за адресою Одеська область, Біляївський район, с. Мирне, вул. Леніна, б. 8. В іншій частині накладення арешту відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вказав, що 08. 11. 2013 р. між сторонами було укладено договір, предметом якого було представництво його інтересів в апеляційному суді щодо оскарження рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21. 11. 2012 р. і рішенням апеляційного суду Одеської області від 07. 05. 2014 р. було змінено вказане рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21. 11. 2012 р. і за ним було визнано право власності на 1/2 частину спадкового майна, а саме на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою Одеська область, Біляївський район, с. Мирне, вул. Леніна, б. 8, присадибних земельних ділянок площею 0,25 га і 0,0615 га, розташованих за цією ж адресою, та земельної ділянки площею 0,7 га для ведення особистого селянського господарства на території Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області. Не заперечує проти того, що апеляційну скаргу, на підставі якої було змінено рішення суду першої інстанції було підготовлено позивачем.

Зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення у даній справі суд першої інстанції не взяв до уваги його заперечення, що в апеляційній скарзі адвокатом не було зазначено кадастрові номери земельних ділянок, які перейшли до нього у часткову власність, через що на даний час у нього виникли проблеми з реєстрацією свого права власності в реєстраційній службі Біляївського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Вказує на наявність домовленості між сторонами про те, що відповідач розрахується з позивачем після продажу належної йому половини будинку, що стане можливим після реєстрації права власності та проведення експертної оцінки майна, однак виконати ці умови він не міг з обєктивних причин, які полягали в недосконалості судового рішення, що унеможливлює проведення реєстрації права власності, а також тому, що експертні оцінки були йому передані позивачем лише 15. 04. 2015 р., у звязку з чим знайти покупця та оформити договір купівлі-продажу до 01. 05. 2015 р. просто нереально.

Вважає, що адвокат не до кінця виконав взяті на себе зобовязання, оскільки на сьогоднішній день він не має можливості зареєструвати своє право власності на нерухомі обєкти з метою їх подальшої реалізації, що в свою чергу повязане з недосконалістю судового рішення апеляційного суду і не погоджується з сумою гонорару тому, що обсяг роботи виконаної адвокатом не відповідає сумі гонорару. Вказав, що за всі виїзди адвоката до апеляційного суду та в м. Мирне він оплачував адвокату кошти на пальне і ним було оплачено проведення експертних оцінок всіх обєктів нерухомості, у тому числі 900 грн., які заявлені позивачем як неоплачені, а товарний чек наданий позивачем є неналежним доказом оскільки не містить даних про особу, яка провела оплату, і цей чек не був повернутий йому після відшкодування коштів за проведення експертних оцінок.

Посилається на ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» стосовно гонорару, а також, що суд міг вирішити питання щодо забезпечення позову відповідно до ст. 153 ЦПК України, а не включати в резолютивну частину рішення суду вимоги про накладення арешту.

В судовому засіданні ОСОБА_5, представник ОСОБА_3, підтримала доводи апеляційної скарги, а ОСОБА_2 вважає рішення суду правильним.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і перевіривши матеріали справи в межах заявлених заявником вимог та апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 щодо стягнення гонорару та збитків і частково задовольняючи позовні вимоги щодо накладення арешту на майно суд першої інстанції виходив з йогоїх законності та обґрунтованості з посиланням на норми Цивільного кодексу України, що регулюють договірні відносининаявність договірних відносин послуг та доручення, а відмовляючи в накладенні арешту на майно вказав на його невизначеність.

Проте погодитися з висновками суду першої інстанції в повному обсязі неможливо з таких підстав.

Згідно з положенням ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналогічна норма викладена в статті 28 Правил адвокатської етики, затвердженим Устанвовчим з'їздом адвокатів України 17. 11. 2012 р.

Чинне законодавство не містить заборони на визначення розміру плати (гонорару) за надані послуги (правова допомога) у вигляді відсотків від досягнутого кінцевого результату (фактично стягнутої заборгованості).

Виходячи зі змісту положень частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб'єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

Відповідно до статті 903 ЦК України плата за договором про надання послуг здійснюється замовником у розмірі, встановленому договором, а за ст. 1002 ЦК України повірений має право на плату за виконання свого обовязку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом; якщо в договорі доручення не визначено розміру плати повіреному або порядок її виплати, вона виплачується після виконання доручення відповідно до звичайних цін на такі послуги.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 21. 11. 2012 р. в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 04. 03. 2012 р., визнано за ОСОБА_7 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня, гараж, сарай, котельня, розташованого за адресою: Одеська обл., Біляївський р-н., ОСОБА_8, вул. Леніна. 8; на земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану у селі Мирне Біляївського району Одеської області по вул. Леніна, 8; на земельну ділянку площею 0,0615 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, розташовану в селі Мирне Біляївського району Одеської області по вул. Леніна. 8; на земельну ділянку площею 0,70 га з цільовим призначення: для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Мирненського сільської ради Біляївського району Одеської області.

Вказане рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21. 11. 2012 р. набрало законної сили.

ОСОБА_3 доводиться рідним братом ОСОБА_7 і сином померлої ОСОБА_9

За нотаріально посвідченою довіреністю від 29. 10. 2013 р. ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_2 представляти його інтереси перед усіма юридичними особами публічного та приватного права, в органах місцевого самоврядування та державного управління, в правоохоронних органах, у відповідному управлінні юстиції, а також вести його судові справи в усіх судах з усіма правами, наданими законом потерпілому, позивачу, відповідачу, боржнику, стягувачу, третій особі з правом змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, визнати позов повністю або частково, предявити зустрічний позов, укласти мирову угоду на будь-якій стадії процесу; в органах Державної виконавчої служби з питань, повязаних з виконанням судових рішень, винесених у звязку з цією довіреністю, поданням від його імені виконавчих документів.

08. 11. 2013 р. між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на бланку адвокатського обєднання «Одеська обласна колегія адвокатів» було укладено письмову угоду, за змістом якої ОСОБА_3 доручив адвокату ОСОБА_2 представництво його інтересів в апеляційному суді Одеської області щодо скасування рішення Біляївського райсуду від 21. 11. 2012 р. (п. 4 угоди) і визнання права власності з визначенням гонорару в розмірі 50 % від виграної суми (п. 5 угоди).

За п. 5.2 цієї угоди після її виконання адвокат зобовязаний за письмовим запитом надати звіт довірителю.

Питання умов передоплати, компенсації фактичних поточних витрат та виконання рішення суду вказаною письмовою угодою між сторонами не вирішувалися.

Адвокат ОСОБА_2 підготував апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_3 і представляв його інтереси в апеляційному суді.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 07. 05. 2014 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задоволено. Рішення Біляївського райсуду від 21. 11. 2012 р. в частині визнання за ОСОБА_7 права власності на вищевказане нерухоме майно скасовано з ухваленням нового рішення. Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_7 право власності по 1/2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня, гараж, сарай, котельня, розташованого за адресою: Одеська обл., Біляївський р-н., ОСОБА_8, вул. Леніна. 8; на земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану у селі Мирне Біляївського району Одеської області по вул. Леніна, 8; на земельну ділянку площею 0,0615 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, розташовану в селі Мирне Біляївського району Одеської області по вул. Леніна. 8; на земельну ділянку площею 0,70 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Мирненського сільської ради Біляївського району Одеської області за кожним.

Вказане рішення апеляційного суду Одеської області від 07. 05. 2014 р. набрало чинності, а ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17. 12. 2014 р. задоволено заяву ОСОБА_2 про усунення описок в цьому рішенні суду.

Згідно з письмовою розпискою від 15. 04. 2015 р. ОСОБА_3, що підтверджено підписом від його імені, отримав від ОСОБА_2 копію рішення апеляційного суду в оригіналі на 7 аркушах, звіти про оцінку житлового будинку площею 80,5 кв. м. і земельних ділянок площею 0,25 га, 0,0615 га і 0,70 га.

За письмовим актом виконаних робіт від 15. 04. 2015 р., який склали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і в якому є підписи від їх імені, згідно угоди від 08. 11. 2013 р. робота адвокатом ОСОБА_2 виповнена повністю на користь ОСОБА_3 на загальну суму 241826,4 грн. Гонорар 50 % - 120913,20. Без урахування земельного паю робота виконана на 136002 грн. 85 коп. Гонорар по виконаній роботі складає 68001 грн. 42 к. В акті зазначено прохання оплатити гонорар до 01. 05. 2015 р. і, що ОСОБА_3 роботу прийняв в повному обсязі і зобовязується виплатити гонорар.

Вказані обставини підтверджені матеріалами справи і не спростовані сторонами.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 11 ч. ч. 1, 2 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зі змісту позову ОСОБА_2 видно, що його позовні вимоги обґрунтовуються наявністю договірних відносин між сторонами щодо надання правової допомоги відповідачу з представництва його інтересів в апеляційній інстанції та визнання права власності і з урахуванням дій позивача щодо оцінки нерухомого майна, що мали місце до складення акту виконаних робіт від 15. 04. 2015 р.

Але аналіз встановлених на підставі письмових доказів фактичних обставин у справі свідчить про наявність довіреності від 29. 10. 2013 р. на представництво ОСОБА_2 інтересів ОСОБА_3 з конкретизацією повноважень, але без конкретизації предмету представництва та відсутності даних щодо встановлення оплати послуг ОСОБА_2 і умов та розміру оплати послуг ОСОБА_2, і наявність укладеного між сторонами договору від 08. 11. 2013 р. про надання відповідачу з боку адвоката ОСОБА_2 правової допомоги шляхом «представництво інтересів ОСОБА_3 в апеляційному суді Одеської області щодо скасування рішення Біляївського райсуду від 21. 11. 2012 р. і визнання права власності» без подальшої конкретизації цього представництва і з визначенням гонорару адвоката в розмірі 50 % від виграної суми, розмір якої також не конкретизовано.

Одночасно апеляційний суд відмічає в цих документах відсутність положень стосовно предоплати з боку клієнта та відсутність положень, яким чином мають враховуватися понесені адвокатом затрати при здійсненні дій в інтересах відповідача.

З урахуванням відсутності конкретизації зазначених положень договору про надання правової допомоги між сторонами суд позбавлений можливості чітко визначити обовязки сторін за договором договірними відносинами та механізм розрахунку гонорару лише на підставі вказаних угоди та довіреності і розглядає справу в межах заявлених позовних вимог з урахуванням наявних у справі письмових доказів щодо позицій сторін щодо предмету спору.

Ця позиція апеляційного суду основується, крім зазначених вище правових положень, також і на вимогах ст. ст. 208, 218 ЦК України щодо вимог до письмової форми вчинення правочинів і правових наслідків недодержання вимоги щодо письмової форми правочину, за якими недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом, а заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами та іншими доказами, але рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Тому, з урахуванням вищевказаних правових положень, в тому числі ст. 627 ЦК України стосовно свободи договору і ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та обставин справи стосовно гонорару адвоката, суд при визначенні розміру гонорару адвоката ОСОБА_2, який підлягає стягненню з відповідача, вважає обґрунтованим виходити з зазначеного та узгодженого сторонами у письмовому акті виконаних робіт від 15. 04. 2015 р. положення, за змістом якого гонорар по вже виконаній роботі без урахування земельного паю інших робіт складає 68001,42 грн. з зазначенням прохання оплатити гонорар до 01. 05. 2015 р. і, що ОСОБА_3 роботу прийняв в повному обсязі і зобовязується виплатити гонорар без будь-яких умов (в тому числі без умови щодо виплати гонорару після продажу будинку), а також з того, що загальний зміст позовних вимог, угоди від 08. 11. 2013 р. і акту виконаних робіт від 15. 04. 2015 р. вказує на те, що понесені адвокатом витрати включені в належний до виплати гонорар, у звязку з чим є необґрунтованими вимоги позивача і пропро стягнення з відповідача будь-яких його поточних витрат позивача при здійсненні представництва відповідачау даній справі, в тому числі вказаних ним 900 грн. за оцінку нерухомого майна в інтересах ОСОБА_3

Одночасно враховується і вказівка в позовних вимогах ОСОБА_2, що він погодився на представництво інтересів ОСОБА_3 без предоплати та без компенсації фактичних поточних витрат.

Що стосується визначення сторонами за письмовим актом виконаних робіт від 15. 04. 2015 р. загального розміру гонорару адвоката в сумі 120913,20 грн. з посиланням на угоду від 08. 11. 2013 р., то це усуває факт не конкретизаціїне конкретизації загальному загального розміру гонорару в угоді між сторонами від 08. 11. 2013 р., а зазначення без урахування земельного паю вартості усієї виконаної роботи адвокатом ОСОБА_2 при представництві інтересів ОСОБА_3 в розмірі 136002,85 грн. вказує на виконання адвокатом робіт і поза межами угоди від 08. 11. 2013 р., і надає можливість сторонам вирішувати в подальшому свої відносини стосовно грошової суми, яка є різницею між цією загальною сумою гонорару в розмірі 120913,20 грн.адвоката та гонорару в розмірі 68001,42 грн. за виконанні роботи за станом на 15. 04. 2015 р., а у випадку спору - шляхом звернення до суду з позовом з інших підстав.

А аАпеляційний суд у даному випадку виходить з того, що позивачем у даній справі заявлені вимоги про стягнення загальної суми цього гонорару адвоката як за вже виконану адвокатом роботу в розмірі 120913,20 грн., чого немає у даному випадку з урахуванням змісту укладеного сторонами акту виконаних робіт про те, що без урахування земельного паю робота виконана на 136002,85 грн. не включення до виконаних робіт дій адвоката щодо земельного паю, у звязку з чимі визначення сторонами саме письмово узгодженого розміру гонорару адвоката, який підлягає виплаті по виконаній роботі відповідачем на користь позивача в сумі 68001,42 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у звязку з чим сума гонорару стягнута судом першої інстанції підлягає зменшенню з 120913,20 грн. до 68001,42 грн.

При цьому, на підставі письмових доказів враховується і відповідне їм пояснення позивача - адвоката ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду, що на час складання письмового акту виконаних робіт він був згодний на визначення такої суми гонорару за вже виконану роботу в інтересах ОСОБА_3

З питання накладення арешту рішенням суду на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня, гараж, сарай, котельня, розташовані за адресою Одеська область, Біляївський район, с. Мирне, вул. Леніна, б. 8 апеляційний суд вважає дане рішення суду таким, що відповідає вимогам закону тому, що відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України у звязку зі зміною розміру задоволених позовних вимог підлягає зменшенню і розмір стягнутого з відповідача на користь позивача сплаченого у справі судового збору з 1218 грн. до 679,89 грн.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що відповідно до ст. ст. 11, 303, 307, 308, 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в частині задоволення позову ОСОБА_2 про стягнення на його користь з ОСОБА_3 матеріального збитку у розмірі 900 гривень, що сплачені за ОСОБА_3 за комерційні послуги з оцінки землі за товарним чеком № 19 від 13. 10. 2014 р. з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в цій частині і зміні в частині задоволення позову ОСОБА_2 про стягнення на його користь з ОСОБА_3 гонорару за виконані послуги за договором доручення від 08. 11. 2013 р. зі зменшенням розмір гонорару зі 120913,20 грн. до 68001,42 грн. та в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплаченого судового збору зі зменшенням розміру цього судового збору з 1218 грн. до 679,89 грн., а в іншій частині рішення суду належить залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Скасувати рішення Біляївського районного суду Одеської області від 06. 11. 2015 р. в частині задоволення позову ОСОБА_2 про стягнення на його користь з ОСОБА_3 матеріального збитку у розмірі 900 гривень, що сплачені за ОСОБА_3 за комерційні послуги з оцінки землі за товарним чеком № 19 від 13. 10. 2014 року, і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в цій частині.

Змінити рішення Біляївського районного суду Одеської області від 06. 11. 2015 р. в частині задоволення позову ОСОБА_2 про стягнення на його користь з ОСОБА_3 гонорару за виконані послуги за договором доручення від 08. 11. 2013 року, зменшивши розмір гонорару зі 120913,20 грн. до 68001,42 грн., та в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплаченого судового збору, зменшивши розмір цього судового збору з 1218 грн. до 679,89 грн.

В іншій частині рішення Біляївського районного суду Одеської області від 06. 11. 2015 р. залишити без змін.

Судове рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області А. П. Бабій

ОСОБА_10

ОСОБА_11