Справа № 333/4328/14-ц
Пр. № 2/333/28/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2016р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Кабановій К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 обласної кредитної спілки «Довіра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 в особистих інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Відділ по Комунарському району служби (управління) у справах дітей ОСОБА_1 міської ради, Комунарський відділ державної виконавчої служби ОСОБА_1 міського управління юстиції про про стягнення 3% річних, індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, звернення стягнення на предмет іпотеки, зняття з реєстрації та виселення, суд,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, зняття з реєстрації та виселення.

У червні 2015р. позивач звернувся до суду з уточненим позовом до вказаних відповідачів та третіх осіб про стягнення 3% річних, індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, звернення стягнення на предмет іпотеки, зняття з реєстрації та виселення, вказавши, що Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2012р. стягнено солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 суму заборгованості за кредитним договором № 9987 від 03.03.2008 року в розмірі 314 815 гри. (за період з 03.03.2008 року по 08.10.2011 року), а також судові витрати в сумі 1 820 грн.. Рішення суду набуло чинності 12.06.2014 року та є остаточним.

На день звернення позивача з відповідним позовом до суду, зазначену суму боргу відповідачі сплатили частково в сумі 55680 грн., у зв'язку з чим виконавчі листи передані до Комунарського відділу ДВС ЗМУЮ для виконання. Залишок боргу за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2012 року становить 259137 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2014 р. стягнено солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 суму заборгованості по процентам за кредитним договором № 9987 від 03.03.2008 р. в розмірі 69619 грн. (за період з 09.10.2011 року 03.01.2014 року) та судовий збір у сумі 696,19 грн. Зазначена сума боргу боржниками сплачена.

Таким чином, зазначає позивач, загальна сума заборгованості становить 259137 + 69619 + 696,19= 329 452,19 грн.

В забезпечення виконання умов за вищевказаним кредитним договором 03.03.2008 р. ОСОБА_2В передано до іпотеки квартиру АДРЕСА_1, про що свідчить нотаріально посвідчений договір іпотеки від 03.03.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округ ОСОБА_6 (реєстр.номер 587).

Позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 9987 від 03.03.2008 р., звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації, виселити та зняти з реєстрації за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3, неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4 та стягнути з відповідачів на коисть позивача судовий збір.

05.06.2015 р. позивач звернувся до суду з уточненим позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 в особистих інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Відділ по Комунарському району служби (управління) у справах дітей ОСОБА_1 міської ради, Комунарський відділ державної виконавчої служби ОСОБА_1 міського управління юстиції про стягнення 3% річних, індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, звернення стягнення на предмет іпотеки, зняття з реєстрації та виселення, вказавши, що оскільки заборгованість за кредитним договором усього в сумі 316637 грн., з яких 55 680 грн. боржником було сплачено, то відповідно до ст. 625 ЦК України, позивач має право звернутись до суду із позовом про стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Уточнив, що рішення Комунарського районної суду м. Запоріжжя від 14.05.2014 р. про стягнення заборгованості по процентам за кредитні договором № 9987 від 03.03.2008 р. в розмірі 69 619 грн. (за період з 09.10.2011 року 03.01.2014 року) та судовий збору у сумі 696,19 грн. було скасовано, тому ці суми не позивач не зараховує до загальної суми заборгованості. З цих підстав позивач вважає за можливе звернути стягнення на предмет іпотеки з метою погашення боргу в розмірі 398 641,23грн., який складається із заборгованості, що присуджена рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2015 року № 2-4284/11, в сумі 259137 грн., 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання грошового зобовязання в сумі 26 755,27 + 112 748,96 = 139 504,23 грн.

В уточненому позові позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 9987 від 03.03.2008 р., укладеним між позивачем та ОСОБА_3 в розмірі 398641 грн. 23 коп., з яких: 259137 грн. стягнуто рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2012 р. 26755 грн. 26коп. - 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, а також 112748 грн. 96 коп. - інфляційні втрати за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_2 та була передана в іпотеку на підставі нотаріально посвідченого договору іпотеки від 03.03.2008 р., шляхом проведення прилюдних торгів, виселити та зняти з реєстрації за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнути солідарно з відповідачів судовий збір на користь позивача.

В судове засідання представник позивача уточнений позов підтримав повністю та просив його задовольнити з підстав, викладених у позові.

У судовому засіданні 26.01.2016 року представник позивача уточнив, що з урахуванням набрання чинності рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2015 року № 2-4284/11, ним помилково не було зазначено, що ОСОБА_5 є не 3-ю особою, а Відповідачем, проте, з відповідною письмовою заявою до суду не звернувся.

Представник відповідача ОСОБА_2В - ОСОБА_7 проти позову заперечувала в повному обсязі, посилаючись на те, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2015 р. припинено дію договору поруки № 9987 від 03.03.2008 р., укладеного між позивачем та відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 з 10.04.2010 р., оскільки позивачем було змінено дату основного зобовязання, а саме 08.10.2009 року, таким чином змінивши дату основного зобовязання, позивач скористався своїм правом дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому дія кредитного договору є припиненою, а до поручителів з відповідним позовом у судовому порядку протягом шести місяців позивач не звернувся. Таким чином, зазначив представник відповідача, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 10.04.2010 року не є майновими поручителями боржника ОСОБА_5. Забезпечення ж зобовязання за кредитним договором може здійснюватися лише за рахунок майна боржника. Відповідно відповідач ОСОБА_2 не може нести відповідальність за боржника своїм особистим майном, оскільки зазначена позивачем квартира, яка є предметом іпотеки, це є особистим майном майнового поручителя, яким ОСОБА_2 з 10.04.2010 р. не є, відповідно на нього не може бути звернено стягнення за боргами ОСОБА_5 Представником ОСОБА_2 були надані копії постанов державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 міського управління юстиції від 11.08.2014 року відповідно до яких було встановлено, що згідно рішення комісії із захисту прав дитини районної адміністрації ОСОБА_1 міської Ради по Комунарському району в надані дозволу щодо реалізації квартири АДРЕСА_3, що є предметом іпотеки, відмовлено, у звязку з тим, що за даною адресою зареєстрована малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того представник відповідача ОСОБА_2 вважає, що, оскільки позивачем було змінено строк виконання основного зобовязання, а саме 08.10.2009 року, таким чином і з відповідним позовом позивач повинен був звернутися до суду на протязі строку позовної даності, тобто до 08.10.2012 року, чого зроблено позивачем не було. Тому представник ОСОБА_2 звернувся до суду з письмовою заявою про застосування строку позовної давності та відмові в задоволенні позову.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Відділ по Комунарському району служби (управління) у справах дітей ОСОБА_1 міської ради, Комунарський ВДВС ОСОБА_1 міського управління юстиції, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи Відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей ОСОБА_1 міської ради надав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи та відмовити у задоволенні позову у інтересах малолітньої дитини.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами, а ст.525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах , встановлених договором або законом.

Стаття 7 ЗУ «Про іпотеку» визначає, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору.

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у

порядку, встановленому законом.

Судом встановлено:

03.03.2008 року між позивачем ОСОБА_1 обласною кредитною спілкою «Довіра» та третьою особою ОСОБА_5 (позичальником) укладено кредитний договір № 9987, за яким ОСОБА_5 позивач надав, а ОСОБА_5 отримав кредитні кошти у розмірі у розмірі 150 000 грн..

В забезпечення виконання зобовязань позичальника ОСОБА_5 за кредитним договором, 03.03.2008 р. між позивачем ОСОБА_1 обласною кредитною спілкою «Довіра» та відповідачем ОСОБА_2, укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, предметом якого є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, загальною площею 51.66 кв.м., житловою площею 29.8 кв.м. та відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.03.2011 року, є особистою приватною власністю ОСОБА_2 ( а.с. 6).

Позичальник ОСОБА_5 не виконував взяті на себе зобовязання за кредитним договором, через що утворилась заборгованість з боку останнього перед позивачем.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2012 р. стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованость за кредитним договором № 9987 від 03.03.2008 р. в розмірі 314 815 гри. (за період з 03.03.2008 року по 08.10.2011 року), а також судові витрати в сумі 1820 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2015р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 обласної кредитної спілки «Довіра» до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по процентам за кредитним договором та зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 обласної кредитної спілки «Довіра», треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_3 про припинення договору поруки у задоволенні позову ОСОБА_1 обласної кредитної спілки «Довіра» до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по процентам за кредитним договором відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 обласної кредитної спілки «Довіра», треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_3 про припинення договору поруки задоволено частково.

Припинено дію договору поруки №9987 від 03.03.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 обласною кредитною спілкою «Довіра», ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 10.04.2010 року.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Зазначене рішення суду від 27.01.2015р. набуло законної сили.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2015 р. рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2012 року у справі № 2-4284/11 скасовано за нововиявленими обставинами.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2015р. по справі за позовом ОСОБА_1 обласної кредитної спілки «Довіра» до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 обласної кредитної спілки «Довіра»(69006 м. Запоріжжя, пр.. Металургів, 12 , п.рах. № 9951 в філії «Віділення ПАТ ПІБ в м. Запоріжжя», МФО 313355) заборгованість за кредитним договором № 9987 від 03.03.2008 р. у сумі 314 817,00 грн., судовий збір у сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 120 грн., а усього у сумі 316637 грн.

У іншій частині позову відмовити.

Зазначене рішення суду набуло законної сили.

Як зазначено в мотивувальній частині рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2015 р., 01.10.2009 року кредитна спілка «Довіра» звернулася до ОСОБА_5, поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з вимогою про дострокове повернення основного боргу, встановивши дату сплати заборгованості на протязі пяти робочих днів з дати отримання вказаної вимоги, тобто до 08.10.2009 року (включно) з урахуванням вихідних днів, які припали на цей строк.

Таким чином, змінивши дату основного зобовязання, а саме 08.10.2009 року, кредитна спілка не звернулася до поручителів із відповідним позовом у судовому порядку протягом шести місяців, а подала позов лише 19.10.2011 року. Враховуючи вимоги ч.4 ст.559 ЦК України, на думку суду, строк дії поруки припинився 10.04.2010 року, тобто після спливу 6 місяців протягом якого позивач по первісному позову міг звернутися до поручителів у судовому порядку.

Таким чином, судовим рішенням від 27.01.2015р. припинено дію договору поруки № 9987 від 03.03.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 обласної кредитної спілки «Довіра» та ОСОБА_2 та ОСОБА_8 з 10.04.2010 року у звязку з тим, що кредитна спілка не звернулась до поручителів із відповідним позовом до суду протягом шості місяців( а.с. ). Відтак ОСОБА_2 з 10.04.2010 року не є майновим поручителем боржника ОСОБА_5.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22.04.2015 р. зазначене рішення суду залишено без змін, тобто, рішення суду від 27.01.2015р. набрало законної сили.

Відповідно до п. 2.15 договору іпотеки від 03.03.2008 року, у випадку невиконання Позичальником зобовязання по Кредитному договору, Іпотекодержатель має право перевести на себе право власності предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.1.4 договору іпотеки від 03.03.2008 року, за умови невиконання Іпотекодавцем зобовязань за кредитним договором Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки та реалізувати його, або вимагати від Іпотекодавця дострокового виконання зобовязань, що випливають із Кредитного договору.

Відповідно до п. 3.2.5. вищевказаного договору іпотеки, Іпотекодавець зобовязаний своєчасно повідомити Іпотекодержателя про будь-яку загрозу знищення, пошкодження, псування чи погіршення стану Предмета іпотеки, а також про будь-які обставини, що можуть негативно вплинути на право Іпотекодержателя за цим договором.

Та відповідно до п. 4.1. договору іпотеки Іпотекодержатель має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобовязання за кредитним договором, а у разі відмови звернути стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 5.3. даного договору іпотеки передбачено, що Іпотекодержатель, за рахунок предмета іпотеки, має право задовольнити у повному обсязі усі вимоги, передбачені Кредитним договором, а також усі збитки по страхуванню, зверненню стягнення та реалізації переданого в іпотеку майна.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у передбачений цією статтею спосіб.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу.

Відповідно ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Дослідивши вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 в особистих інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, треті особи: ОСОБА_5, про стягнення 3% річних, індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, звернення стягнення на предмет іпотеки, зняття з реєстрації та виселення, не підлягають задоволенню як безпідставні, оскільки на теперішній час через припинення судовим рішенням договорів поруки, припинені зобовязання поручителів за вищезазначеними договорами поруки, укладеними між позивачем та поручителями.

За таких обставин, суд вважає, що по зобовязанням за кредитним договором несе відповідальність лише позичальник ОСОБА_5, до якого з письмовим позовом як до відповідача про стягнення 3% річних, індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, позивач не звернувся. Не звернувся також до суду із заявою про заміну неналежних відповідачів на належного.

Керуючись ст.ст. 16, 625 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 212-214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Боровікова