АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Букіна О.М.
№22-ц/796/7116/2016 Доповідач - Українець Л.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Немировської О.В.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості.

У мотивування вимог посилався на те, що 03.04.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №63-08-И/33-С, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 у на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності 80 000 доларів США зі сплатою за користування кредитними ресурсами процентів у розмірі 8% річних строком до 31.03.2028 року.

16.02.2009 року між сторонами підписано Додаткову угоду №1, згідно п.1 якої змінено відсоткову ставку за кредитом до 14% річних.

Для забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 03.04.2008 року між банком та ОСОБА_5 укладено Договір поруки №63-08-П/33-С, згідно якого поручитель зобов'язується перед банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за Кредитним договором №63-08-И/33-Свід 03.04.2008 року, а саме, повернути до 31.03.2028 року кредитні кошти в сумі 80 000 доларів США зі сплатою 8% річних.

ОСОБА_5 також ознайомлена із умовами Додаткової угоди №1 до Кредитного договору від 16.02.2009 року.

Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кошти в розмірі 80 000 доларів США, однак ОСОБА_2 не виконує свої зобов'язання за Кредитним договором, не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами.

Станом на 22.03.2015 року заборгованість за Кредитним договором складає 65 381,05 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (1 долар США=23,1906 грн) становить 1516225,78 грн, з яких:

- 56 664,98 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1 314 094,89 грн - заборгованість по кредиту;

- 1 959,87 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 45 450,56 грн - заборгованість по кредиту прострочена;

- 286,61 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 6 646,66 грн - нараховані відсотки;

- 2 762,89 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 64 073,08 грн - нараховані відсотки на прострочену заборгованість;

- 85 960,59 грн - пеня за невчасне погашення кредиту.

З урахуванням наведеного просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 заборгованість за Кредитним договором №63-08-И/33-С від 03.04.2008 року станом на 22.03.2015 року в сумі 65 381,05 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (1 долар США=23,1906 грн) становить 1 516 225,78 грн, з яких:

- 56 664,98 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1 314 094,89 грн - заборгованість по кредиту;

- 1 959,87 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 45 450,56 грн - заборгованість по кредиту прострочена;

- 286,61 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 6 646,66 грн - нараховані відсотки;

- 2 762,89 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 64 073,08 грн - нараховані відсотки на прострочену заборгованість;

- 85 960,59 грн - пеня за невчасне погашення кредиту.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за Кредитним договором №63-08-И/33-С від 03.04.2008 року в розмірі 61674,35 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 28.10.2015 року становить еквівалент у розмірі 1 411 509,45 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за Кредитним договором №63-08-И/33-С від 03.04.2008 року по пені в розмірі 40000,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір у розмірі 1827,00 грн з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначає, що банком не доведено права на дострокове повернення кредиту, не надано до суду доказів надсилання в порядку вимог ст. 1050 ЦК України та п. 3.4 Кредитного договору письмової вимоги про дострокове повернення кредиту ні на адресу боржника, ні на адресу поручителя.

Посилається, що банком до суду надано лише копії зроблені з копій Кредитного договору, Додаткової угоди та Договору поруки, а суд першої інстанції, не витребувавши оригіналів таких договорів, не дослідивши їх в судовому засіданні, не надавши відповідачам можливості ознайомитись з оригіналами, ухвалив рішення лише на підставі таких копій.

Крім того, судом не досліджено обставини про видачу кредиту, платежі, які здійснював боржник, розподілення коштів відповідно до умов п. 3.5 Кредитного договору, наявності заборгованості на день прийнятого рішення, не надано оцінки розрахунку заборгованості.

Також, судом невірно стягнуто суму позову, не перевірено офіційний курс НБУ на день прийняття рішення.

Вказує, що банком невірно здійснено розрахунок пені, а судом першої інстанції не з'ясовано обставини та порядок стягнення пені у відповідності до вимог законодавства та умов Кредитного договору та Договору поруки, не доведено права банку на таке стягнення пені з відповідачів.

ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, направила суду заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що її за 3 дні не було повідомлено про час та місце розгляду справи.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки справа перебуває в провадженні апеляційного суду з 14 квітня 2016 року. Інтереси ОСОБА_5 представляла адвокат ОСОБА_3, яка про час та місце розгляду справи повідомлена апеляційним судом міста Києва 26.10.2016 року. (т.2 а.с.2)

У суді апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_3 підтвердила, що завчасно повідомила ОСОБА_5 про час та місце розгляду справи, проте 7.11.2016 року остання розірвала з нею угоду про надання правової допомоги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення часників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 03 квітня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №63-08-И/33-С. (а.с. 6-14)

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору банк надає позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 80 000 доларів США з оплатою по процентній ставці 8 процентів річних. Позичальник ОСОБА_2 є співробітником ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит». У випадку його звільнення з ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», відсоткова ставка згідно п. 2.1, п.4.1, встановлюється на рівні 14% з дати звільнення.

Видача кредитних ресурсів за цим Договором проводиться на підставі письмової заяви позичальника за погодженням з банком. Позичальник зобов'язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим Договором, до «31» березня 2028 року. Позичальник зобов'язується щомісяця в термін з 1 по 10 число (включно) кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредитних ресурсах у складі щомісячного ануїтетного платежу, розмір якого за цим Договором становить 674,68 доларів США. У складі ануїтетного платежу також сплачуються проценти за користування кредитними ресурсами (п. 3.1, 3.2 Кредитного договору).

Банк виконав свої зобов'язання за Кредитним договором, надавши ОСОБА_2 кредит у розмірі 80 000 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки №1 від 03.04.2008 року. (а.с. 19)

16 лютого 2009 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду №1, згідно якої п. 2.1 викладено в новій редакції, а саме, банк надає позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 80 000 доларів США з оплатою по процентній ставці 8 процентів річних. Позичальник ОСОБА_2 є співробітником ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит». У випадку його звільнення з ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», відсоткова ставка згідно п. 2.1, п.4.1, встановлюється на рівні 14% або заборгованість за кредитом повинна бути погашення в день звільнення співробітника. (а.с. 15)

На забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №63-08-И/33-С 03.04.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено Договір поруки №63-08-П/33-С, згідно умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за Кредитним договором №63-08-И/33-С від 03.04.2008 року. (а.с. 16-18)

З Кредитного договору №63-08-И/33-С від 03.04.2008 року, Договору поруки №63-08-П/33-С від 03.04.2008 року та Додаткової угоди №1 від 16.02.2009 року вбачається, що ОСОБА_5 погодилася як з умовами Кредитного договору, так і з умовами Додаткової угоди.

Відповідно до положень статей 525-526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 посилається, що банком не доведено права на дострокове повернення кредиту, не надано доказів надсилання в порядку вимог ст. 1050 ЦК України та п. 3.4 Кредитного договору письмової вимоги про дострокове повернення кредиту ні на адресу боржника, ні на адресу поручителя.

Такі доводи апелянта не заслуговують на увагу, оскільки за приписами ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Як зазначалося вище позичальник не виконував умови кредитного договору, зокрема, прострочив повернення чергової частини кредиту, і банк використав своє право на дострокове повернення кредиту, пред'явивши позов до суду.

У ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За приписами ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно із ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Умовами п. 6.1 Кредитного договору кредитного договору передбачено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п.3.2, 3.4, 4.3, 4.4, 4.6 цього Договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором.

До суду апеляційної інстанції представником банку надано виписку по особовому рахунку, якою підтверджено, що ОСОБА_2 неналежно виконував умови Кредитного договору, в зв'язку з чим станом на 22.03.2015 року в позичальника утворилася заборгованість у розмірі 65 381,05 доларів США, що за курсом НБУ станом на 22.03.2015 року еквівалентно 1 516 225,78 грн, з яких: заборгованість по кредиту - 56 664,98 доларів США(еквівалент у національній валюті України - 1 314 094,89 грн), прострочена заборгованість по кредиту - 1 959,87 доларів США (еквівалент у національній валюті України - 45 450,55 грн), нараховані відсотки - 286,61 доларів США(еквівалент у національній валюті України - 6 646,66 грн), нараховані відсотки на прострочену заборгованість - 2 762,89 долари США(еквівалент у національній валюті України - 64073,08 грн), пеня за невчасне погашення кредиту - 85 960,59 грн. (а.с. 20-28)

За приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що стягненню з відповідачів підлягає заборгованість за Кредитним договором у розмірі 61 674,35 доларів США та пеня в розмірі 40 000 грн, визначена з урахуванням положень, передбачених ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Доводи апелянта, що судом першої інстанції не досліджено обставини про видачу кредиту, платежі, які здійснював боржник, розподілення коштів, наявності заборгованості на день прийнятого рішення, не надано оцінки розрахунку заборгованості не заслуговують на увагу, оскільки представником позивача до суду апеляційної інстанції надано виписку по особовому рахунку ОСОБА_2, в якій міститься інформація щодо дати платежів, їх розмір та підтверджується наявність заборгованості.

Крім того, позичальником ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано доказів відсутності заборгованості за Кредитним договором.

Апеляційним судом пропонувалося представнику ОСОБА_2 надати колегії суддів квитанції по сплаті кредиту, які на думку боржника не враховані позивачем, проте такі квитанції суду надані не були, що спростовує доводи представника відповідача про неправильність зроблених розрахунків.

Заперечення представника ОСОБА_2 не ґрунтуються на розрахунках, зроблених на квитанціях про сплату кредиту, а зводяться до того, що ймовірно позивач неправильно зробив розрахунок заборгованості, що не є допустимим доказом.

Також колегія суддів зазначає, що в суді апеляційної інстанції було оглянуто оригіналиКредитного договору №63-08-И/33-С від 03.04.2008 року, Договору поруки №63-08-П/33-С від 03.04.2008 року та Додаткової угоди №1 від 16.02.2009 року, які містять всі підписи і реквізити сторін і цим спростовано посилання представника відповідача про відсутність укладених відповідачами договорів.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта, що банком невірно здійснено розрахунок пені, а судом першої інстанції не з'ясовано обставини та порядок стягнення пені у відповідності до вимог законодавства та умов Кредитного договору та Договору поруки, оскільки розрахунком заборгованості підтверджено, що пеня обчислена за 187 днів з 17.09.2014 року по 22.03.2015 року з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення, що відповідає п. 6.1 Кредитного договору та ч. 3 ст. 549 ЦК України. (а.с. 23-27).

Разом з тим, обґрунтованими є доводи апелянта щодо невірного зазначення офіційного курсу гривні до долара США за НБУ станом на 28.10.2015 року (день ухвалення заочного рішення).

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зазначив, що з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягнення кредитна заборгованість у розмірі 61674,35 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 27.10.2015 року становить еквівалент у розмірі 1 411 509, 45 грн.

Однак, станом на 28.10.2015 року (день ухвалення рішення) згідно офіційного курсу НБУ 1 долар США еквівалентний 22,86 грн.

Таким чином, рішення суду підлягає зміні в частині визначення гривневого еквіваленту згідно офіційного курсу НБУ станом на 28.10.2015 року шляхом зменшення розміру з 1 411 509,45 грн до 1 409 875,64 грн (61674,35 доларів США * 22,86 грн = 1 409 875,64 грн).

В іншій частині рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Колегія суддів розглянула справу в межах доводів апеляційної скарги, поданої боржником ОСОБА_2, що ґрунтується на вимогах ч.1 ст. 303 ЦПК України.

Поручитель ОСОБА_5 заочне рішення суду не оскаржила. Подала до суду першої інстанції заяву про перегляд заочного рішення, яка судом не розглянута у зв'язку з перебуванням справи на розгляді в апеляційному суді за апеляційною скаргою ОСОБА_2

Отже, рішення суду в частині стягнення заборгованості з поручителя не було предметом розгляду за даною апеляційною скаргою.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року в частині визначення гривневого еквіваленту згідно офіційного курсу НБУ станом на 28.10.2015 року змінити, зменшивши розмір з 1 411 509,45 грн до 1 409 875,64 грн.

В іншій частині заочне рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді О.В. Немировська

В.А. Шебуєва