Справа № 362/7799/15-ц Головуючий у І інстанції Лебідь-Гавенко Г. М.
Провадження № 22-ц/780/797/16 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 46 15.02.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:Березовенко Р.В.,
суддів:Верланова С.М., Воробйової Н.С.,
при секретарі:Волинець Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Митницької сільської ради Васильківського району Київської області на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Митницької сільської ради Васильківського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Митницької сільської ради Васильківського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позову вказував, що йому за біржовою угодою № 59-03/12 Договору купівлі-продажу нерухомості від 29 жовтня 2003 року належить на праві власності частина комплексу, що розташована в межах села Митниця Васильківського району Київської області за адресою: АДРЕСА_1, площею 3 469,0 кв.м.; приміщення корівників № 3, № 4, № 5 площею 4 147,6 кв.м.; пункт штучного запліднення, площею 52,5 кв.м.; новий телятник з прибудовою, площею 2 305,3 кв.м.; корівник-родилка площею 1 654,0 кв.м.; кормоцех площею 226,2 кв.м.; комора № 1 площею 979,6 кв.м.; комора № 2 з прибудовою площею 1 752,6 кв.м.; жомова силосна траншея площею 1 094,4 кв.м; силосна траншея № 1 площею 1 964,1 кв.м; силосна траншея № 2 площею 1 565,6 кв.м; силосна траншея № 3 площею 684,8 кв.м; бойня площею 80,1 кв.м.; сіносховище площею 1 086,0 кв.м.; сушарка площею 139,2 кв.м.; зерносховище площею 3 898,6 кв.м.; будинок тваринників площею 100,6 кв.м.; водонапірна башта № 1 площею 9,1 кв.м.; водонапірна башта № 2 площею 9,1 кв.м.; нова пилорама площею 292,6 кв.м.; стара пилорама площею 185,3 кв.м.; склад буд.матеріалів площею 317,6 кв.м.; кузня площею 122,9 кв.м.; вагова площею 88,6 кв.м.; вагова площею 33,6 кв.м.; млин площею 33,6 кв.м.; трансформаторна підстанція площею 39,4 кв.м.; комора площею 241,6 кв.м.; комора площею 331,5 кв.м.; комора 105, 3 кв.м.

11 жовтня 2004 року між ним та Митницькою сільською радою укладено строковий договір оренди земельної ділянки загальною площею 22,0035 га в межах села Митниця Васильківського району Київської області за адресою: Київська область, Васильківський район, АДРЕСА_1, строком на 10 років.

20 липня 2005 року ОСОБА_6 з ЗАТ «Вірконі груп», що 12 квітня 2011 року припинило свою діяльність шляхом реорганізації через перетворення у ТОВ «Вірконі груп», уклав договір купівлі - продажу комплексу, що знаходиться за адресою Київська область, Васильківський район, АДРЕСА_1 (00-31).

Вподальшому, 13 листопада 2015 року за договором купівлі - продажу частки комплексу (далі - комплекс 00-31) ОСОБА_6 придбав у ТОВ «Вірконі груп» вказаний вище комплекс.

16 листопада 2015 року ПП Консалтингова фірма «Лаггар» розробила кадастровий план земельної ділянки, що знаходиться за адресою Київська область, Васильківський район, АДРЕСА_1, за яким загальна площа земельної ділянки, розташованої під комплексом 00-31 складає 14,9381 га.

Оскільки відповідач, не зважаючи на виконання позивачем взятих на себе за договором оренди зобов'язань, в усній формі відмовив позивачу у вчиненні будь-яких дій щодо оформлення права на земельну ділянку на яку, відповідно з положеннями ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, до нього перейшло право на земельну ділянку в межах, що не визначені договором, але зайняті будівлями та є необхідною для їх обслуговування, ОСОБА_6 звернувся до суду із даним позовом.

Просив визнати за ним право власності на земельну ділянку на якій розміщено частина комплексу загальною площею 14,9381 га в межах села Митниця Васильківського району Київської області за адресою: Київська область, Васильківський район, АДРЕСА_1.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2015 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на земельну ділянку загальною площею 14,9381 га, яка зайнята будівлями та є необхідною для обслуговування корівника № 1, площею 3 469,0 кв.м.; приміщення корівників № 3, № 4, № 5 площею 4 147,6 кв.м.; пункту штучного запліднення, площею 52,5 кв.м.; нового телятнику з прибудовою, площею 2 305,3 кв.м.; корівника-родилки площею 1 654,0 кв.м.; кормоцеху площею 226,2 кв.м.; комори № 1 площею 979,6 кв.м.; комори № 2 з прибудовою площею 1 752,6 кв.м.; жомової силосної траншеї площею 1 094,4 кв.м; силосною траншеєю № 1 площею 1 964,1 кв.м; силосною траншеєю № 2 площею 1 565,6 кв.м; силосною траншеєю № 3 площею 684,8 кв.м; бойнею площею 80,1 кв.м.; сіносховищем площею1 086, 0 кв.м.; сушаркою площею 139,2 кв.м.; зерносховищем площею 3 898,6 кв.м.; будинком тваринників площею 100,6 кв.м.; водонапірною баштою № 1 площею 9,1 кв.м.; водонапірною баштою № 2 площею 9,1 кв.м.; новою пилорамою площею 292,6 кв.м.; старою пилорамою площею 185,3 кв.м.; складом буд.матеріалів площею 317,6 кв.м.; кузнею площею122,9 кв.м.; ваговою площею 88,6 кв.м.; ваговою площею 33,6 кв.м.; млином площею 33,6 кв.м.; трансформаторною підстанцією площею 39,4 кв.м.; коморою площею 241,6 кв.м.; коморою площею 331,5 кв.м.; коморою 105, 3 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1, с. Митниця Васильківського району Київської області в межах Митницької сільської ради Васильківського району Київської області.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач Митницька сільська рада Васильківського району Київської області подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволені позовних вимог, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 жовтня 2003 року між КСП «Митницьке» в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 укладено Договір купівлі-продажу нерухомості, за яким продавець продав, а покупець купив нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, АДРЕСА_1 (00-31), а саме: корівник № 1, площею 3 469,0 кв.м.; приміщення корівників № 3, № 4, № 5 площею 4 147,6 кв.м.; пункт штучного запліднення, площею 52,5 кв.м.; новий телятник з прибудовою, площею 2 305,3 кв.м.; корівник-родилка площею 1 654,0 кв.м.; кормоцех площею 226,2 кв.м.; комора № 1 площею 979,6 кв.м.; комора № 2 з прибудовою площею 1 752,6 кв.м.; жомова силосна траншея площею 1 094,4 кв.м; силосна траншея № 1 площею 1 964,1 кв.м; силосна траншея № 2 площею 1 565,6 кв.м; силосна траншея № 3 площею 684,8 кв.м; бойня площею 80,1 кв.м.; сіносховище площею 1 086,0 кв.м.; сушарка площею 139,2 кв.м.; зерносховище площею 3 898,6 кв.м.; будинок тваринників площею 100,6 кв.м.; водонапірна башта № 1 площею 9,1 кв.м.; водонапірна башта № 2 площею 9,1 кв.м.; нова пилорама площею 292,6 кв.м.; стара пилорама площею 185,3 кв.м.; склад буд.матеріалів площею 317,6 кв.м.; кузня площею 122,9 кв.м.; вагова площею 88,6 кв.м.; вагова площею 33,6 кв.м.; млин площею 33,6 кв.м.; трансформаторна підстанція площею 39,4 кв.м.; комора площею 241,6 кв.м.; комора площею 331,5 кв.м.; комора 105, 3 кв.м., що підтверджується біржовою угодою № 59-03/12 зареєстрованою в реєстрі за № 59-03/12 від 29 жовтня 2003 року (а.с. 8-10).

Договором не було визначено площі земельної ділянки, на якій розташовані вище вказані будівлі та споруди.

Відповідно листа виконавчого комітету Митницької сільської ради №4 від 29 березня 2004 року, Митницька сільська рада не заперечує проти передачі земельної ділянки Приватному підприємцю ОСОБА_6 для обслуговування існуючих нежилих приміщень по АДРЕСА_1, 44, 40/1 загальною площею 22 га на території Митницької сільської ради (а.с. 13).

Відповідно рішення № 90 від 10 червня 2004 року Митницької сільської ради Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення, Митницька сільська рада погодила технічну документацію земельної ділянки наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ПП ОСОБА_6 розташованої на території Митницької сільської ради, що надана на умовах оренди для обслуговування господарських будівель і дворів загальною площею 22,0035 га (а.с. 12).

11 жовтня 2004 року між Митницькою сільською радою Васильківського району Київської області та суб»єктом підприємницької діяльності ОСОБА_6 укладено договір оренди на строк десять років, за п. 1.1. якого орендар прийняв у строкове платне користування з правом викупу земельну ділянку для обслуговування нежитлових приміщень, що перебуває у Державній власностізагальною площею 22,0035 га, розташовану на території Митницької сільської ради в межах села Митниця, що підтверджується договором оренди землі посвідченим 11 жовтня 2004 року державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 2-6942 (а.с. 14-15).

Вподальшому, відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 20 липня 2005 року нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2-4207, ОСОБА_6 продав комплекс, що знаходиться в селі Митниця Васильківського району, по АДРЕСА_1 (00-31) ЗАТ «Вірконі груп» (а.с.16-17).

До нового власника комплексу (00-31) ЗАТ «Вірконі груп» перейшло право оренди, відповідно до укладеного попереднім власником майна ПП ОСОБА_6, 11 жовтня 2004 року.

В жовтні 2014 року договір оренди земельної ділянки припинив свою дію і продовжений ТОВ «Вірконі груп», як власником майна та Митницькою сільською радою Васильківського району Київської області не був.

ТОВ «Вірконі груп», як власник майна, дій Митницької сільської ради з приводу відмови у продовжені договору оренди, передачі у користування або у власність земельної ділянки, необхідної для обслуговування будівель та споруд не оскаржувало.

Відповідно до договору купівлі-продажу частки комплексу, посвідченого 13 листопада 2015 року приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2060, ТОВ «Вірконі груп» продало фізичній особі ОСОБА_6 комплекс, що знаходиться в селі Митниця Васильківського району, по АДРЕСА_1 (00-31) (а.с. 18).

При цьому сторонами визнано, що на час укладення останнього договору купівлі-продажу, тобто станом на 13 листопада 2015 року, договір оренди щодо земельної ділянки розташованої під будівлями та спорудами нерухомого майна припинений, а інших угод між сторонами не укладалося, а тому розпорядження спірною земельною ділянкою знаходиться у віданні Митницької сільської ради.

Як вбачається з кадастрового плану земельної ділянки, виготовленим ПП «Консалтингова фірма «Лаггра»», загальна площа земельної ділянки розташованої в с. Митниця по вул. Шулявка складає 14,9381 га (а.с. 19-21).

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та не спростовуються сторонами.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відмова Митницької сільської ради, як розпорядника землями щодо належного оформлення позивачем права на землю підтверджена в судовому засіданні, а тому за вимогами ст. 61 ЦПК України доведенню не підлягає і з врахуванням того, що останній правочин, за яким позивач набув право власності на нерухоме майно вчинено 13 листопада 2015 року, суд при вирішенні спору застосовував норму матеріального права, яка регулює спірні правовідносини та є чинною станом на 13 листопада 2015 року і вважав, що до позивача, як до нового власника будівель та споруд перейшло право власності на земельну ділянку, яке існувало у відчуджувача даного майна.

З такими висновками судова колегія не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно розяснень п.п ґ) п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельнго законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 року № 7 з наступними змінами та доповненнями, вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі статтею 377 ЦК, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. N 997-V - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. При переході права власності на будинок або його частину за договором довічного утримання до набувача переходило право на земельну ділянку, де вони розташовані, на умовах, на яких ця ділянка належала відчужувачу. В разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх, а при переході права власності на будівлі та споруди до фізичних або юридичних осіб, які не могли мати у власності земельні ділянки, до них переходило право користування земельною ділянкою. З 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р. N 1702-VI.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, за вимогами ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного),будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 120 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

З аналізу ззазначених вище норм права вбачається, що при набутті у власність нерухомого майна (будівель, споруд) перехід права власності (права користування - у разі відсутності у відчужувача нерухомого майна права власності на земельну ділянку, на якій розташовані ці об'єкти нерухомості) переходить до нового власника (набувача) на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землевласника (землекористувача).

Отже, оскільки на час набуття ОСОБА_6 у власність нерухомого майна 13 листопада 2015 року, у його попереднього власника- відчуджувача ТОВ «Вірконі груп», спірна земельна ділянка не перебувала ні у власності, ні у користуванні, ні в оренді, які були б оформлені належним чином, а після припинення договору оренди повернулася у розпорядження Митницької сільської ради, позивач повинен вирішувати питання передачі йому у власність (або інше користування земельною ділянкою) саме з відповідачем, за процедурою, яка передбачена для набуття у власність земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи 17 листопада 2015 року позивач на адресу відповідача направив лист без вих/№, яким просив розглянути питання про виготовлення проектно-технічної документації та передачу землі йому у власність.

Направлення даного листа підтверджується копією поштової квитанції, наданої представником позивача у судовому засіданні.

Доказів отримання даного листа відповідачем, позивачем надано не було.

Проте, вподальшому, не дочекавшись відповіді Митницької сільської ради, щодо розгляду цього питання, позивач 02 грудня 2015 року, тобто через 14 днів, без врахування днів необхідних на поштову доставку листа адресату, звернувся до суду з вказаним позовом.

Що ж до доводів представника позивача про те, що позивач неодноразово звертався до Митницької сільради з питань передачі йому у власність землі і отримував усні відповіді, то вони колегією суддів розцінюються критично, оскільки з оглянутих судом апеляційної інстанції у судовому засіданні журналів вхідної кореспонденції відповідача, реєстрація таких звернень за період з 13 листопада 2015 року відсутня.

Також, критично розцінюються колегією судів звернення на адресу відповідача від ОСОБА_6 за період до 13 листопада 2015 року, оскільки на той час він особисто не був власником комплексу, а звертався, як представник ТОВ «Верконі Груп», а отже його особисті права порушені не були, а якщо і порушувалися, то лише права ТОВ «Верконі груп» (власник до 13.11.2015 року), яке дії Митницької сільради не оскаржувало.

Отже, висновки суду першої інстаніцї про те, що відмова Митницької сільської ради, як розпорядника землями щодо належного оформлення позивачем права на землю підтверджена в судовому засіданні є необгрунтованими та безпідставними, оскільки такої відмови не існує, навіть на час розгляду справи судом апеляційної інстанції, а отже позов на думку колегії суддів є передчасним, так як право позивача на отримання земельної ділянки, необхідної для обслуговування належних йому будівель та споруд у власність, ще жодним чином не було порушене відповідачем.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права і не може бути залишене без змін, а підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313 - 315, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Митницької сільської ради Васильківського району Київської області - задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: С.М.Верланов

Н.С.Воробйова