Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2016 р.

Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

за участю позивачки ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської Ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Одеської міської Ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_5, брат ОСОБА_1 проживав за адресою м. Одеса, курорт «Куяльник», буд. 16 з 19.03.1982 р. до 19.03.1999 р., що підтверджується довідкою ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім. Пирогова» № 725 від 19.05.2015 про період проживання ОСОБА_5 за даною адресою.

19.03.1999 р. ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 І-ЖД № 193354 а/з 489 від 04.02.2000 р.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси №2-3502 від 01.11.2000 р. встановлено факт прийняття спадщини Позивачем (дівоче прізвище ОСОБА_5) та визнано за нею право на спадкове майно, що знаходилось в будинку № 16 курорта «Куяльник» в м. Одеса. Спадщина була відкрита після смерті її брата ОСОБА_5

Факт проживання Позивача за адресою: м. Одеса, курорт «Куяльник», буд. 16, підтверджується довідкою про підключення до джерел електропостачання в 2005 р. та вартість послуг за електропостачання, виданою ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Дочірнє підприємство «Клінічний санаторій ім. Пирогова» № 241/03 від 12.06.2015 р. та довідкою про сплату електроенергії за 2005-2014р. Відповідно до даної довідки, за електроенергію, надану впродовж 2005-2014 рр. сплачувала ОСОБА_1

Відповідно до даних технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою курорт Куяльник, буд. 16, виготовленого за станом на 04.10.2012 р. КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» № 384143.70 від 27.11.2012 р., загальна площа становить разом - 86.7 кв. м., кухня - 15.4 кв. м, житлова кімната - 22.5 кв. м., житлова кімната - 8.0 кв. м житлова кімната - 18.04 кв. м, веранда - 22.4 кв. м..

На підставі викладеного, позивачка просить визнати за нею, ОСОБА_1, право власності за набувальною давністю на будинок № 16 курорту «Куяльник» в м. Одеса, загальна площа якого становить 86.7 кв. м., з якої: кухня - 15.4 кв. м, житлова кімната - 22.5 кв. м., житлова кімната - 8.0 кв. м житлова кімната - 18.04 кв. м, веранда - 22.4 кв. м..

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, а також підтвердили факти, які викладені в позовній заяві.

Представник Одеської міської Ради позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необґрунтованість.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача - ДП «Клінічний санаторій ім.Пирогова» ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофздравниця» просив відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що 19.03.1999 р. помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 І-ЖД № 193354 а/з 489 від 04.02.2000 р. (а.с. 6)

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси №2-3502 від 01.11.2000 р. встановлено факт прийняття спадщини Позивачем (дівоче прізвище ОСОБА_5) та визнано за нею право на спадкове майно, що знаходилось в будинку № 16 курорту «Куяльник» в м. Одеса. Спадщина була відкрита після смерті її брата ОСОБА_5 (а.с. 7-9)

Відповідно до даних технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою курорт Куяльник, буд. 16, виготовленого за станом на 04.10.2012 р. КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» № 384143.70 від 27.11.2012 р., загальна площа становить разом - 86.7 кв. м., кухня - 15.4 кв. м, житлова кімната - 22.5 кв. м., житлова кімната - 8.0 кв. м житлова кімната - 18.04 кв. м, веранда - 22.4 кв. м.. При цьому в технічному паспорті зазначено, що будинок збудований самочинно в 1991р. (а.с. 10-13).

В судовому засіданні встановлено, що право власності на вищевказаний будинок ніколи не було зареєстровано, що підтверджується листом КП «БТІ» ОМР від 03.12.2015р. № 5660-06/680, а також листом Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім.Пирогова» ЗАТ Лікувально- оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофздравниця» від 08.12.2015р.. (а.с. 63, 75)

Крім того, встановлено, що земельна ділянка під будівництво даного будинку не виділялась, документи, які свідчать про прийняття будинку в експлуатацію відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частиною 2 ст. 376 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Таким чином, суд вважає, що будинок № 16 в курорті «Куяльник» в м. Одеса є самочинним будівництвом.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Крім того, в ч. 2 п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справа № 5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» встановлено, що «з огляду на положення статті 376 ЦК право власності за набувальною давністю на обєкт самочинного будівництва не може бути визнано судом, оскільки цією нормою передбачено особливий порядок набуття права власності на нерухоме майно, що збудоване або будується на земельній ділянці, не відведеній для даної мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил».

На підставі викладеного, суд вважає, що оскільки будинок № 16 в курорті «Куяльник» в м. Одеса є самочинним будівництвом, то на нього не може визнано право власності за набувальною давністю, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 344, 376 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської міської Ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення.

Суддя: