УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ЗакропивногоО.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 25 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним вище позовом, у якому з урахуванням уточнень просила визнати за нею право власності на Ѕ частину як новоствореного нерухомого майна - житлового будинку з надвірними будівлями у вигляді перебудованого, але неприйнятого в експлуатацію, за адресою: АДРЕСА_1, та на ј його частину в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_6, а всього на ѕ частини будинку вартістю 37 411 грн 50 коп., виділити їй будинок у натурі, передати їй права та обов'язки на нього; визнати за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_6 на ј його частину, стягнувши з неї на його користь грошову компенсацію в розмірі 12 470 грн 50 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 1996 року вона та ОСОБА_6 перебували у фактичних шлюбних відносинах, а в 2001 році вони зареєстрували шлюб.

14 серпня 2001 року мати її чоловіка подарувала останньому будинок за адресою: АДРЕСА_1, в якому вони проживали до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1.

За час спільного проживання подружжя перебудувало та значно покращило його стан.

Вважала, що будинок належав їй та її чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на Ѕ частину будинку. Спадкоємцями першої черги є вона і відповідач, які прийняли спадщину в установленому законом порядку.

Враховуючи викладені обставини, просила позов задовольнити.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на ѕ частини будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

В решті позову ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 25 травня 2016 року рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4

Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності по Ѕ частині житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, за кожним, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та направити справу на розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 316, 317, 376, 1218, 1261, 1267, 1278 ЦК України, оцінивши докази відповідно до ст. 212 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що спірний будинок був особистою приватною власністю спадкодавця ОСОБА_6 відповідно до договору дарування від 14 серпня 2001 року та після його смерті відкрилася спадщина на весь будинок з надвірними будівлями. Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як спадкоємці першої черги за законом мають право на рівні частки спадкового майна.

Колегія суддів погоджується з такими висновками.

Апеляційний суд правильно зазначив, що всі істотні покращення будинку та прибудова до нього є об'єктом самочинного будівництва, а відтак, враховуючи норми ст. ст. 316, 317 ЦК України, не підлягають поділу (виділу).

Інструкцією про проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, передбачено, що не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об'єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд апеляційної інстанції із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Доводи касаційної скарги зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, порядку збирання та надання суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 25 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний С.П. Штелик