Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4684/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

08 лютого 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Казидуб О.Г.

при секретарі Зайцевій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,третя особа орган опіки та піклування Черкаської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у її вихованні - ,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,третя особа орган опіки та піклування Черкаської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у її вихованні. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 28.08.1999 року був зареєстрований шлюб у Відділі реєстрації актів громадського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 1181.Під час перебування в шлюбі, 22.12.2010 p. у сторін народився син - ОСОБА_3 Олександрович.17.05.2015 р. рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі №2314/2597/12 розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Син залишився проживати з матір'ю.З того часу між сторонами постійно викали сварки, в результаті яких ОСОБА_2 протягом тривалого часу не дає позивачу зустрічатися з дитиною. ОСОБА_4 звертався до відповідних органів з проханням вирішити дану ситуацію.Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 14.04.2015 року № 393 «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_4 з малолітнім ОСОБА_2О.» встановлено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином. Проте ОСОБА_2, незважаючи на вищезазначене рішення, створює перешкоди у спілкуванні та вихованні сина: у встановлену дату та час не відкриває двері, переховує сина, з наявної інформації у позивача, син взагалі перебуває у Полтавській області з батьками ОСОБА_2 На неодноразові прохання надати можливість побачитися з сином, ОСОБА_2 не реагувала.16.05.2015 р. головним спеціалістом служби у справах дітей 4MP ОСОБА_5 складено Акт відвідування № 215, згідно з яким рішення виконавчого комітету ЧMP від 14.04.2015 р. № 393 виконати не вдалося, оскільки мати - ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_2 за місцем проживання у встановлений час були відсутні.

Право на виховання дитини - це особисте немайнове право батьків. Воно є таким, що тісно пов'язане з особою. Батьки не можуть бути позбавлені цього права не інакше як за рішенням суду. Право батьків на виховання дитини включає: право на особисте виховання; право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства; право вимагати невтручання у здійснення батьками права на виховання дитини (ст. 5 СК України); право на захист порушеного права на виховання дитини (ст. ст. 18, 158, 159, 162, 163 СК України).Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.Відповідно до частин 2, 3 ст. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Вважає, що виховання дитини належить до найважливіших питань життя сім'ї. Обов'язок щодо виховання сина, позивач має можливість повноцінно виконати, лише за умови безпосереднього спілкування з ним. У ч. 1 ст. 159 СК України зазначено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Проосить суд зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні з сином - ОСОБА_3, який народився 22.12.2010 р., та встановити порядок участі батька - ОСОБА_1 у вихованні сина таким чином:щосуботи з 09:00 до 15:00 за адресою проживання батька; спільний відпочинок двічі на рік під час зимових та літніх канікул терміном на 10 (десять) діб, кожен, попередньо узгодивши деталі з матір'ю дитини;спільне святкування дня народження дитини;необмежене спілкування з сином, особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином.

В судовому засіданні позивач та його представник за довіреністю ОСОБА_6 позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 категорично заперечує проти позову ,за весь час позивач 3 рази дитину бачив ,останній раз бачив коли йому було 1рік 6 мсяців, він сказав що вона з дитиною йому не потрібні, піднімав на неї руки,дитина не знає що є батько,бачити не хоче, коли сказала за батька Тому потрапили до психолога і психолог сказав що на даний час з батьком контакт не можливий,ходив в дитячий садок в Полтаві та проживає з її батьками син, в неї є частка квартири у батьків в Полтаві. Іграшки не дарував позивач ,в дитини проблеми з зором , тому телефон, комп»ютор дитині не дозволяє. Подала на стягнення аліментів з позивача на аліменти ,рішенням суду стягнуто ? частину на утримання дитини,позивач подав апеляцію та ухвалою апеляційного суду Черкаської області зменшено до 1/5 частини.

Представник позивачки адвокат за договором ОСОБА_7 підтримала позивачку та просила в позові відмовити.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Черкаської міської ради, за довіреністю ОСОБА_8 просила в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3, визначити години зустрічі ОСОБА_3,як визначено у рішенні ВК ЧМР від 14.04.2015 року №393.

Заслухавши пояснення позивачки ,представника позивача за довіреністю ОСОБА_6,відповідачку ОСОБА_2 ,представника позивачки адвоката за договором ОСОБА_7, представника третьої особи - Служби у справах дітей Черкаської міської ради ОСОБА_8 підлягають до задоволення частково, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України Про охорону дитинства дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Право на виховання дитини - це особисте немайнове право батьків. Воно є таким, що тісно пов'язане з особою. Батьки не можуть бути позбавлені цього права не інакше як за рішенням суду.

Право батьків на виховання дитини включає: право на особисте виховання; право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства; право вимагати невтручання у здійснення батьками права на виховання дитини (ст.5 СК України); право на захист порушеного права на виховання дитини (ст. ст.18, 158, 159, 162, 163 СК України).

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Закріплення права батьків та дитини на спілкування у чинному законодавстві України відповідає світовим стандартам захисту прав дитини. Стаття 9 Конвенції прав дитини передбачає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Дитина має право на отримання інформації про відсутніх батьків, якщо це не завдає шкоди її психічному і фізичному здоров'ю. Аналогічні положення містяться у ст. ст. 14, 15 Закону України Про охорону дитинства.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько, мають рівні права та обовязки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, зобовязані також піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст. 150 СК України).

Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні та має право на спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Згідно з ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання батьківських обовязків, особистої прихильності дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя, інших обставин, що мають істотне значення, у тому числі психічного здоровя одного з них, з них, зловживання алкогольними напоями чи наркотичними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Як встановлено в судовому засіданні від спільного проживання сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 ОСОБА_9 народження, яка проживає з відповідачкою на перебуває на її утриманні.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.01.2013 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_1 ОСОБА_9 народження ,в розмірі ? частини всіх видів заробітку(доходів) щомісячно щомісячно,починаючи з 15.05.2012 року до її повноліття. Рішенням апеляційного суду Черкаської області рішення Придніпровського райсуду м.Черкаси скасовано та винесено нове ,яким зменшено суму стягуваних з ОСОБА_1 по рішенню Придніпровського районного суду м. Черкаси вілд06.12.2012 року аліментів на користь ОСОБА_2 на сина ОСОБА_10 ,з ? до 1/5 частини усіх видів доходів щомісячно ,ае не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради 14.04.2015 року № 1393 Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_2О.» встановлено батькові ,ОСОБА_1,спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 ,який народився 22.12.2010 року ,що суботи з 09-00 до 15 год.,перші десять зустрічей провести в присутності матері дитини та з урахуванням обставин,які можуть виникати.

Позивачка, вважає що побачення з дитиною з дитиною батька ОСОБА_1 може нанести шкоду психічному здоровю дитини, в звязку з тим що дитину бачив всього 3 рази,останній раз бачив коли дитині було півтора роки,тому вона категорично заперечує проти зустрічей,дитина неспокійна,знервована ,часто хворіє.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_2 неодноразово зверталася в правоохоронні органи з приводу поведінки відповідача ОСОБА_1 внесено відомості до ЄРДР 13.03.2015 року ч.2ст.125 КК України та 12.03.2014 року за ч.1 ст.125 КК України ,постанови про закриття кримінальних проваджень суду не надано ,тому на думку проводиться розслідування ,оскільки позивачем не спростовано та по позивачки заявах від 24.03.2014 року пошкодження стабілізатора напруги та від 28.03.2014 до Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області з приводу пошкодження котла опалення ,відповідно до висновків про результати перевірки від 30.03.2014 року перевірки по фактах закінчено.(арк.спр.99-102).

ОСОБА_1 зазначив , що відповідачка умисно не виконує рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради 14.04.2015 року № 1393 Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_2О.» ,хоча він виявляє таке бажання.

Однак при винесенні рішення суд враховує і те, що батько дитини останні місяці , аліменти, призначені судом не сплачує, що малолітній ОСОБА_2 ОСОБА_9 народження ,дитина налякана та перебуває під наглядом лікаря психіатра, а тому з врахуванням віку та інтересів дитини, з метою уникнення його травмування, суд вважає за необхідне визначити батьку дитини ОСОБА_1,спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3, який народився 22.12.2010 року кожної 2 (другої ) та 4 (четвертої) суботи з 09 -00години до 15-00години,перші 10 (десять) зустрічей провести в присутності матері ОСОБА_2. В частині проведення зустрічей в АДРЕСА_1 малолітнього ОСОБА_3 ,22.12.2010р.н. з батьком ОСОБА_1 необхідно відмовити ,оскільки в квартирі не створено належних умов ,що підтверджено актом №24 обстеження умов від 28 січня 2016 року квартири12 м. Черкаси, вул. Богдана Хмельницького 79 , та сам позивач не наполягав на зустрічах в вищезазначеній спірній квартирі.

Пояснення письмові ОСОБА_11,ОСОБА_12,ОСОБА_13,ОСОБА_14,ОСОБА_15 суд не може взяти до уваги ,оскільки дані свідків пояснення були приєднанні до іншої цивільної справи та дані свідки не були допитані під присягою по даній справі в судовому засіданні.

Суд, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги щодо визначення участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_1 ОСОБА_9 народження ,підлягають до задоволення частково, оскільки в судовому засіданні обєктивно встановлено, що батько дитини ОСОБА_1 цікавиться дитиною та виявляє бажання з нею спілкуватися. Також суд вважає за необхідне встановити необмежене спілкування батькові ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3,який народився 22.12.2010 року, особисто засобами телефонного засобу зв»язку з урахуванням занятості в навчальному закладі(садочку) та нічний час.

Крім того, з врахуванням інтересів дитини, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині спільного відпочинку двічі на рік під час зимових та літніх канікул терміном на 10 діб,кожен,попередньо узгодивши деталі з матір»ю дитини,спільне святкування дня народження дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 158, 159 СК України, Законом України Про охорону дитинства , суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,третя особа орган опіки та піклування Черкаської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у її вихованні - задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_1,спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3,який народився 22.12.2010 року кожної 2 (другої ) та 4 (четвертої) суботи з 09 -00години до 15-00години,перші 10 (десять) зустрічей провести в присутності матері ОСОБА_2.

Встановити необмежене спілкування батькові ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3,який народився 22.12.2010 року, особисто засобами телефонного засобу зв»язку з урахуванням занятості в навчальному закладі(садочку) та нічний час.

Решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області протягом 10 днів з дня проголошення.

Головуючий: ОСОБА_16