Справа № 182/836/16-ц
Провадження № 2-н/0182/42/2016
У Х В А Л А

Іменем України

17.02.2016 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Тихомиров І.В. розглянувши заяву ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 про видачу судового наказу про поновлення строку, встановлення факту та стягнення з ОСОБА_3 боргу по аліментах, -

встановив:

ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про:

-Поновлення строку подання заяви про видачу судового наказу.

-Встановлення факту наявності у ОСОБА_3 боргу в сумі 23 825 грн. 00 коп. за ухилення від виконання судового рішення по справі № 2-4293/11 та ухилення ОСОБА_3 від виконання материнських обовязків та від сплати аліментів.

-Негайне стягнення з боржниці ОСОБА_3, незалежно від щомісячного стягнення аліментів, боргу, за ухилення від виконання судового рішення № 2-4293/11 та ухилення боржниці ОСОБА_3 від виконання материнських обовязків та від сплати аліментів, в сумі 23825,00 грн., згідно довідки Лебединського ВДВС.

-Встановити та внести до резолютивної частини факт «Враховуючи те, що дитина на даний час проживає зі своїм батьком ОСОБА_1, перебуває на його утриманні та забезпеченні, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів».

-Встановити та внести до резолютивної частини факт «У задоволенні заяви боржниці ОСОБА_3 про відстрочку виконання судового рішення про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини відмовити».

-Встановити та внести до резолютивної частини факт «донька ОСОБА_2, яка з 18.03.2011 р. проживає з ним (батьком, стягувачем ОСОБА_1А.) та перебуває на утриманні позивача. Відповідач (боржниця ОСОБА_3В.) з цього часу ухиляється від виконання передбачених законодавством обовязків щодо створення належних умов для життя, навчання та виховання дитини».

Розглянувши заяву суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо:

1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати;

2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

4) заявлено вимогу про присудження аліментів на дитину в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб;

5) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів.

З заяви про видачу судового наказу та матеріалів доданих до заяви вбачається, що за рішенням суду з ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання малолітньої доньки. За виконавчим листом № 2-4293/11 в Нікопольському ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції 26.09.2011 р. відкрито виконавче провадження, однак як зазначено в заяві про видачу судового наказу аліментні зобовязання ОСОБА_3 своєчасно не виконуються чотири роки. Як зазначає ОСОБА_1 лише один раз ОСОБА_3 сплатила 200,00 грн.

Однак, за довідкою про заборгованість по аліментам без номеру та дати підписаною начальником ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції заборгованість по аліментам ОСОБА_3 станом на 01.01.2013 р. становить 7286,44 грн., за довідкою - розрахунком заборгованості по виконавчому листу 2-4293/11 без номера та дати підписаного державним виконавцем ВДВС Лебединського міськрайонного управління юстиції у Сумській області залишок боргу по аліментах ОСОБА_3 станом на 01.08.2015 р. становить 23825,11 грн.

Суму 200,00 грн., яку зазначив ОСОБА_1 довідки не містять.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наказне провадження визначається як самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до пункту 9 цієї Постанови, наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, зокрема у разі, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Враховуючи ті обставини, що за наказним провадженням відсутня можливість дослідити докази щодо виникнення боргу по сплаті аліментів та причини його виникнення, встановити факт та поновити строк суд приходить до думки про необхідність відмовити у прийняті заяви про видачу судового наказу, при цьому суд розяснює ОСОБА_1 його право на звернення до суду з позовною заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 96, 100, 101 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 у прийнятті заяви про видачу судового наказу про поновлення строку, встановлення факту та стягнення з ОСОБА_3 боргу по аліментах.

Розяснити ОСОБА_1 його право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4