Провадження №2/447/73/16
Справа №447/2104/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

10.02.2016 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Березюк Г. М.

при секретарі Федчук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Галсервіспак" до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за договором купівлі-продажу ,-

в с т а н о в и в:

ТОВ «Галсервіспак» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за договором купівлі-продажу. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 05.11.2013 року між ТОВ «Галсервіспак» та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна. За вказаним договором позивач передав у власність ОСОБА_1 цех загальною площею 200,7 кв.м та склад площею 146 кв.м, що знаходяться по вул. Л.Українки,15а у с.Дроговиж Миколаївського району Львівської області. Продаж цих будівель вчинено за 71497 грн, які відповідач зобовязувався в термін до 01.01.2014 року сплатити на поточний рахунок позивача. Проте зобовязання за договором купівлі-продажу ОСОБА_1 виконав лише частково, сплативши 12.02.2014 року 10000 грн. Станом на 07.08.2015 року заборгованість за договором становить 61497 грн. Уточнивши позовні вимоги ТОВ «Галсервіспак» просить стягнути заборгованість в розмірі 61497 грн, а також за прострочення виконання зобовязання 3 % річних від простроченої суми в розмірі 2946,80 грн та інфляційні втрати в розмірі 46 553,51 грн. Крім того, просить стягнути понесені судові витрати.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов підтримали в повному обсязі, давши пояснення аналогічні доводам позовної заяви, просили позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав частково в частині стягнення суми заборгованості та 3 % річних, заперечив проти стягнення інфляційних втрат. Пояснив, що дійсно 05.11.2013 за договором купівлі-продажу купив нежитлові приміщення в позивача за 71497 грн, проте сплатив за ці приміщення лише 10000 грн, решту не зміг сплатити, так як його бізнес збанкрутував.

Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, дослідивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та дав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що між ТОВ «Галсервіспак» та ОСОБА_1 05.11.2013 року було укладено договір купівлі продажу нерухомого майна, згідно якого, останній придбав у позивача цех, загальною площею 200,7 кв.м та склад, загальною площею 146,0 кв.м, що знаходяться за адресою по вул.Л.Українки, 15а у с.Дроговиж Миколаївського району Львівської області та зобовязався сплатити до 01.01.2014 року на поточний рахунок продавця 71 497 грн.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином умови договору не виконав, не провів оплату за придбане майно у визначеному розмірі та в обумовлені в договорі строки.

Як вбачається з платіжного доручення №@2PL428791 від 12.02.2014 року ОСОБА_1 провів оплату в розмірі 10000 грн за договором купівлі продажу нерухомого майна №3285 від 05.11.2013 року. З врахуванням частково проведеної оплати, заборгованість за договором купівлі-продажу станом на 07.08.2015 року становить 61497 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки до цього часу відповідач ОСОБА_1 не виконав належним чином свої зобов'язання перед позивачем, на підставі ст. 625 ЦК України позивач має право вимагати від відповідача сплатити інфляційні втрати за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно розрахунку, проведеного позивачем, три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 02.01.2014 р. по 07.08.2015 р. становить 2946,80 ( 61497 грн х 3% річних х 583 днів/ 365 днів = 2946,80); інфляційні втрати становлять 46 553,51 грн ( 61 497 грн х 100,2% індекс інфляції за січень 2014 року:100% х 100,6% індекс інфляції за лютий 2014 року:100% х 102,2% індекс інфляції за березень 2014 року:100% х 103,3 % індекс інфляції за квітень 2014 року:100% х 103,8% індекс інфляції за травень 2014 року:100% х 101,0% індекс інфляції за червень 2014 року:100% х 100,4% індекс інфляції за липень 2014 року:100% х 100,8% індекс інфляції за серпень 2014 року:100% х 102,9% індекс інфляції за вересень 2014 року:100% х 102,4 % індекс інфляції за жовтень 2014 року:100% х 101,9% індекс інфляції за листопад 2014 року:100% х 103,0% індекс інфляції за грудень 2014 року:100% х 103,1% індекс інфляції за січень 2015 року:100% х 105,3% індекс інфляції за лютий 2015 року:100% х 110,8% індекс інфляції за березень 2015 року:100% х 114,0% індекс інфляції за квітень 2015 року:100% х 102,2% індекс інфляції за травень 2015 року:100% х 100,4 % індекс інфляції за червень 2015 року:100% = 108 050,51 грн; 108050,51 грн (сума заборгованості з інфляційними втратами) 61 497 грн (сума заборгованості станом на 07.08.2015 року) = 46553,51 грн).

Оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути суму заборгованості за договором купівлі продажу в сумі 61 497 грн, інфляційні втрати в розмірі 46553,51 грн та 3 % річних в розмірі 2946,80 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_1 слід стягнути понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1109, 97 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 625, 692 ЦК України та ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Галсервіспак», , заборгованість за договором купівлі-продажу в розмірі 61 497 (шістдесят одну тисячу чотириста девяносто сім) грн. 00 коп, 3% річних в розмірі 2946 (дві тисячі девятсот сорок шість) грн. 80 коп, інфляційні втрати в розмірі 46 553 (сорок шість тисяч пятсот пятдесят три) грн. 51 коп та понесені судові витрати в розмірі 1109 (одна тисяча сто дев'ять) грн. 97 коп.

Рішення можна оскаржити протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області.

Суддя : Березюк Г. М.