Справа № 361/1197/16-ц
Провадження № 2/361/1249/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 червня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Селезньової Т.В.,

при секретарі Коваль А.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рожнівської сільської ради Броварьского району Київської області, третя особа Броварська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, -

встановив:

Позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., право власності на земельні ділянки: площею 0,20га для ведення особистого селянського господарства, площею 1,8399га та площею 2,0929га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться в селі Рожни Броварського району.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що ОСОБА_3 є її рідною бабусею (по матері), бабуся була прописана і проживала разом з нею за адресою АДРЕСА_1, у будинку, який раніше належав бабусі, і який бабуся ще при житті подарувала їй; після смерті бабусі позивачка залишилась проживати у вказаному будинку і фактично прийняла спадщину. 6.02.2014р. у будинку трапилась пожежа і все майно та документи були знищені; у жовтні 2015р. їй стало відомо, що бабусі на праві власності належало три зазначені земельні ділянки. Вона, як спадкоємиця, 5.10.2015р. звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності на вказані земельні ділянки, але нотаріус 24.02.2016р. їй у видачі свідоцтв відмовив з тих підстав, що нею не надано оригіналів правовстановлюючих документів на підтвердження права власності бабусі на вказані земельні ділянки. Вважає, що вона є спадкоємцем за законом і як родич, в порядку ст.1265 ЦК України, і як особа, що постійно проживала з спадкодавцем та фактично прийняла спадкове майно. В порядку ст.1264 ЦК України, вважає, що вона спадщину прийняла в порядку ст.1268 ЦК, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом шести місяців від дня відкриття спадщини не заявила про відмову від спадщини.

Відповідач Рожнівська сільська рада в письмових поясненнях, поданих суду 27.04.2016р., пояснив, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3, згідно відомостям по сільраді, проживала у своєї дочки в Республіці Білорусь, де померла і була похована; щодо земельної ділянки площею 0,20 га для ведення особистого селянського господарства, яка належала ОСОБА_3, по Рожнівській сільраді є відомості, що вказана земельна ділянка була продана ОСОБА_3, договір купівлі-продажу від 8.12.2005р., реєстровий номер 3664; земельна ділянка площею 1,8399 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно відомостей по сільській раді рахується за ОСОБА_4 на підставі рішення третейського суду при ЮК «Принцип» від 25.06.2008р.

Представник відповідача Рожнівської сільської ради у судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти спадкових прав позивачки щодо майна ОСОБА_3 і безпосередньо сільська рада і громада не претендує на спадщину після ОСОБА_3, вирішення справи залишив на розсуд суду у відповідності до закону, але заперечує проти визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку площею 0,20 га, яка за наявними в сільраді відомостями була спадкодавцем при житті продана, і на земельну ділянку площею 1,8399га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка по сільраді рахується за іншою особою на підставі рішення суду. З приводу проживання ОСОБА_3 пояснив, що вона дійсно раніше проживала постійно в селі Рожни у її будинку по АДРЕСА_1 з чоловіком, потім без нього, потім поїхала жити до дочки в Білорусію, коли конкретно вона поїхала, який час вона була в Білорусії - пояснити не може, але ОСОБА_3 там померла і там була похована. У ОСОБА_3 є дочка, але де вона живе - представник не знає, відомостей про те, що дочка померла - нема. Щодо проживання позивачки пояснив, що принаймні в 2008 році вона проживала у селі Рожни, можливо за даною адресою, позивач є онукою ОСОБА_3, чи жили вони разом за вказаною адресою, і якщо жили то чи довго вони жили разом - пояснити не може.

Третя особа Броварська районна державна нотаріальна контора просила розглянути справу у відсутності третьої особи.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано такі докази:

Відповідь Управління Держгеокадастру в Броварському районі від 15.02.2015р., згідно якої в архіві Управління є в наявності державні акти, видані на ім'я ОСОБА_3 на земельні ділянки:

- державний акт НОМЕР_1 зареєстрований за №217 від 30.09.2004р. на земельну ділянку площею 0.20 га для ведення особистого селянського господарства; кадастровий номер НОМЕР_2

- державний акт НОМЕР_3, зареєстрований за №54 від 3.05.2007р. на земельну ділянку площею 1,8399га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; кадастровий номер НОМЕР_5

- державний акт НОМЕР_4, зареєстрований за №51 від 3.05.2007р. на земельну ділянку площею 2,0929га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; кадастровий номер НОМЕР_6

Копії державних актів, на ім'я ОСОБА_3, наведених вище, долучені Управлінням Держгеокадастру до даної відповіді позивачці. Оригінали даних земельних актів на даний час у позивачки відсутні.

Листом нотаріуса Броварської державної нотаріальної контори від 24.02.2016р., позивачці було відмовлено у видачі свідоцтв про право на земельні ділянки з тих підстав, що заявник не представила оригінали документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказані земельні ділянки, рекомендовано звернутись до суду.

Згідно Висновку про пожежу від 8.02.2014р. - 6.02.2014р. сталась пожежа в будинку АДРЕСА_1, внаслідок пожежі майже повністю знищено матеріальні цінності та речі домашнього вжитку, які знаходитись в західній та східній частинах будинку на першому поверсі.

Згідно копії повторно виданого Свідоцтва про смерть - ОСОБА_3 у віці 86 років померла ІНФОРМАЦІЯ_1. у м. Ветка Гомельської області Білорусії, актовий запис про смерть зроблено 19.04.2011р. відділом ЗАГС Ветковського райвиконкому Гомельської області; повторне свідоцтво видано 19.08.2015р.

З матеріалів Спадкової справи №653/2015 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3, наданої нотаріальною контрою в копіях, встановлено такі обставини:

Вперше ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори з заявою із слідчого ізолятора від 6.10.2015р., в заяві повідомляла, що не заперечує проти спадщини після смерті бабусі ОСОБА_3

27.10.2015р. від імені ОСОБА_1 її представником за довіреністю ОСОБА_6 до нотаріальної контори подана заява про прийняття спадщини і видачу свідоцтв про право на спадщину за законом;

24.02.2016р. від імені ОСОБА_1 її представником до нотаріальної контори подана заява про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на зазначені три земельні ділянки.

Згідно Витягу з погосподарської книги №3 по Рожнівській сільраді від 30.06.2015р. - станом на ІНФОРМАЦІЯ_1. будинок АДРЕСА_1 рахувався за ОСОБА_1, на житловій площі були зареєстровані ОСОБА_1 - власник; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - бабуся; ОСОБА_7, 2003р.н., - син.

З наданої копії паспорту ОСОБА_1 видно, що з 19.07.2014р. вона зареєстрована в АДРЕСА_2 Зі слів позивачки до того вона була зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 Зі слів позивачки даний будинок належить на праві власності їй - подарований бабусею ОСОБА_3

Згідно витягу з Державного реєстру актових записів про народження, - в актовому записі про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, матір'ю записана ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4; є відомості про позбавлення батьківських прав;

Згідно витягу з Державного реєстру актових записів про народження, - в актовому записі про народження ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, матір'ю записана ОСОБА_10.

Документу на підтвердження зміни прізвища ОСОБА_1 на ОСОБА_1 суду не позивач не представив. Зі слів позивачки ОСОБА_9, вона ж ОСОБА_8, є її матір'ю і відповідно дочкою ОСОБА_3, як пояснила позивачка, їй не відомо чи жива її мати і де вона живе.

В Спадковому реєстрі заповітів є такі відомості:

- про заповіт, складений ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження с. Тарасовичи Києво - Святошинського району, посвідчений в Рожнівській сільраді 21.12.2006р., заповіт чинний;

- про заповіт, складений ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження с. Тарасовичи Києво - Святошинського району, посвідчений нотаріусом Саверою, м. Бровари, 02.03.2007р., заповіт чинний;

- про заповіт, складений ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження с. Тарасовичи Києво - Святошинського району, посвідчений нотаріусом Бурлака, м. Бровари, 15.04.2008р., заповіт чинний.

Довідкою Рожнівської сільради підтверджено факт посвідчення заповіту ОСОБА_3 у виконавчому комітеті Рожнівської сільради, 21.12.2006р. за №305;

Згідно заповіту від 21.12.2006р. ОСОБА_3 заповідала Гаврилюк надії Григорівні належну їй земельну ділянку (пай) площею 3,68га, на території с. Рожни, сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_7 від 29.12.1999р.

Згідно заповіту від 02.03.2007р. ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_11 належну їй частину земельної частки (паю) площею 1,84га, на території с. Рожни, сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_7.

Згідно заповіту від 15.04.2008р. ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_12 належну їй на праві власності земельну ділянку 2,0929га на території с. Рожни, державний акт НОМЕР_4.

Згідно листа Рожнівської сільради №235 від 27.04.2016р. - на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3, згідно відомостям по сільраді, проживала у своєї дочки в Республіці Білорусь , де померла і була похована;

щодо земельної ділянки площею 0.20га для ведення особистого селянського господарства, яка належала ОСОБА_3, по Рожнівській сільраді є відомості , що вказана земельна ділянка була продана ОСОБА_3, договір купівлі-продажу від 8.12.2005р., реєстровий номер 3664;

земельна ділянка площею 1,8399га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно відомостей по сільській раді рахується за ОСОБА_4 на підставі рішення третейського суду при ЮК «Принцип» від 25.06.2008р.

Згідно копії договору купівлі-продажу від 8.12.2005р., наданої Рожнівською сільрадою, - між продавцем ОСОБА_3 (від її імені діяла ОСОБА_13 за довіреністю) і покупцем ТОВ «Магна», що діє за рахунок та в інтересах пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду закритого типу «Всеукраїнський фонд нерухомості», укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2га на території Рожнівської сільської ради, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка належала продавцю на підставі державного акту ЯБ №042468, кадастровий номер НОМЕР_8

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, вказані в заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом, визначені в ст. ст.1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.ст. 1261,1262.1263 ЦК - спадкоємцями першої черги є діти, батьки та чоловік/дружина, другої черги - брати та сестри, баба та дід, третьої черги - рідні дядько та тітка.

Згідно ст.1264 ЦК - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1256 ЦК- внуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Враховуючи надані докази в їх сукупності, розглядаючи справу у відповідності до ст.10,11,60 ЦПК лише на підставі поданих доказів , проаналізувавши вимоги закону, що регулює дані правовідносини, суд дійшов таких висновків:

Таким чином, онуки мають право на спадкування за правом представлення. Разом з тим, підстав вважати, що мати позивачки померла, нема. Принаймні факту смерті вказаної особи, до того ж факту смерті до смерті спадкодавця, позивач не довів . Згідно ст.10,11 ЦПК та ст.60 ЦПК саме позивач повинен довести обставини, на які він посилається для підтвердження позовних вимог, і таких доказів позивач суду не надав, більш того позивач і не стверджував, що вказаний спадкоємець першої черги помер. Оскільки відсутні відомості про смерть матері позивачки (яка була дочкою ОСОБА_3Ф і відповідно спадкоємцем першої черги), то позивачка не набула право спадкувати після баби за правом представлення, передбаченим ст.1266 ЦК.

Визначення позивачем своїх спадкових прав як родича спадкодавця (при відсутності інших, хто прийняв спадщину), є помилковим і таким, що не відповідає нормам закону, що регулює дані правовідносини. Сам той факт, що позивачка є онукою спадкодавцю (при живій матері), і що інші родичі або особи, зазначені у складених ОСОБА_3 заповітах, спадщину не прийняли, не дає підстав для того, щоб визнати позивачку спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину. Закон не передбачає право онуків на пряме спадкування в певній черзі спадкоємців.

Позивачка також посилається на набуте нею право спадкування за ст. 1264 ЦК України, тобто як спадкоємицею четвертої черги. Для підтвердження належності до спадкоємців четвертої черги позивачка повинна довести суду факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш п'яти років до часу відкриття спадщини.

Але з наданих доказів встановлено, що перед смертю ОСОБА_3 певний час не жила в с. Рожни взагалі, виїхала в Білорусію до дочки. Дана інформація позивачкою не спростована і нею не доведено протилежне. Той факт, що ОСОБА_3 поїхала до дочки, там померла у віці 86 років і там була похована, також спростовує доводи позивачки, що вона постійно проживала разом з бабусею до її смерті. До того ж позивачка у судовому засіданні не змогла пояснити, коли ОСОБА_3 поїхала в Білорусь, скільки там була, і коли вона, позивачка, дізналась про смерть бабусі. Таким чином, позивачка не довела, що вона проживала з бабусею разом одною сім'єю не менше п'яти років до її смерті. А сам факт наявності реєстрації бабусі за одною з позивачкою адресою не достатній для підтвердження того, що вони до смерті спадкодавця проживали постійно однією сім,єю не менше п'яти років.

Згідно ст.10,11, 60 ЦПК суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі поданих доказів, обов'язок довести позовні вимоги і ті обставини, на які він посилається для підтвердження позовних вимог, покладається на позивача.

Таким чином, позивачка не довела наявності підстав, завчених у статті 1264 ЦК- які є обов'язковою умовою для визнання її як спадкоємця четвертої черги. Самого того факту, що відповідач не оспорював спадкові права онуки ОСОБА_3, не є визнанням позову відповідачем, і не є законною підставою для визнання спадкових прав за позивачкою у даному випадку.

Крім того, щодо майна, яке ввійшло в спадкову масу, то при встановлених у судовому засідання обставинах, враховуючи наявні докази щодо відчуження двох земельних ділянок спадкодавцем ще при житті, суд вважає, що позивачка, в межах заявлених позовних вимог, не довела наявності права власності ОСОБА_3 на зазначені нею (зокрема дві з них) земельні ділянки станом на день смерті спадкодавця.

Таким чином, в межах заявлених позовних вимог і виходячи з наданих доказів, та тих обставин і фактів, що встановлені судом при розгляді даної справи, суд дійшов висновку, що в позові слід відмовити як у необґрунтованому.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. 1258, 1264, 1256 ЦК України , ст. ст. 11, 213, 214, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 до Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками процесу шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Т.В. Селезньова