АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Таран Н.Г.
№22-ц/796/3696/2016 Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Чобіток А.О.,

за участю секретаря Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київ-10», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання незаконною бездіяльності Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київ-10» по створенню комісії по факту залиття 15.05.2012 року квартири АДРЕСА_1 та визнання незаконними дії при затвердженні акта обстеження квартири,-

В С Т А Н О В И Л А

У грудні 2014 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання незаконною бездіяльності Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київ-10» по створенню комісії по факту залиття 15.05.2012 року квартири АДРЕСА_1 та визнання незаконними дії при затвердженні акта обстеження квартири.

У мотивування вимог посилалася на те, що 15.05.2012 року комісією із працівників відповідача та потерпілого складено Акт обстеження квартири АДРЕСА_1.

Так, склад комісії відповідача не відповідає вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. №76, та Листу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року 312/20-11-1975, зокрема, був відсутній голова комісії, відповідні фахівці, такі як головний інженер, слюсар-сантехнік та інші, зацікавлені особи з боку винної сторони, які повинні складати акт в разі залиття, тобто відповідачем не створена легітимна комісія.

Отже, Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «Київ-10» допустило беззаконну бездіяльність по створенню комісії по факту залиття 15.05.2012 року квартири НОМЕР_1, сама комісія - є нелегітимною, а сам акт, який склала комісія - недійсним.

Також в акті відсутні дані про характер та причину залиття, висновок щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття, підпис або дані про відмову від підпису винної сторони.

Окрім того, квартира НОМЕР_1 знаходиться на 9-му поверсі, а квартира НОМЕР_2 - на 11-му поверсі, проте огляд квартир, розташованих на 10 та 11 поверхах, не проводився.

Нелегітимна комісія не встановила причини залиття та особу, яка вчинила залиття, чим допустила незаконну бездіяльність.

Акт складений нелегітимною комісією, є недійсним та не може бути затверджений Головою ОСББ, однак Голова ОСББ ОСОБА_3 затвердив недійсний акт, який складено нелегітимною комісією, чим допустив незаконні дії.

З урахуванням наведеного просила суд визнати беззаконну бездіяльність Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київ-10» по створенню комісії по факту залиття 15.05.2012 року квартири АДРЕСА_1 та незаконними дії при затвердженні Акта обстеження квартири АДРЕСА_1

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київ-10», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання незаконної бездіяльності Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київ-10» по створенню комісії по факту залиття 15.05.2012 року квартири АДРЕСА_1 та визнання незаконними дії при затвердженні акта обстеження квартири відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зазначає, що вона звернулася до суду за судовим захистом у спосіб, не передбачений законом, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Саме за захистом порушених інтересів, які виразилися у порушенні відповідачем взятих на себе зобов'язань по утримуванню будинку АДРЕСА_1 беззаконної бездіяльності ОСББ по створенню відповідної комісії, яка б могла встановити причини та винуватця залиття і зафіксувати це відповідним актом; незаконних діях по затвердженню Головою ОСББ акту, який не відповідає вимогам чинного законодавства, позивач і звернулася до суду.

Вказує, що суд помилково посилається на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 16.12.2013 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 21.05.2014 року, оскільки в даній справі не розглядалися дії та бездіяльність відповідача.

Щодо рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07.05.2014 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 11.06.2014 року, то в даній справі вона просила суд визнати беззаконною діяльність Голови ОСББ «Київ-10» ОСОБА_3 по створенню комісії по факту залиття квартири, незаконними дії по затвердженню акта, комісію по факту залиття нелегітимною, акта недійсним. При цьому судом апеляційної інстанції зазначено, що нею були пред'явлені вимоги до ОСББ «Київ-10», а просила вона визнати незаконними дії та бездіяльність саме Голови ОСББ «Київ-10», який не був залучений до участі в справі в якості відповідача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції підставно виходив з їх недоведеності та необґрунтованості.

Судом встановлено, що 15.05.2012 року працівниками ОСББ «Київ-10» складено Акт обстеження квартири АДРЕСА_1 згідно якого 15.05.2012 року власник квартири НОМЕР_2 ОСОБА_2, яка в ній і проживає, залила холодною водою кімнати, прихожу, кухню, туалет і ванну кімнату (стіни і стелі) у кв. НОМЕР_1, що призвело до деформування стінових шпалер та залиття електропроводки. Дайни акт підписаний майстром ОСББ ОСОБА_6, охоронником ОСББ ОСОБА_7, власником квартири НОМЕР_1 ОСОБА_8 (а.с. 4).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Частинами першою та другою статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довела в суді факт порушення її права створенням відповідачем комісії, яка не відповідає вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. №76, та Листу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року 312/20-11-1975, і яка склала Акт залиття 15.05.2012 року квартири АДРЕСА_1.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Нестворення відповідачем 15.05.2012 року складу комісії, яка б відповідала вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. №76 , та ЛистуМіністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року 312/20-11-1975, само по собі жодним чином не порушило права позивача, оскільки така дія не потягла за собою прямих наслідків.

Акт був складений за участю інших осіб і його наявність також не порушила права позивача, оскільки такий акт не породжує ні прав, ні обов'язків для позивача.

Разом з тим, сторони підтвердили, що зазначений акт був наданий в якості доказу в іншій цивільній справі, де вирішувалося питання по відшкодуванню шкоди залиттям квартири АДРЕСА_1 і суд давав йому оцінку при ухваленні рішення суду.

Оцінка акта, як доказу, згідно ст. 212 ЦПК України віднесена до компетенції суду, якому надано такий документ як доказ. Саме той суд має оцінити належність, допустимість, достовірність такого доказу, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Українець Л.Д.

Судді Оніщук М.І.

Чобіток А.О.