Справа № 442/7885/15 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/783/2686/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Мельничук О.Я., Струс Л.Б.

з участю секретаря Бадівської О.О.

та з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6, третьої особи - ОСОБА_7 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановила:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача 55828,02 грн. завданої в результаті ДТП матеріальної шкоди, 30000,00 грн. моральної шкоди, 10000,00 грн. витрат за надання правової допомоги, 1000,00 грн. витрат за проведення експертизи та понесені витрати по оплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 24.09.2015 року приблизно о 09 год. 45 хв. на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг Східниця Пісочне та Нижанковичі Стрий водій автомобіля марки "RENAULT DUSTER", державний номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_4, рухаючись автодорогою Нижанковичі Стрий в напрямку з міста Дрогобича до міста Стрия під час виїзду з другорядної дороги на головну, допустив зіткнення з автомобілем марки "MERSEDES BENZ 212 D", державний номерний знак НОМЕР_2, водієм якого був позивач ОСОБА_2 і який рухався головною дорогою в напрямку від міста Трускавець до міста Львова. Внаслідок зіткнення автомобілів, транспортний засіб ОСОБА_2 перевернувся, в результаті чого позивач отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований у Дрогобицьку міську лікарню № 1, де у відповідності до витягу із медичної карти хворого № 07109 перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні ДМЛ №1 з 24.09.2015 року по 29.09.2015 року. Вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля під час ДТП визначена актом автотоварознавчого дослідження від 23.10.2015 року і складає 105328,02 грн. Однак страховиком йому було нараховано до відшкодування 49500 грн., відтак відповідачі повинні йому відшкодувати різницю в розмірі 55828,02 грн. У відповідності до постанови від 16.10.2015 року слідчим СВ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області капітаном міліції Федурко Н.М. було закрито кримінальне провадження № 0002145 від 24.09.2015 року по факту дорожньо транспортної пригоди за ч. 1 ст. 286 у зв»язку відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Окрім цього, вказує на те, що внаслідок ДТП йому було завдано моральної шкоди, що виразилась у душевних стражданнях у зв»язку із пошкодженням його автомобіля, що унеможливило його використання, і як наслідок спричинило незручності в його сімейно-побутовому житті. Враховуючи наведене, просив стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 30000 грн. Також просив стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати, зокрема, по оплаті вартості дослідження в сумі 1000 грн., за надання правової допомоги в сумі 10000 грн., та понесені витрати по оплаті судового збору.

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 15058,02 грн. матеріальної шкоди та 1551,20 грн. понесених судових витрат.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом неправильно та неповно досліджено докази і встановлено обставини по справі. Зазначає, що відповідно до акту авто-товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №Ю-00578 від 23.10.2015 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 282 176 грн. 77 коп., вартість матеріального збитку КТЗ становить 105 328 грн. 02 коп. Тому суд прийшов до помилкового висновку про стягнення 15 0858,02 грн. майнової шкоди. Також судом відмовлено у задоволенні у задоволенні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, покликаючись на те, що позивач не звертався до страхової компанії із вимогою відшкодування моральної шкоди, що також суперечить закону. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає не повністю.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ст. 303 ЦПК України).

Районним судом установлено, що 24.09.2015 року на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг Східниця-Пісочне та Нижанковичі-Стрий мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «RENAULT-DUSTER», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу марки «MERSEDES-BENZ 212 D», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача/. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_4, який порушив п.п.1.5, 2.3 б, 16.11, дорожнього знаку - 2.1 та дорожньої розмітки 1.13, 1.20 Правил дорожнього руху України, що стверджується постановою від 16.10.2015 року слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області.

Внаслідок зіткнення автомобіль НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження.

Згідно акту автотоварознавчого дослідження від 23.10.2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «MERSEDES-BENZ 212 D» становить 282 176,77 грн., а його вартість до моменту ДТП - 105 328,02 грн.(а.с.14). Оскільки витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди вартість матеріального збитку визначена у розмірі 105 328,02 грн.

Ринкова вартість зазначеного автомобіля після ДТП визначена звітом № 00177222 про оцінку транспортного засобу, виконаного на замовлення ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» (а.с.66-77).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», яка відшкодувала позивачу 49 500 грн. майнової шкоди у межах ліміту відповідальності.

Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до роз»яснень, викладених у п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» порядок відшкодування шкоди, пов»язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентованого статтею 30 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. У разі, якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратами з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як убачається з матеріалів справи, позивач не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, що ствердив його представник і в судовому засіданні апеляційної інстанції. За таких обставин, з огляду на положення ст. 30 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», враховуючи, що ремонт пошкодженого автомобіля є економічно необгрунтованим, міськрайонний суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позивачу підлягає виплаті різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням виплаченого страховиком страхового відшкодування у сумі 49 500 грн. ( 105 328,02 грн. - 40 000 грн. - 49 500 грн. = 15 828,02 грн).

Вартість транспортного засобу на момент ДТП та після ДТП встановлена звітом № Ю-00578 від 23.10.2015 року вартості матеріального збитку та звітом залишкової вартості транспортного засобі, наданими ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», на спростування яких позивачем не надано жодних доказів. Крім цього, така вартість не оспорювалася позивачем.

Позивач також просив стягнути з відповідачів на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. Проте в матеріалах справи відсутні докази внесення позивачем оплати за надання правової допомоги. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що для стягнення витрат на правову допомогу не має достатніх підстав.

Рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди та відмови у стягненні витрат на правову допомогу відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення в цій частині не вбачає.

Відмовляючи у позові в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не звертався з вимогою про стягнення моральної шкоди до страхової компанії, а без такого звернення встановити розмір стягнення моральної шкоди з відповідача неможливо.

Проте з такими висновками суду повністю погодитися не можна.

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов»язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов»язанні.

Таким чином, потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, а рамках деліктного зобов»язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоду.

Як убачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди до особи яка її завдала - ОСОБА_4

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням майна.

Судом установлено, що в результаті неправомірних дій ОСОБА_4 пошкоджено належний позивачу транспортний засіб, у зв»язку з чим він позбавлений можливості користуватися ним на протязі тривалого часу, що порушило його звичний спосіб життя, вимагало додаткових зусиль для організації життя. Таким чином, діями відповідача позивачу нанесена моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню у розмірі 5 000 грн. з урахуванням характеру та обсягу завданих позивачу страждань.

У зв»язку із скасуванням рішення в частині відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди та ухваленням нового рішення про часткове задоволення зазначених позовних вимог, слід змінити рішення в частині стягнення судових витрат.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті вартості дослідження в сумі 1 000 грн. та 239,78 грн. судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.307 ч.1 п.2, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 01 лютого 2016 року скасувати в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, ухвалити нове рішення в цій частині позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1551,20 грн. понесених судових витрат змінити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1239,78 грн. понесених судових витрат.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий М.М. Шандра

Судді: О.Я.Мельничук

Л.Б.Струс