09.11.2016 Єдиний унікальний № 371/950/16-ц
Провадження 2/371/489/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 листопада 2016 року Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гаврищука А.В.,

з участю секретаря Коцюби Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 5 серпня 2016 року звернувся до Миронівського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15 лютого 2009 року помер його дід ОСОБА_4. Все належне йому майно, зокрема будинок по вул. Піонерській, 210, в м. Миронівка, Київської області, на підставі заповіту заповів своїй дочці ОСОБА_5 (матері позивача).

Проте 4 січня 2012 року ОСОБА_5 померла, не оформивши належним чином спадщину.

Позивач, будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_5, звернувся до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про одержання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у звязку із наявністю спору між спадкоємцями про розмір часток у спадковому майні.

Тому позивач просить у судовому порядку визнати за ним право власності на нерухоме майно у вигляді житлового будинку з погосподарськими спорудами, розташованого за адресою: вул. Піонерська, 210, м. Миронівка, Київська область, у порядку спадкування.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав з мотивів і підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач та її представник проти задоволення позову у повному обсязі заперечували, просили позов задовольнити частково.

Третя особа ОСОБА_3 також просив позов задовольнити.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 15 лютого 2009 року в с. Івки Богуславського району Київської області помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК № 152462, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського РУЮ Київської області 17 лютого 2009 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 383/2009 /а.с.104/.

Також встановлено, що за життя ОСОБА_4 уклав шлюб з Бабій (дошлюбне прізвище - Ницун) ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-БК № 003684, шлюб зареєстровано Вільховецькою сільською радою Богуславського району Київської області 7 березня 1997 року актовий запис №5 /а.с. 68/.

Під час перебування у шлюбі з ОСОБА_7, ОСОБА_4 набув право власності на житловий будинок житловою площею 35,7 кв.м., загальною площею 62,4 кв.м., 1948 року побудови, зазначений в плані згідно витягу з реєстру прав власності Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації за №9424688 від 26 грудня 2005 року під літерою «А», сарай з прибудовою «Б» «б», сарай з прибудовами, погріб «В», «в», «в1», «в/п», вбиральня «Д», колодязь №1, огорожа №2-6, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 27 грудня 2005 року посвідченого державним нотаріусом Миронівської районної державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за №7268 /а.с. 5/.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9801471 від 09 лютого 2006 року за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на 1/1 вказаного житлового будинку /а.с. 6/.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області 29.01.2009 року, ОСОБА_4 все своє майно заповів своїй дочці ОСОБА_8, яка прийняла спадщину за заповітом у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, однак не встигла належним чином оформити свідоцтво про право власності на спадкове майно, що підтверджується копією відповідної заяви, поданої до державного нотаріуса Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області від 21.07.2009 року та копією спадкової справи /а.с. 7/.

Спадкоємець на обов'язкову частку за законом згідно ст.1241 Цивільного кодексу України після смерті ОСОБА_9, його дружина ОСОБА_7, прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини звернулась до Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини щодо спадкового майна спадкодавця ОСОБА_4, що підтверджується копією відповідної заяви, поданої до державного нотаріуса Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області від 11.08.2009 року та копією спадкової справи /а.с. 111/.

4 січня 2012 року в с. Івки Богуславського району Київської області померла ОСОБА_5 (дочка ОСОБА_4 та мати позивача), що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК №232682, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богуславського РУЮ у Київській області 13 січня 2012 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи №226/2012 /а.с.51/.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серія VI-БК №393033, виданим 20 травня 1989 року Потіцькою сільською радою Миронівського району Київської області, що міститься в матеріалах спадкової справи №226/2012 /а.с.55/.

Позивач ОСОБА_1 у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про одержання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у звязку із наявністю спору між спадкоємцями відносно часток спадкового майна що підтверджується постановою нотаріуса, яка міститься у матеріалах справи /а.с. 4/.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи /а.с. 35-60/.

Як вбачається із рішення Богуславського районного суду Київської області у справі № 358/1661/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 було чотири спадкоємці першої черги за законом /а.с. 12, 13/.

Вказане рішення набрало законної сили 22 грудня 2015 року /а.с. 13 зі зворотної сторони/.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3, являючись відповідно до ст. ст. 1223 ч. 2, 1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги на спадщину після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 04 січня 2012 року, прийняли спадщину, оскільки 01.06.2012 року подали заяви до Богуславської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини в установлений шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, що підтверджується копіями їх заяв та матеріалами спадкової справи /а.с. 48/.

Як вбачається із рішення Богуславського районного суду Київської області у справі № 358/1661/15-ц третя особа ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини на користь свого брата ОСОБА_1 /а.с. 12 зі зворотньої сторони абз. 2/

05 вересня 2010 року ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 197294, виданим 07.09.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області.

Відповідач ОСОБА_2 відповідно до ст. 1223 ч. 1 ЦК України, являючись спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_7, прийняла спадщину, оскільки 3 березня 2011 року подала заяву до Миронівської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини в установлений шестимісячний строк з дня відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оскільки спірний будинок являвся обєктом спільної сумісної власності то спадкова маса, на яку відкрилася спадщина, становить ? житлового будинку житловою площею 35,7 кв.м., загальною площею 62,4 кв.м., 1948 року побудови, зазначений в плані згідно витягу з реєстру прав власності Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації за № 9424688 від 26 грудня 2005 року під літерою «А», сарай з прибудовою «Б» «б», сарай з прибудовами, погріб «В», «в», «в1», «в/п», вбиральня «Д», колодязь №1, огорожа №2-6

Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцям ОСОБА_5П, і ОСОБА_7 з дня смерті ОСОБА_4 належало спадкове майно у виді ? житлового будинку житловою площею 35,7 кв.м., загальною площею 62,4 кв.м., 1948 року побудови, зазначений в плані згідно витягу з реєстру прав власності Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації за № 9424688 від 26 грудня 2005 року під літерою «А», сарай з прибудовою «Б» «б», сарай з прибудовами, погріб «В», «в», «в1», «в/п», вбиральня «Д», колодязь №1, огорожа №2-6, що належав договором купівлі продажу житлового будинку від 27 грудня 2005 року посвідченого державним нотаріусом Миронівської районної державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за №7268

Оскільки ОСОБА_5 являлась спадкоємцем за заповітом, а ОСОБА_7, як непрацездатна дружина померлого ОСОБА_4, мала право на обовя'зкову частку, то відповідно до положень ст. 1241 ч. 1 ЦК України частка ОСОБА_5 в спадковому майні становила 7/16, а частка ОСОБА_7 1/16, так як після смерті ОСОБА_4 було чотири спадкоємці першої черги за законом.

Також ОСОБА_7 спадкоємцем якої є ОСОБА_2 належала на праві спільної сумісної власності інша ? частка спірного будинку.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що право позивача на отримання у власність спадкового майна порушено і підлягає судовому захисту та за позивачем слід визнати право власності на 7/16 частки частки садиби, яка складається із житлового будинку загальною площею - 62,4 м.кв., житловою площею 35,7 м.кв., господарських споруд: сарай з прибудовою (літ. «Б») сарай з прибудовами, погріб (літ. «В»., «в», «в1», «в/п»), вбиральня (літ. «Д»), колодязь «1», огорожа «2-6» розташованою за адресою: місто Миронівка, вул. Піонерська, 210.

Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі 602.70 грн

Керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 13, 41, 55 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 328, 331,1216,1217,1218, 1220, 1223, 1233, 1268, 1241 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНОКПП НОМЕР_1, в порядку спадкування право власності на 7/16 частки садиби, яка складається із житлового будинку загальною площею - 62,4 м.кв., житловою площею 35,7 м.кв., господарських споруд: сарай з прибудовою (літ. «Б») сарай з прибудовами, погріб (літ. «В»., «в», «в1», «в/п»), вбиральня (літ. «Д»), колодязь «1», огорожа «2-6» розташованою за адресою: місто Миронівка, вул. Піонерська, 210, яка згідно електронного реєстру прав власності на нерухоме майно належала померлому 15 лютого 2009 року ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНОКПП НОМЕР_1, судовий збір пропорційно до частки задоволених позовних вимог у розмірі 602.70 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, особи, які брали участь у справі однак були відсутні під час проголошення рішення мають право його оскаржити протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.В.Гаврищук