Справа № 495/9503/14-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
07 березня 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.,
при секретарі Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ "ВТБ Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Представник позивача в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є його заява, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, вимоги позову підтримує.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення з відміткою "за закінченням терміну зберігання".
Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Частиною 2 ст. 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Пунктом 5.3.1 Кредитного договору на Позичальника покладений обов'язок сплатити комісійну винагороду, повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі в порядку та в строки, встановлені Кредитним договором.
Пунктом 4.2. Кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом за поточний місяць нараховуються двічі на місяць 17 числа та в останній робочий день кожного місяця. Період, за який сплачуються проценти - з 18 числа (включно) попереднього місяця по 17 число (включно) поточного місяця.
Повернення процентів та кредиту здійснюється щомісячно згідно з Графіком повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг. Сума щомісячного ануїтентного платежу розраховується таким чином, що протягом строку кредитування, вказаного в п. 3.2. Кредитного договору, сума кредиту, вказаного в п. 3.1 Кредитного договору та нараховані проценти повертаються у повному обсязі рівними частинами.
Так, згідно виписок по особовому рахунку Клієнта, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати кредиту станом на 30.10.2014 р. становить 142539,78 грн.
Крім того, згідно виписок по особовому рахунку Клієнта, заборгованість ОСОБА_1 зі сплатити процентів за користування кредитними коштами станом на 30.10.2014 р. становить 4 642,60 грн.
За невиконання (неналежне виконання зобов'язань) за Кредитним договором передбачена відповідальність Позичальника у вигляді нарахування штрафних санкцій. Так, згідно п. 7.1. Кредитного договору, у випадку прострочення виконання Позичальником своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та/або сплати процентів та/або інших платежів згідно з умовами Кредитного" договору, Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочки. Так, станом на 30.10.2014 р. заборгованість ОСОБА_1 зі сплати пені за невиконання/неналежне виконання зобов'язань за Кредитним договором становить 31 913,95 грн.
11.01.2016 року ОСОБА_1 надав до суду заяву з вимогою застосувати до вимог ПАТ "ВТБ Банк" про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 суми штрафних санкцій (неустойки) за Кредитним договором позовну давність у 12 місяців та провести перерахунок штрафних санкцій (неустойки). Відповідач обґрунтував свої вимоги, тим що суд ухвалив заочне рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, керуючись лише на підставі доказів наданих позивачем, у звязку із чим було не в повному обсязі досліджені обставини справи та прийняті передчасні висновки. Відповідач зазначив, що в звязку із тяжким матеріальним станом та державною фінансовою нестабільністю, він був позбавлений можливості вчасно та в повному обсязі виконувати взяті на себе обовязки по погашенню кредитних коштів, внаслідок чого за кредитним договором почала утворюватися заборгованість по сплаті основного боргу та процентів. Позивачем було неправомірно та безпідставно завищена сума заборгованості за кредитом, як наслідок невірно нараховані проценти, пеня та інші штрафні санкції. Відповідно до заявлених вимог, позивачем не були враховані вже сплачені відповідачем платежі по погашенню кредиту.
Згідно з вимогами ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З огляду на викладене, відповідач не надав до суду беззаперечних доказів на підтвердження своїх доводів, які б спростовували позовні вимоги позивача, а тому суд відповідно до вимог ст.60 ЦПК не може брати доводи відповідача до уваги і вважає їх не обґрунтованими.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, а саме: «§ 1. Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Так, згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду і такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором встановлений обов'язок Позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Таким чином, з вищевикладеного випливає, що у ПАТ «ВТБ БАНК» виникло право вимагати від Відповідача достроково повернути отриманий кредит, сплатити проценти за його користування, щомісячну комісію, а також штрафні санкції за прострочення виконання грошових зобов'язань, передбачених Кредитним договором та діючим в Україні законодавством.
Керуючись положеннями вищезазначеного пункту, 30.07.2014 р. Банк звернувся до ОСОБА_1 з письмовою вимогою про погашення всієї суми заборгованості за Кредитним договором. Направлення зазначеної вимоги підтверджується копією конверту, повернутого поштовим відділенням з причини збігом строку зберігання (а.с. 40).
Відповідно до п. 5.3.6 Кредитного договору, Позичальник, протягом 30 днів з дати відправлення Банком повідомлення з вимогою дострокового повернення кредиту, зобов'язаний здійснити дострокове повернення кредиту у випадках, передбачених п. 5.2.1 Кредитного договору.
Так, 31.07.2014 р. Банк звернувся до ОСОБА_1 з письмовою вимогою за вих. № 5317/1- 2.31 про сплату суми заборгованості за Кредитним договором у повному обсязі, однак, не зважаючи на вимогу Банку, до сьогоднішнього часу ОСОБА_1 так і не виконав дій, спрямованих на виконання зобов'язання по погашенню суми заборгованості за Кредитним договором.
Відповідно до ст. 527 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином та в строк відповідно до умов договору та згідно з вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так у вказаній статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, на сьогоднішній день заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем відповідно до ст. 625 ЦК України складає: 524,62 грн. - 3% річних на прострочені платежі з погашення кредиту та відсотків за користування кредитом.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та відповідно до вимог договору та чинного законодавства.
З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку що позивач має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором у повному обсязі, виходячи з доданого розрахунку та довідки щодо заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором (а.с. 30-34), відповідно до яких заборгованість відповідача перед Банком дорівнює 183281,59 (сто вісімдесят три тисячі двісті вісімдесят одна) гривня 59 копійок, що складається з:
-суми заборгованості зі сплати кредиту у розмірі 142539,18 грн. (у тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 26 045,16 грн.);
-суми простроченої заборгованості за процентами - 4642,60 грн.;
-суми штрафних санкцій (0,5 від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочки), нарахованих за несвоєчасну сплату кредиту та процентів за користування кредитом відповідно до п. 7.1. Кредитного договору 31 913,95 грн.;
- 3 % річних на прострочені платежі з погашення кредиту та відсотків за користування кредитом на суму 524,62 грн.;
- інфляційні нарахування на прострочені платежі з погашення кредиту та відсотків за користування кредитом у розмірі 3 660,64 грн.
Відповідно до умов зазначеного вище договору поруки, ОСОБА_2 є поручителем ОСОБА_1, яка поручилась перед ПАТ «ВТБ БАНК» за виконання позичальником взятих на себе зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, передбачених Кредитним договором у повному обсязі.
Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частиною третьою зазначеної статті передбачено, що поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Згідно ст. 554 ЦК України, п. 2.1. Договору поруки, у разі невиконання боржником зобов'язання за кредитним договором, забезпеченого порукою, боржник - ОСОБА_1 і поручитель - ОСОБА_2 відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник враховуючи оплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не установлено договором поруки.
Стаття 543 ЦК України визначає, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.
03.11.2014 р. за вих. № 8330/1-2.13 (а.с.41) Банк звернувся до Поручителя з письмовою вимогою про погашення всієї суми заборгованості за Кредитним договором.
З урахуванням того, що ОСОБА_1 неналежним чином виконує свої зобов'язання за Кредитним договором, ПАТ «ВТБ БАНК» в солідарному порядку має право стягнути з позичальника і поручителя суму заборгованості за Кредитним договором, залучивши поручителя ОСОБА_2 до участі у справі у якості співвідповідача.
Про невиконання зобов'язань ОСОБА_1 за Кредитним договором, як зазначалося вище, Поручитель був повідомлений належним чином, а саме листом - вимогою, надісланою на його ім'я.
Разом з тим суд зазначає також наступне.
Відповідач надав до суду заяву про застосування строків позовної давності, обґрунтовуючи тим, що відповідно до заявлених позивачем вимог розмір неустойки складає 31 913,95 грн., не враховуючи сплачених відповідачем платежів. Відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно). За таких обставин включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону. Отже, з врахуванням ст. 266, ч.2 ст.258 ЦК України, свідчить про те, що стягнення неустойки (штрафу, пені) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується у межах строку позовної давності за основною вимогою.
З врахуванням викладеного, відповідач просить суд застосувати до вимоги ПАТ "ВТБ Банк" про стягнення з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 суми штрафних санкцій (неустойки) за кредитним договором позовну давність у 12 місяців та провести відповідний перерахунок суми штрафних санкцій.
Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття умов кредитного договору.
Постанова Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» передбачає, щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. А при стягненні сум збитків, заподіяних у зв'язку зі сплатою неустойки (штрафу, пені), застосуванню підлягає загальна позовна давність.

П. 3.3. постанови вказано, що за правилами частини першої статті 259 ЦК України сторонам дозволено за домовленістю збільшувати встановлену законом як загальну, так і спеціальну позовну давність.

Умова про збільшення позовної давності може бути вміщена як в укладеному сторонами договорі купівлі-продажу, поставки, надання послуг тощо, так і в окремому документі або в листах, телеграмах, телефонограмах та інших документах, якими обмінювалися сторони і які повинні однозначно свідчити про досягнення згоди сторін щодо збільшення строку позовної давності.

Із викладеного слідує, що позовні вимоги позивача щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) є обґрунтованими.

Таким чином, у ході судового розгляду справи знайшов своє підтвердження факт невиконання відповідачами своїх зобовязань за кредитним договором №R4B від 18 травня 2012 року.

Повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази, які є у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином з відповідачів в рівних частках, а саме по 916,41 грн. підлягає стягненню на користь позивача судовий збір.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 599, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 209, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ПАТ "ВТБ Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (Одеська область, м. Білгород-Днітровський, вул. Г.Сталінграду, 54, РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (Одеська область, м. Білгород-Днітровський, вул. Г.Сталінграду, 54, РНОКПП НОМЕР_2) на користь ПАТ "ВТБ Банк" (01004, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, вул. Пушкінська, 8/26, , п/р 5031 в ПАТ"ВТБ Банк", м. Київ, МФО 321767) заборгованість за кредитним договором в сумі 183 281,59 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (Одеська область, м. Білгород-Днітровський, вул. Г.Сталінграду, 54, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ПАТ "ВТБ Банк" (01004, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, вул. Пушкінська, 8/26, , п/р 5031 в ПАТ"ВТБ Банк", м. Київ, МФО 321767) судовий збір в розмірі 916,41 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (Одеська область, м. Білгород-Днітровський, вул. Г.Сталінграду, 54, РНОКПП НОМЕР_2) на користь ПАТ "ВТБ Банк" (01004, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, вул. Пушкінська, 8/26, , п/р 5031 в ПАТ"ВТБ Банк", м. Київ, МФО 321767) судовий збір в розмірі 916,41 грн.

Апеляційна скарга на повторне заочне рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: