АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/666/2016 Головуючий у І інстанції Калініченко Л.С.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Слюсар Т.А., Волошиної В.М.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

Зазначав, що він з 25.06.2013 працює в Nokian Shina LLC на посаді фахівця з якості. За час роботи мав бездоганну ділову репутацію як фахівця високого рівня , користувався повагою та авторитетом у колег і керівництва .

Однак, 22 серпня 2014 року ОСОБА_1 направила на поштову адресу Nokian Shina LLC : 08343, вул. Моісеєва, 70, с. Мартусівка, Бориспільський район, Київська область скаргу на його неправомірні дії, наступного змісту: "16 серпня 2014 року в період з 10 год. до 10.30 год. ОСОБА_4, який являється співробітником вашої компанії, разом зі своїми знайомимита родичами незаконно проникли на територію мого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 та вчинили брутальну сварку, погрожували моїм дітям та мені фізичною розправою. Разом з іншими людьми також незаконно відімкнули світло до нашого будинку, зірвали пломби на лічильнику газу та пошкодили газовий клапан. Такими протиправними діями нас було позбавлено можливості користуватися газом та освітленням у будинку, ми вимушені були викликати аварійну газову службу газу Баришівського району для усунення завданих пошкоджень. Також, щодо вчиненого зазначеного вище діяння я була змушена звернутися із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Баришівського PB ГУМВС України в Київській області, вхідний номер заяви 3206Е0 від 16.08.2014 р. На даний час триває перевірка по даному правопорушенню».

Зазначені відомості поширені відповідачем порушують його права, свободи, ганьблять його честь, гідність та ділову репутацію та заподіяли моральну шкоду.

Позивач просив визнати недостовірними зазначені в скарзі відомості відносно нього та такими, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, які поширені у скарзі відповідача на неправомірні дії від 21 серпня 2014 року, що була направлена за місцем його роботи на поштову адресу: 08343, вул. Моісеєва, 70, с. Мартусівка, Бориспільський район, Київська область та зобов'язати відповідача протягом десяти днів з моменту набрання чинності судового рішення відкликати скаргу від 22 серпня 2014 року шляхом направлення листа про спростування недостовірної інформації щодо ОСОБА_4, викладеної у скарзі від 22 серпня 2014 року, а також стягнути з ОСОБА_1 на його користь 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди - задоволено частково.

Визнано недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4, поширену у скарзі ОСОБА_1 від 22.08.2014 року про неправомірні дії, що була направлена на поштову адресу: 08343, с.Мартусівка, вул. Моісеєва, 70, Бориспільський район, Київська область до Nokian Shina LLC, інформацію такого змісту: "16 серпня 2014 року в період з 10 год. до 10.30 год. ОСОБА_4, який являється співробітником вашої компанії, разом зі своїм знайомим та родичами незаконно проникли на територію мого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 та вчинили брутальну сварку, погрожували моїм дітям та мені фізичною розправою. Разом із іншими людьми також незаконно відімкнули світло до нашого будинку, зірвали пломби на лічильнику газу та пошкодили газовий клапан. Такими протиправними діями нас було позбавлено можливості користуватися газом та освітленням у будинку, ми вимушені були викликати аварійну газову службу газу Баришівського району для усунення завданих пошкоджень. Також щодо вчиненого зазначеного вище діяння я була змушена звернутися із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Баришівського РВ ГУМВС України в Київській області, вхідний номер заяви 3206УЩ від 16.08.2014 р. На даний час триває перевірка по даному правопорушенню».

Зобов'язано ОСОБА_1 протягом 10 днів з моменту набрання чинності цим рішенням відкликати скаргу від 22.08.2014 року шляхом направлення на поштову адресу: 08343, с. Мартусівка, вул. Моісеєва, 70, Бориспільський район, Київська область до Nokian Shina LLC листа про спростування недостовірної інформації відносно ОСОБА_4, викладеної у скарзі від 22.08.2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 (03083, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_4 (03901, Київ, АДРЕСА_2) моральну шкоду в сумі 500 (п'ятсот) гривень.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (03083, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_4 (03901, АДРЕСА_2) судові витрати в сумі 248 (двісті сорок вісім) гривень 60 копійок.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_5, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав , викладених у ній, представника позивача ОСОБА_6, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги , вказуючи на те, що суд обгрунтовано задовольнив вимоги позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Частиною 4 статті 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 270 ЦК України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа, зокрема, має право на повагу до гідності та честі.

Чинне законодавство не містить визначення понять честі, гідності, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (ч. 1 ст. 277 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації (п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи").

Пунктом 18 указаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 роз'яснено, що згідно з положеннями ст. 277 ЦК України і ст. 10 ЦПК України обовязок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Судом встановлено, що на час поширення недостовірної інформації ОСОБА_4 працював в Nokian Shina LLC на посаді фахівця із якості з 25 червня 2013 року. ( а.с. 10-13, т. 1).

Інформація викладена у скарзі про неправомірні дії , достовірність якої оспорюється ОСОБА_4 була направлена відповідачем 22 серпня 2014 року на адресу Nokian Shina LLC (08343, вул. Моісеєва, 70, с. Мартусівка, Бориспільський район, Київська область), де працював позивач, наступного змісту : " 16 серпня 2014 року в період з 10 год. до 10.30 год. ОСОБА_4, який являється співробітником вашої компанії, разом зі своїми знайомим та родичами незаконно проникли на територію мого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 та чинили брутальну сварку, погрожували моїм дітям та мені фізичною розправою. Разом з іншими людьми також незаконно відімкнули світло до нашого будинку, зірвали пломби на лічильнику газу та пошкодили газовий клапан. Такими протиправними діями нас було позбавлено можливості користуватися газом та освітленням у будинку, ми вимушені були викликати аварійну газову службу газу Баришівського району для усунення завданих пошкоджень. Також, щодо вчиненого зазначеного вище діяння я була змушена звернутися із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Баришівського PB ГУМВС України в Київській області, вхідний номер заяви 3206Е0 від 16.08.2014 р. На даний час триває перевірка по даному правопорушенню» ( а.с. 14, т. 1).

05 вересня 2014 року директор ТОВ" Нокіан Шина" ОСОБА_7 повідомив відповідача про те, що ТОВ " Нокіан Шина " як роботодавець може застосовувати до своїх працівників ті чи інші заходи впливу ( з переліку визначеного трудовим законодавством), виключно у випадках, передбачених чинним в Україні трудовим законодавством та виключно за порушенням трудової дисципліни і питання, що порушені у скарзі не стосуються трудової дисципліни , а тому не можуть бути застосовані жодні заходи впливу ( а.с. 15, т. 1)

Судом встановлено , що 16.08.2014 року ОСОБА_4 та його родичі - мати ОСОБА_8, тітка ОСОБА_9, сестра ОСОБА_10 , дядько ОСОБА_11 прибули до свого родича ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 з метою з'ясування обставин щодо наявності документів, необхідних для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_13 На той час ОСОБА_12 за вказаною адресою був відсутнім, а спроба з'ясувати його місце перебування у його дружини - ОСОБА_1 призвела до словесної суперечки між родичами.

Зазначені обставини підтверджуються висновком ДІМ Баришівського РВ капітана міліції ОСОБА_14 за заявою ОСОБА_1, що зареєстрована за ЄО №2206 від 16.08.2014, з якого вбачається , що перевіркою встановлено, що ОСОБА_13 в смт. Баришівка по вул. Одеська, 9, та по вул. Зерова, 12 збудував три житлові будинки для своїх дітей ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_12. Крім того в м. Києві мав двокімнатну квартиру по АДРЕСА_4

01 серпня 2014 року гр. ОСОБА_13 помер. Документи на квартиру та житлові будинки зникли. Для з'ясування причини зникнення документів на нерухомість спадкоємці почали шукати родину ОСОБА_12 та ОСОБА_1. На телефонні дзвінки вони не відповідали, уникали зустрічі. Дізнавшись, що ОСОБА_1 та ОСОБА_12 перебувають в АДРЕСА_3 в будинку покійного ОСОБА_13 приїхали до них для розмови. На території домоволодіння між родичами сталася сварка за зниклі документи на нерухоме майно, що належало покійному ОСОБА_13 . При прибутті працівників міліції на виклик гр. ОСОБА_1 факт пошкодження пломб лічильника обліку газового споживання не виявлено. Сварка та взаємні образи виникли із-за зниклих документів на нерухоме майно, виникла на території приватного домоволодіння, що не є громадським місцем, а тому підстав до притягнення гр. ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_15, ОСОБА_4 до кримінальної чи адміністративної відповідальності не має, перевірку припинено ( а.с. 105,106, т. 1).

09 грудня 2014 року ОСОБА_1 подала до прокуратури Київської області скаргу на неправомірні дії працівника міліції та бездіяльність прокуратури Баришівського району ( а.с. 42, т. 1).

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Надана ОСОБА_1 копія заяви про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України (хуліганство, що супроводжувалося особливим цинізмом та вчиненого групою осіб) від 10.02.2015 року та лист Прокуратури Київської області від 11.12.2014 року, проте самі по собі ці документи не є належними та допустимими доказами вчинення позивачем протиправних дій щодо відповідача , її малолітніх дітей та майна, оскільки під час їх перевірки правоохоронними органами обставини, ёвикладені у них не знайшли свого підтвердження та відсутні дані про вчинення позивачем дій , які переслідуються у порядку кримінального чи в адміністративному судочинства.

Суд дав належну оцінку наданими відповідачем доказам і дійшов правильного висновку, що не знайшов свого підтвердження факт зривання позивачем пломби на лічильнику газу та пошкодження газового клапану, оскільки працівниками міліції , які були викликані відповідачем не встановили факт пошкодження пломб лічильника обліку газового споживання, а акт-протокол б/н перевірки правил користування газом містить виправлення дати його складання та підписаний одним слюсарем, а не представниками газового господарства, яким надані такі повноваження .

Крім того, спростовується наданими копіями заяви, яка поступила до Аварійної служби газового господарства Баришівського району Київської області про відсутність газу у будинку 12 по вулиці Зернова у смт. Баришівка, яка поступила о 15год.40 хв. та результатами обстеження працівниками цієї служби, які встановили на вході в будинок на згоні витік газу , який усунуто шляхом підтягування контргайки ( т. 1 а.с.76-78) .

Судом прийнято до уваги пояснення свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_10, якими було підтверджено, що позивач не погрожував фізичною розправою відповідачу та її дітям та будь-яких хуліганських дій не вчиняв. Крім того, в ході розгляду справи жоден з допитаних в судовому засіданні свідків не підтвердив факту відключення електроенергії, зривання пломби та пошкодження газового клапану позивачем .

Судом правильно не взято до уваги пояснення свідка ОСОБА_12 щодо обставин подій 16.08.2014, оскільки, як було з'ясовано в процесі надання ним пояснень в суді, останній особисто не був присутнім під час конфліктної ситуації, яка сталася в зазначений період, за адресою: АДРЕСА_3 і про всі події йому було відомо лише зі слів його дружини ОСОБА_1.

До того ж сама ОСОБА_1 у своїх поясненнях не підтвердила, що вона бачила, як ОСОБА_4 відключав світло від її дому, зривав пломби та пошкоджував газовий клапан.

Відсутні такі відомості і у письмових поясненнях ОСОБА_17, матері відповідачки, на які є посилання в апеляційної скарзі, яка була свідком тих подій. Вона не вказує на те , що позивач вчиняв хуліганські дії чи інші неправомірні дії щодо відповідача , її дітей та погрожував їм, а також вчиняв дії щодо належного відповідачу майна , як то відключення електроенергії та пошкодження пломб лічильника обліку газового споживання.

З наданих відповідачем розпечаток, не випливає , що позивач вчиняв дії щодо відповідача, на які посилається вона у листі від 08.09.2014 року № б/н на адресу керівництва ТОВ " Нокіан Шина " ( т.1 а.с. 14).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 Постанови «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009, що під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.

Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи слід розуміти вторгнення у житло (інше володіння), яке здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи в порушення встановленого законом порядку.

З урахуванням викладеного, суд дійшов правильного до висновку, що посилання в заяві відповідача на факт незаконного проникнення позивача на територію приватного домоволодіння не знайшли свого підтвердження .

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4 суд дійшов обгрунтованого висновку, що інформація про позивача, що була поширена в скарзі про неправомірні дії та направлена на поштову адресу роботодавця позивача є негативною, оскільки містить твердження про вчинення позивачем правопорушень, які переслідуються в кримінальному та адміністративному судочинстві.

Однак , відповідачем не надано суду доказів в підтвердження неправомірних дій з боку позивача, на які є посилання в скарзі на неправомірні дії, а тому правильним є висновок суду , що інформація, яка була поширена відповідачем про позивача на адресу роботодавця є негативною та неправдивою, такою, що принижує гідність, честь та ділову репутацію позивача в подальшій роботі.

Не можна погодитися з доводами апеляційної скарги про те , що направляючи скаргу на неправомірні дії позивача на адресу керівництва Nokian Shina LLC, де працював позивач , відповідач мала намір захистити свої права та права малолітніх дітей і житло, оскільки Nokian Shina LLC не є тим органом, який наділений владними повноваженнями щодо поновлення законності у відповідних відносинах чи застосування передбачених законом санкцій до правопорушника.

Згідно із ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягає обов'язковому з'ясуванню наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Задовольняючи вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди , суд правильно виходив з того , що позивачу заподіяна моральна шкода , оскільки він зазнав душевні страждання, у зв'язку з поширенням відповідачем за місцем його роботи недостовірної інформації, яка полягає в приниженні його честі та ділової репутації і при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходив з вимог розумності та справедливості, а тому частково задовольнив вимоги позивача , стягнувши з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 500 грн.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Ухвалене у справі рішення є законними й обґрунтованими, тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

За таких обставин, підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегією суддів не встановлено .

Керуючись ст. 303,304,307,308,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити, а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: