Справа № 2-7405/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі Грицаюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду звернувся ОСОБА_1 у якій просить суд змінити спосіб виконання рішення Рівненського міського суду від 13 березня 2012 року по цивільній справі №2-7405/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми позики і судових витрат шляхом визначення у його резолютивній частині суму стягнення в розмірі 16 371,30 грн., що є еквівалентом 2050,00 доларів США станом на день постановлення судового рішення.

В судове засідання заявник не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про отримання судової повістки рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні позивач (стягував) ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні заяви з підстав, викладених у письмових запереченнях на заяву.

Заслухавши позивача (стягувача), дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Рівненського міського суду знаходилась цивільна справа №2-7405/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми позики і судових витрат.

Рішенням Рівненського міського суду від 13 березня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу за договором позики від 15 червня 2009 року валютні цінності у вигляді 2050 (дві тисячі пятдесят) доларів США та відшкодування судових витрат в розмірі 188 грн. 20 коп.

Рішення суду набрало законної сили.

26 липня 2016 року державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51768176 з виконання виконавчого листа №2-7405/11 виданого 08 травня 2012 року Рівненським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу за договором позики від 15 червня 2009 року валютних цінностей у вигляді 2050 доларів США та відшкодування судових витрат в розмірі 188 грн. 20 коп.

Відповідно до ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч.1 ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони виконавчого провадження суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання.

Відповідно до ч.2 ст.373 ЦПК України За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст.373 ЦПК України питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.38 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд України: здійснює аналіз судової статистики, узагальнення судової практики.

В аналізі практики застосування ст.625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві Верховним судом України було проведено узагальнення судової практики з окремих питань і, зокрема з приводу грошових зобовязань, виражених в іноземній валюті, зазначено наступне: «Згідно зі ст.524 ЦК зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобовязання в іноземній валюті, згідно з частинами 1 та 2 ст.533 ЦК грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зважаючи на зміст зазначеної статті та беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суди у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті повинні зазначити в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню у цій іноземній валюті з вказівкою на конвертацію цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу».

Як вбачається з заяви заявник просить суд змінити не спосіб виконання рішення, а саме судове рішення в частині розміру стягненої суми і замість 2050 доларів США стягнути 16371,30 грн. При цьому заявник посилається на постанову Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення» та Постанову Верховного суду України від 02 липня 2016 року у справі №6-79 цс 14, однак в даних Постановах не зазначено про уповноваження місцевих судів змінювати власні рішення.

У правовій позиції, викладені у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2016 року у справі №6-79 цс 14 вказано, що аналіз норм ст.99 Конституції України, ст.ст.192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобовязання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і його виконання є національна валюта України гривня. Зазначене абсолютно не суперечить рішенню суду від 13 березня 2012 року по цивільній справі №2-7405/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми позики і судових витрат, вищенаведеному узагальненню судової практики Верховного суду України та згідно зі ст.533 ЦК України означає, що якщо в зобовязанні (рішенні суду) визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Тобто заявник має можливість безперешкодно на власний розсуд або провести оплату боргу в гривнях з врахуванням офіційного курсу долара (відповідної валюти) на день платежу або придбати долари США та провести добровільне повернення позики з подальшим завершенням виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заява про зміну способу та порядку виконання рішення по цивільній справі №2-7405/11 є не доведеною та не обґрунтованою, а тому у її задоволенні слід відмовити, оскільки заявник намагається довести незаконність судового рішення та спонукає суд змінити його резолютивну частину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.293,294, 373 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення Рівненського міського суду від 13 березня 2012 року по цивільній справі №2-7405/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми позики і судових витрат відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_4