Дата документу 18.02.2016
Справа № 334/1842/15-ц
Провадження № 2-п/334/5/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі : головуючого-судді Лихосенко М.О.,

при секретарі Череп М.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення № 2/334/1240/15 від 13.10.2015р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до нього та Ленінського районного відділу у м.Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и в :

13.10.2015р. в зв`язку з неявкою належно повідомлених відповідачів в судове засідання було проведено заочний розгляд справи за згодою позивача, та винесено заочне рішення про задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Ленінського районного відділу у м.Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 та зняття з реєстраційного обліку.

Копія заочного рішення була направлена відповідачу ОСОБА_1 та отримана ним 05.12.2015р., що підтверджено розпискою.

В передбачений законом строк, 14.12.15р. відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд вказаного заочного рішення від 13.10.2015р., вказавши в заяві, що суд безпідставно розглянув справу за його відсутності, оскільки його та його представника не запрошували в судові засідання. Суд не врахував, що він був відсутній в суді з поважних причин. Ним на адресу суду направлялася заява про зайнятість адвоката в іншому процесі, але суд цієї заяви не взяв до уваги та порушив його право на захист.

Крім того, при розгляді справи суд застосував ст.71 ЖК України, а необхідно було застосовувати норми ст. 405 ЦК України.

Суд не врахував, що він іноді користується зазначеною квартирою та заходить туди.

Він був зареєстрований в зазначеній квартирі за згодою позивача, т.я. був членом її сім»ї.

Знаходячись без реєстрації він може в подальшому бути притягнутим до адміністративної відповідальності.

Він був позбавлений судом права надати свої заперечення на позов.

Просить скасувати вказане заочне рішення та призначити розгляд справи в загальному порядку.

В судовому засіданні представник заявника підтримав зазначену заяву.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, про день слухання справи був повідомлений, що не перешкоджає суду розглянути справу за його відсутності.

Інший відповідач направив суду клопотання про розгляд справи за його відсутності , в якому просив задовольнити заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення.

Розглянувши матеріали справи, заочне рішення від 13.10.2015р., заяву відповідача про перегляд заочного рішення, доводи представника відповідача, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 3,4, ч.1 ст. 229 та ч.1 ст. 232 ЦПК України, підставами для скасування заочного рішення є сукупність таких обставин:

- поважність причин неявки в судове засідання,

- поважність причин, які перешкоджали повідомити про це суд,

- наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України, у разі відсутності вказаних вище обставин, суд може своєю ухвалою залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно матеріалів справи вона перебувала в провадженні суду з березня 2015р. та по ній відкрито провадження, ухвалою суду від 16.03.2015р. та призначено підготовче судове засідання на 06.04.2015р.

Зазначена ухвала, копія позову та додатки були направлені відповідачам, та отримані ними, про що свідчать розписки.

Заявник не скористався своїм правом надати суду свої заперечення, а оскаржив ухвалу про відкриття провадження по справі до апеляційного суду. Другий відповідач, отримавши виклик до суду разом з позовом та додатками своїх заперечень на позов також не надав, в судове засідання не з»явився. Втім, заперечував проти апеляційної скарги заявника та надавав апеляційному суду при розгляді справи свої письмові заперечення.

Ухвалою апеляційного суду від 15.07.2015р. апеляційна скарга заявника була відхилена, а ухвала суду від 16.03.2015р. про відкриття провадження по зазначеній справі залишена без змін.

Після цього, справа була призначена вдруге до попереднього судового розгляду на 14.08.15р., про що заявник був повідомлений належним чином, що підтверджено його розпискою, однак в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив та своїх заперечень суду не надав.

Справа була призначена до розгляду на 13.10.15р. та відповідачам направлялися повістки.

Відповідачем ОСОБА_1 повістка була отримана 09.10.2015р., про що свідчить його розписка.

Втім він в судове засідання знов не з»явився та не повідомив причини своєї неявки.

Доводи представника відповідача про те, що заявником до суду направлялися заяви про відкладення розгляду справи безпідставні, оскільки доказів цього суду не надано.

Відповідач мав змогу повідомити суд про причину своєї неявки до суду, або направити до участі в справі свого представника.

Належно повідомлений відповідач мав можливість бути присутнім в судових засіданнях та надавати суду свої заперечення і докази.

Втім, він в судові засідання двічі не з`являвся та не повідомляв суд про причини неявки.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач неодноразово належним чином повідомлявся про розгляд справи , на виклики не з`являвся, доказів та заперечень на позов не надавав, хоча мав таку можливість та такий процесуальний обов`язок передбачений для сторін ст.ст. 10, 11 ЦПК України.

Крім того, в заяві відповідача про перегляд заочного рішення не приводиться яких-небудь доводів і не представлено яких-небудь доказів, які могли б вплинути на зміст ухваленого судом заочного рішення.

Виходячи з того, що неявка відповідача в судові засідання викликана неповажною причиною, він не долучив ніяких доказів, які могли б вплинути на зміст заочного рішення, вимоги заявника про перегляд заочного рішення є необґрунтованими.

Посилання відповідача на те, що суд при ухваленні рішення по справі обмежився лише доказами позивача, а відповідач був позбавлений можливості представити свої доводи безпідставні.

Так, відповідач мав можливість реалізувати свої права у всіх судових засіданнях, однак недобросовісно користувався своїми правами, в суд не з`являвся та не повідомляв суд про причини неявки, ніяких своїх пояснень та доказів не долучав, не надавав суду своїх письмових заперечень проти позову.

Небажання відповідача представити докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, представленими позивачем, що відповідає вимогам ч.1 ст. 224 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 210, 224, 230, 231 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя № 2/334/1240/15 від 13.10.2015р. - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, проте відповідач має право оскаржити заочне рішення суду в апеляційному порядку в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Лихосенко М. О.