У х в а л а

іменем україни

6 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Інтеграл Інвестиції» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги, за касаційною скаргою ОСОБА_2, який діє від імені приватного підприємство «Інтеграл Інвестиції», на рішення апеляційного суду Львівської області від 22 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що під час проведення виконавчого провадження № 4326232, яке знаходиться на виконанні в Головному управлінні Міністерства юстиції України, він дізнався про можливу заміну стягувача в зобов'язанні ОСОБА_3, ОСОБА_4 перед ним на підставі договору відступлення права вимоги. Вказував, що такий договір він не укладав, не підписував і не проводив по ньому жодних дій. Посилаючись на викладене, просив визнати зазначений договір недійсним.

Заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18 березня 2015 року позов задоволено. Визнано недійсним договір відступлення права вимоги, укладений 11 січня 2014 року між ОСОБА_1 та приватним підприємством «Інтеграл Інвестиції».

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 22 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, який діє від імені приватного підприємство «Інтеграл Інвестиції», просить рішення апеляційного суду змінити, виключити з його мотивувальної частини висновки та мотиви щодо встановлення факту не вчинення (не укладення) оспорюваного договору відступлення права вимоги, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 цього Кодексу, саме на момент вчинення правочину.

Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 640 цього Кодексу визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Встановивши, що оригінал договору відступлення права вимоги від 11 січня 2014 року, який просив визнати недійсним позивач, відсутній, його або належним чином посвідченої копії відповідачем не надано, а позивач заперечує укладення ним договору від 11 січня 2014 року, електрофотокопія якого долучена до матеріалів справи, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що такий договір не було вчинено, тому він не може бути визнаний недійсним.

Висновки апеляційного суду про відмову в задоволенні позову обґрунтовані, вони відповідають нормам матеріального і процесуального права та встановленим на підставі поданих сторонами доказів обставинам справи.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Посилання в касаційній скарзі на те, що ОСОБА_1 визнає укладення договору, оскільки ним також надана його електрофотокопія, підлягають відхиленню.

Умови в електрофотокопіях договорів від 11 січня 2014 року, які надані сторонами, суттєво відрізняються, тому вони не можуть вважатись ідентичними.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні, вони не спростовують наведеного і зроблених у рішенні апеляційного суду висновків.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені приватного підприємство «Інтеграл Інвестиції», відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.І. Наумчук
Судді:Т.Л. Ізмайлова В.О. Кузнєцов