ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/688/15-ц
Провадження № 4-с/362/28/16
У Х В А Л А

іменем України

22.12.2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Орди О.О.,

при секретарі Хоменко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м м. Василькові скаргу фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, заінтересована особа: Васильківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ Київської області на дії державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ Київської області ОСОБА_2О,-

в с т а н о в и в:

ФОП ОСОБА_1О звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ Київської області ОСОБА_2О, в якій з урахуванням змінених вимог скарги просив визнати дії державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ Київської області ОСОБА_2О по підготовці подання № 134/12 "про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами" протиправними; визнати протиправними дії державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ Київської області ОСОБА_2О щодо створення та використання інформації та відомостей про ФОП "ОСОБА_1О (внесенню до офіційного документу -подання № 134/12) не підтверджених матеріалами виконавчого провадження 36112366 які неповно та не об'єктивно викладені а саме: "що нерухоме майно (домоволодіння), яке знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Липовий Скиток, вул. Зарічна,будинок 22, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1", визнати протиправними дії державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ Київської області ОСОБА_2О щодо створення та використання інформації та відомостей про ФОП "ОСОБА_1О (внесенню до офіційного документу -подання № 134/12) не підтверджених матеріалами виконавчого провадження 36112366 які неповно та не об'єктивно викладені а саме:що боржник здійснював дії, які свідчили про злісне ухилення боржника від виконання судового рішення;визнати протиправними дії державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ Київської області ОСОБА_2О щодо створення та використання інформації та відомостей про ФОП "ОСОБА_1О (внесенню до офіційного документу -подання № 134/12) не підтверджених матеріалами виконавчого провадження 36112366 які неповно та не об'єктивно викладені а саме всупереч постанові ДВС від 05.03.2014р., не сплачує щомісячно 20 відсотків від заробітної плати; визнати протиправними дії державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби КГТУЮ Київської області ОСОБА_2О щодо поширення інформації про ФОП ОСОБА_1 (обставини особистого життя) в незаконний спосіб та визнати протиправними дії державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби КГТУЮ Київської області ОСОБА_2О по втручанню в сімейне життя ФОП ОСОБА_1О Вимоги скарги обгрунтовує тим, що інформація яка викладена державним виконавцем в подані не відповідає дійсності а саме, в поданні зазначено, що нерухоме майно (домоволодіння), яке знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Липовий Скиток, вул. Зарічна,будинок 22, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 тоді як згідно документів доданих до подання це домоволодіння належить на праві власності тільки ОСОБА_3 Крім того в поданні державний виконавець зазначає що протягом 2013 року-2014 року ФОП ОСОБА_1О злісно ухилявся від виконання рішення, проте докази які містяться в матеріалах справи спростовують це твердження. Також державним виконавцем зазначалось, що ФОП "ОСОБА_1О "не сплачує щомісячно 20 відсотків від заробітної плати, при цьому державним виконавцем всупереч вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень не здійснювався контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати, про що свідчить відсутність акту в матеріалах виконавчого провадження. Використання державним виконавцем документів а саме інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно та свідоцтва про шлюб, відомості в яких є конфідеційною інформацією є втручанням в особисте і сімейне життя заявника

Представник ФОП ОСОБА_1О -ОСОБА_3В в судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просила їх задовільнити з підстав наведених у неї

Представник Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ Київської област в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином..

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2015 року провадження у справі за даною скаргою було відкрито (т. 1 а.с. 60).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого .2015 року у задоволенні скарги ФОП ОСОБА_1О відмовлено (т. 3 а.с. 17-20).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20 квітня 2015 року апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволена частково, ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2015 року скасована і питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т. 3 а.с. 59-61).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2015 року скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково (т. 4 а.с. 164-165).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23 вересня 2015 року апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволена частково, ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2015 року скасована і питання передано на новий розгляд до того ж суду (т. 5 а.с. 11-17).

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2015 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.(т.5 а.с.25)

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2015 року провадження у справі закрито з підстав п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України ( наявний спір про право) .(Т.5 а.с. 99-101)

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 лютого 2016 року апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволена, ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2015 року скасована і питання передано для продовження розгляду до того ж суду (т. 5 а.с. 158-162).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2016 року відмовлено у прийнятті скарги фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, заінтересована особа: Васильківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ Київської області на дії державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ Київської області ОСОБА_2О (Т.5 а.с. 169-170)

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 31 травня 2016 року апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволена, ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2016 року скасована і питання передано для продовження розгляду до того ж суду (т. 5 а.с. 210-211)

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно вимог ч. 2 ст. 386 ЦПК України, якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа державної виконавчої служби не можуть з'явитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників.

Відповідно дост.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України

Примусове виконання судових рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України Закон України "Про виконавче провадження від 21.04.1999 року (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин ).

Судом встановлено, що 22 січня 2013 року державним виконавцем ВДВС Васильківського МРУЮ ОСОБА_4І відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/844/2012, виданого 17 січня 2013 року апеляційним судом Київської області про стягнення з ФОП ОСОБА_1О на користь ОСОБА_5В боргу у розмірі 78 000,00 гривень (т. 2, а.с.4).

В матеріалах справи міститься інформаційна довідка з реєстру прав власності на нерухоме майно № 288639 від 05.02.2013 року згідно якої власником домоволодіння яке знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Липовий Скиток, вул. Зарічна,будинок 22 є ОСОБА_3, підстава виникнення : свідоцтво про право власності від 21.07.2006 року (Т.2 а.с. 13) Інші правовстановлюючі документи в матеріалах виконавчого провадження відсутні.

15 січня 2015 року державний виконавець ВДВС Васильківського МРУЮ ОСОБА_2О звернулася до суду з поданням про визначення частки майна у майні боржника, яким він володіє спільно з іншими особами, в якому на підставі ст.ст. 60,63 СК України, ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 379 ЦПК України просила визначити частку майна ОСОБА_1О у домоволодінні по вул. Зарічна, 22 у с. Липовий Скиток Васильківського району Київської області, яким він володіє спільно з ОСОБА_3В, визнавши за ОСОБА_1О право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння та зобов'язати його здійснити державну реєстрацію права власності на 1/2 частину цього домоволодіння (т.1 а.с. 22-27).

При цьому відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 27 жовтня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського нотаріального округу Київської області ОСОБА_6О ОСОБА_7В та ОСОБА_1О купили в рівних частинах 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Липовий Скиток, вул. Зарічна, 22. (Т.1 а.с. 42)

Відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 31 жовтня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_8М, ОСОБА_1О подарував а ОСОБА_7В прийняла в дар 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Липовий Скиток, вул. Зарічна, 22. (а.с. Т.1 а.с. 43)

Як вбачається зі змісту шлюбного договору від 21 лютого 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9В та зареєстрованого в реєстрі за № 52, ОСОБА_3В та ОСОБА_1О зареєстрували шлюб 11 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, що також підтверджується свідоцтвом про одруження (Т.1 а.с. 44-45, т.2 а.с. 255)

Згідно ст. 57 Цивільного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. 2. Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. 3. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги. Суд може визнати за другим з подружжя право на частку цієї премії, нагороди, якщо буде встановлено, що він своїми діями (ведення домашнього господарства, виховання дітей тощо) сприяв ЇЇ одержанню. 4. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди. 5. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є страхові суми, одержані нею, ним за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням. 6. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. 7. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Згідно ч.1,2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно ст. 366 Цивільного кодексу України, кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом, у разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу, у разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Частиною 3 ст. 368 ЦК України передбачено що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1, 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин ). визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Отже враховуючи відсутність в виконавчому провадженні копії шлюбного договору та договору дарування та наявність інформаційної довідки щодо належності домоволодіння що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Липовий Скиток, вул. Зарічна, 22, на праві власності ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право власності, з якої не зрозуміло чи є це особистою приватною власністю дружини чи є спільною сумісною власністю подружжя та право державного виконавця відповідно до Частини 1, 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (який діяв на момент спірних правовідносин) у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, звертатися до суду з відповідним поданням суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог щодо визнання дій державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ Київської області ОСОБА_2О по підготовці подання № 134/12 "про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами" протиправними та визнання протиправними дій державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ Київської області ОСОБА_2О щодо створення та використання інформації та відомостей про ФОП "ОСОБА_1О (внесенню до офіційного документу -подання № 134/12) не підтверджених матеріалами виконавчого провадження 36112366 які неповно та не об'єктивно викладені а саме: "що нерухоме майно (домоволодіння), яке знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Липовий Скиток, вул. Зарічна,будинок 22, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1".

Враховуючи наявність в матеріалах виконавчого провадження письмового звернення боржника ФОП ОСОБА_1О до ВДВС з заявою про звернення стягнення за виконавчим листом № 2/844/2012 на заробітну плату шляхом відрахування 20% заробітку щомісячно та відсутність доказів його злісного ухилення від виконання судового рішення суд прийшов до висновку про визнання дій державного виконавця протиправними в частині внесення до офіційного документу - подання №134/12 відомостей, а саме що "протягом 2013-2014 років боржник здійснював дії, які свідчили про злісне ухилення боржника від виконання судового рішення", щодо вимог про визнання дій державного виконавця протиправними в частині створення вищезазначеної інформації то в цій частині суд відмовляє оскільки суду не надано доказів створення державним виконавцем завідомо підробленого документу.

Крім того твердження державного виконавця про те, що боржник всупереч постанові ДВС від 05.03.2014р., не сплачує щомісячно 20 відсотків від заробітної плати спростовуються звітами про здійснені відрахування та виплаті ТОВ "Автор" , працівником якого є боржник, які містяться в матеріалах виконавчого провадженн, а отже суд прийшов до висновку про визнання дій державного виконавця протиправними в частині внесення до офіційного документу - подання №134/12 відомостей, а саме "всупереч постанові ДВС від 05.03.2014р., не сплачує щомісячно 20 відсотків від заробітної плати", щодо вимог про визнання дій державного виконавця протиправними в частині створення вищезазначеної інформації то в цій частині суд відмовляє оскільки суду не надано доказів створення державним виконавцем завідомо підробленого документу.

Згідно з ч. 1 ст. 270, ч. 1 ст. 275 Цивільного кодексу України, відповідно до Конституції України, фізична особа має право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя.

Фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 301 ЦК України обставини особистого життя фізичної особи можуть бути розголошені іншими особами лише за умови, що вони містять ознаки правопорушення, що підтверджено рішенням суду, а також за її згодою.

Частиною 2 ст. 21 Закону України "Про інформацію" конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Відповідно до ч. 2ст. 32 Конституції Україний ч. 1ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року №2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин ) надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Виходячи з зазначеного, суд вважає, що отримання та використання державним виконавцем інформації яка міститься в інформаційній довідці з реєстру прав власності на нерухоме майно та свідоцтві про шлюб та зазначення іі у поданні до суду і надання цих документів в якості доказів на підтвердження тих обставин на які державний виконавець посилається в своєму поданні не може розцінюватися як порушення прав заявника щодо збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації відносно нього, та втручанням в його сімейне життя оскільки вказана інформація була отримана державним виконавцем та використана під час звернення до суду у зв'язку з виконанням судового рішення про стягнення з ФОП ОСОБА_1О на користь ОСОБА_5В боргу у розмірі 78 000,00 гривень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 383-389 ЦПК України,

у х в а л и в

Скаргу - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби КГТУЮ Київської області ОСОБА_2О, в частині внесення відомостей до подання №134/12, а саме: що "ФОП ОСОБА_1О всупереч Постанові ДВС від 05.03.2014 року не сплачує щомісячно 20% від заробітної плати" та "боржник здійснював дії, які свідчили про злісне ухилення боржника від виконання судового рішення

В іншій частині вимог скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.О. Орда