Справа № 138/443/15-ц
Провадження №:2/138/6/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2016 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Жикевич Т.Б.,

за участю секретаря Цибульської Т.І.,

прокурора Коцулима Б.В.,

представників відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом керівника Могилів Подільської місцевої прокуратури до Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, ОСОБА_3 про визнання недійсними рішень Могилів-Подільської міської ради, в частині, та зобовязання повернути земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться вказана вище цивільна справа.

В судовому засіданні представник відповідача - Могилів-Подільської міської ради заявила клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, а саме те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, про що суду надала відповідне письмове клопотання.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення заявленого клопотання, а представник відповідача ОСОБА_3 клопотання підтримала.

Заслухавши клопотання та думку представників сторін спору, дослідивши матеріали справи суд вважає, що клопотання слід задовольнити, враховуючи таке.

В Постанові Пленуму № 7 від 16.04.2004 Верховний Суд України розяснив, що загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та повязаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від субєктивного складу їх учасників. Ті земельні та повязані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус субєкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

Так, зокрема, позивач предявляє позовні вимоги про визнання недійсними, в частині, рішень Могилів-Подільської міської ради № 507 від 26.04.2012 та № 554 від 05.07.2012 зі змінами.

Вимоги позову ґрунтуються на публічно-правових відносинах, які виникають у зв'язку зі здійсненням Могилів-Подільською міською радою владних управлінських функцій на основі законодавства. Зокрема, фізичні та юридичні особи, які звертаються до сільської, селищної, міської ради із заявою про отримання у користування земельної ділянки у порядку, встановленому Земельним кодексом України, вступають із вказаними органами у правовідносини управлінського підпорядкування, у яких відповідні органи місцевого самоврядування наділені владними управлінськими функціями, а фізичні та юридичні особи зобовязані виконувати їхні приписи та вказівки.

Як вбачається з позовної заяви, підставою для звернення прокурора до суду є його непогодження з рішеннями Могилів-Подільської міської ради. У даному випадку наявний спір позивача Могилів-Подільського місцевого прокурора Вінницької області з субєктом владних повноважень з приводу оскарження рішень сесії Могилів-Подільської міської ради Вінницької області при реалізації субєктом владних повноважень (Могилів-Подільська міська рада) управлінських функцій у сфері земельних відносин у розумінні п. 7 ч. 1. ст. 3 КАС України, що з врахуванням положення п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України є адміністративною справою, яка повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Також пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до питань місцевого значення належить регулювання сільськими, селищними, міськими радами земельних відносин. Відповідно до пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних міських рад належать розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

Відтак, органи місцевого самоврядування у вказаних правових відносинах є субєктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції (нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу).

Відповідний висновок міститься у рішенні Конституційного Суду України № 10-рп/2010 від 1 квітня 2010 року у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, у якому вирішено, що у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень, і також стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Крім того, у разі коли прокурор є позивачем у справі, то такі справи відповідно до частини другої статті 18 КАС України підсудні окружним адміністративним судам, оскільки позивачем у справі є посадова особа органу державної влади. У разі коли прокурор звернувся до суду як представник, то предметну підсудність таких справ необхідно визначати з урахуванням статусу особи, яку він представляє. Вказана правова позиція відображена у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 11 від 14 вересня 2012 року "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків".

З даним позовом звернувся Могилів-Подільський міжрайонний прокурор, а тому звертаючись з вимогою до Могилів-Подільської міської ради про визнання акту органу місцевого самоврядування недійсним, він виступає як самостійний позивач у справі відповідно до обсягу наданих прав та повноважень, передбачених Законом України "Про прокуратуру", виконує владну функцію та виступає від імені держави, а тому такий спір за всіма ознаками (субєктним складом, предметом спору, видом спірних правовідносин) є адміністративно-правовим, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд, враховуючи викладене та положення вказаної вище норми вважає, що провадження у даній цивільній справі слід закрити, оскільки спір підлягає вирішенню за правилами КАС України. Враховуючи наведене та керуючись ст. 205, 209, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом керівника Могилів Подільської місцевої прокуратури до Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення Могилів-Подільської міської ради, в частині, та зобовязання повернути земельну ділянку закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Т.Б. Жикевич