Справа № 441/1207/15 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 22-ц/783/880/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Берези В.І. і ОСОБА_2,

при секретарі Куцик І.Б.

з участю представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 18 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Відділу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції, третя особа: ПАТ "Державний ощадний банк України" про визнання електронних торгів недійсними,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 18 листопада 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Городоцького районного суду міста Львова від 31 серпня 2015 року.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач ОСОБА_3. Вважає рішення суду незаконними, необгрунтованим та таким, що ухвалене при неповно встановлених обставинах справи. Також вважає, що розгляд справи відбувся однобічно без належної оцінки доказів у справі. Стверджує, що доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують доводів позовної заяви. В апеляційній скарзі просить рішення Городоцького районного суду Львівської області від 18 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

За змістом ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що обрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: ксерокопії рішення Городоцького районного суду Львівської області від 03.02.2015 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_3 постановлено стягнути в користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі ТВБВ № 10013/039 філії-Львівського обласного управління АТ "Ощадбанк" заборгованість шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 402 від 31.05.2012 року, а саме на нерухоме майно по вул. Чорновола, 16б у м. Городок Львівської області, площею 297,5 кв.м. з встановленням початкової ціни предмета іпотеки в 648 000 грн.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції ВП № 47007047 від 26.03.2015 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/441/24/2015, який виданий 11.03.2015 року Городоцьким районним судом Львівської області (а.с. 41, 42), постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції ВП 47007047 від 23.04.2015 року накладено арешт на нерухоме майно нежитлову будівлю, крамницю, міні-бар по вул. Чорновола, 16б у м. Городок Львівської області, площею 297,5 м.кв., що належить боржнику ОСОБА_3 та заборонено здійснювати його відчуження (а.с. 10).

Позивачу направлялись до відома та виконання постанова державного виконавця, з Актом опису майна, з яким ОСОБА_3 була ознайомлена, про що власноручно поставила свій підпис (а.с. 43-48).

Як вбачається з копії протоколу № 109366 від 14.08.2015 року електронні торги з продажу нежитлової будівлі по вул. Чорновола, 16 б у м. Городок Львівської області, площею 297,5 кв.м. відбулись 14.08.2015 року, ціна продажу 648000,00 грн. (а.с. 14).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, суд першої інставнції виходив з того, що позивачем не наведено належних підстав для задоволення позовних вимог.

З таким висновком колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.3, ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст.ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до вимог до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може грунтоватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були досліджені в суді.

Порядок реалізації арештованого іпотечного майна передбаченоЗаконом України "Про виконавче провадження",Законом України "Про іпотеку" та Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 року за № 656/5.

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З рішення Городоцького районного суду Львівської області від 03.02.2015 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_3 постановлено стягнути в користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі ТВБВ № 10013/039 філії-Львівського обласного управління АТ "Ощадбанк" заборгованість шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 402 від 31.05.2012 року, а саме: на нерухоме майно по вул.. Чорновола, 16б у м. Городок Львівської області, площею 297,5 кв.м., з встановленням початкової ціни предмета іпотеки.

Відповідно до п.2. Розділу 2 Тимчасового порядку державний виконавець у строк не пізніше пяти робочих днів після закінчення 10-денного строку подачі заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна у разі відсутності таких заперечень готує і направляє до відповідного структурного підрозділу головного територіального управління юстиції у місті Києві та областях, що забезпечує реалізацію повноважень з питань державної виконавчої служби, для проведення реалізації майна такі документи: 1) копію виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідку державного виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; 2) копію акта опису й арешту майна; 3) копії документів, що характеризують майно, та копії правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності або право користування майном; 4) копії документів, що підтверджують вартість майна (експертний висновок, акт оцінки майна); 5) у разі продажу майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, - довідку про розмір частки державної власності в статутному фонді підприємства-боржника та копію повідомлення Фонду державного майна України про накладення арешту на майно такого боржника; 6) інші необхідні документи, передбачені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (зі змінами).

Відповідно до п.1 Розділу 2 Тимчасового порядку реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з вимогами ст.39. Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки рішення Городоцького районного суду Львівської області від 03.02.2015 року та виданого виконавчого листа з його примусового виконання судом вже встановлено початкову ціну предмета іпотеки у розмірі 648000 грн., з покликанням на Звіт про оцінку майна, яка здійснена субєктом оціночної діяльності ТзОВ "Термін ЛТД" з врахуванням того, що рішення суду у встановленому законом порядку набуло законної сили, а звіт про оцінку майна позивачем не оспорювався, таку оцінку слід вважати такою, що підлягає до застосування при проведенні електронних торгів і не потребує додаткового звіту про оцінку майна у відповідності до ч. 5 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно копії протоколу № 109366 від 14.08.2015 року електронні торги з продажу нежитлової будівлі по вул. Чорновола, 16 б у м. Городок Львівської області, площею 297,5 кв.м. відбулись 14.08.2015 року, ціна продажу 648000,00 грн.

Згідно з абзацом 8 пункту 1 Розділу 1 Тимчасового порядку , електронні торги це прилюдні торги , що здійснюються в електронній формі у Системі.

Згідно з "Висновками Верховного Суду України, викладеними у Постановах ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 355 ЦПК України за перше півріччя 2013 року" від 01.07.2013 року у частині 2 розділу "Способи щодо визначення правочинів недійсними" зазначено, що підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, тобто "Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів", затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року №656/5 (Постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року у справі №6-174цс12).

Таким чином колегія судів приходить до висновку, що лише порушення встановлених законом правил проведення прилюдних торгів - "Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів", може бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_3 не вказує на порушення щодо проведення торгів, а зазначає лише про порушення, які на її думку були допущені державним виконавцем при проведенні виконавчих дій, а саме щодо не проведення оцінки майна.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" вимога сторони виконавчого провадження щодо оцінки майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб"єктом оціночної діяльності.

Таким чином, дії державного виконавця щодо проведення чи не проведення оцінки майна носять самостійний характер оскарження, а отже не може розглядатися в порядку позовного провадження і тому такі дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів і мають самостійний спосіб оскарження не можуть бути підставою для проведення прилюдних торгів недійсними.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому у задоволенні її апеляційної скарги слід відмовити, а рішення Городоцького районного суду Львівської області від 18 листопада 2015 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст. 315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 18 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: В.І. Береза

ОСОБА_2