Справа № 477/1337/15-ц
Провадження № 2/477/25/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем Бітюковою С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та до Прибузької сільської ради Вітовського (Жовтневого) району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому, з врахуванням уточнених вимог, просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Гастелло 11/1, в с. Прибузьке Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що має право на приватизацію ? частини зазначеного будинку, але не може це вчинити, оскільки інвентаризаційним обстеженням було встановлено, що будинок має дві квартири, тому приватизація ? частини будинку неможлива, до того ж приватизація будинку також утруднена через те що інша ? частина будинку вже зареєстрована на праві приватної власності за відповідачем ОСОБА_2, який також приватизував право власності на земельну ділянку, яка примикає до його частини будинку, але ця частина земельної ділянки більша від ? частини всієї землі, виділеної для обслуговування всього будинку.

Посилаючись на те, що він має всі законні права на отримання будинку у власність, але через зазначену обставину не може цього вчинити, тому просив суд захистити його права та задовольнити позов.

В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від позивача на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглядати без його участі, а позов задовольнити.

Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Будинок по вул. Гастелло 11 в с. Прибузьке Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області мав дві квартири №1 та № 2, в яких мешкали позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 відповідно.

Кожна з квартир була ізольована одна від одної та мала два відокремлених входи.

В той же час ОСОБА_2 в 1998 році приватизував ? частину будинку, в якій розміщувалася його квартира № 2 та отримав свідоцтво про право власності від 22 лютого 1999 року, видане виконавчим комітетом Прибузької сільської ради Жовтневого району Миколаївської області на підставі рішення цього виконкому № 56 від 14 серпня 1998 року, яке він в той же день зареєстрував в державному органі, що на той час здійснював державну реєстрацію права власності комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, далі Закон) приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Пунктом 5 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженим наказом Державного комітету України з житлово-комунального господарства № 56 від 15 вересня 1992 року, встановлено, що передача займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну (для одиноких наймачів) та у спільну (сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і більше років) членів сім'ї з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

За змістом ст. 5 Закону кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Норми цього закону не передбачають додаткової приватизації іншими співвласниками частки особи, щодо якої приватизація здійснена незаконно.

В цьому випадку усі особи, які зберігають право користування житлом мають право на його приватизацію повторно з дотриманням вимог закону, а способом захисту права у зв'язку з незаконною приватизацією, є визнання приватизації та виданого свідоцтва недійсними у повному обсязі.

Позивач, якому було надано право на проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, мав право на її приватизацію як і його батько, який мешкав в сусідній квартирі.

В той же час ця приватизація утруднена через те, що його сусід приватизував не квартиру, а ? частину будинку, а також приватизував земельну ділянку, площею 0,1346 га, яка виділена для обслуговування цієї частини будинку, в той же час ця частина земельної ділянки більше від ? частини площі всієї ділянки, виділеної для обслуговування цілого будинку.

Однак, відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Під час розгляду справи рішенням Прибузької сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 9 від 15 квітня 2016 року ? частині будинку, яка не приватизована, був присвоєний окремий адрес вул. Гастелло 11/1.

Відповідно до технічного паспорту, складеного в 2014 році комунальним підприємством Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації, житловий будинок, розташований по вул. Гастелло, 11, в с. Прибузьке мав загальну площу 128,3 кв.м. житлову 86,1 кв.м., з яких: по кв. № 1 загальна площа складала 53,6 кв.м., житлова 38,9 кв.м., по кв. № 2 загальна площа

74,7 кв.м., житлова 47,2 кв. Збільшення площі частини будинку ОСОБА_2 відбулася за рахунок прибудови до неї, хоча первісно кожна з квартир (частин будинку) мали приблизно однакову загальну та житлову площу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для державної реєстрації права власності та інших речових прав є оригінал відповідного правовстановлюючого документа, в тому числі, свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката.

Однак, як вже було зазначено, видача такого свідоцтва місцевою сільською радою неможлива.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що позивачу була надано правомірно в користування квартира в будинку, яка первісно дорівнювала ? частину будинку, тому він має прав на її приватизацію, яка неможлива через зазначені обставини,

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на нерухомість.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності ? частину житлового будинку розташованого за адресою: Миколаївська область, Вітовський (раніше Жовтневий) район, с. При бузьке, вул. Гастелло, 11/1, яка має загальну площу 53,6 кв.м., житлову 38.9 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Р.В. Козаченко