АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - Панченка М.М.

суддів - Шахової О.В., Пікуль А.А.

при секретарі - Куркіній І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Столичні Будинки» на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 23 вересня 2016 року про відмову у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ПП «Столичні Будинки» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг разом із штрафними санкціями, передбаченими ст. 625 ЦК України, у загальному розмірі 4 400 грн. 63 коп. та судових витрат.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23 вересня 2016 року у прийнятті зазначеної заяви відмовлено з підстав наявності спору про право.

В апеляційній скарзі ПП «Столичні Будинки» просить зазначену ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті. Скаржник послався на те, що при зверненні до суду з відповідною заявою ним надано усі необхідні документи, які підтверджують як наявність заборгованості ОСОБА_1 з оплати житлово-комунальних послуг, так і безспірність розрахунків.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково з наступних підстав.

За змістом ч.2 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо: заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу; із заяви і поданих документів вбачається спір про право; наявні обставини, зазначені у пунктах 2 - 5 частини другої статті 122 цього Кодексу.

Відмовляючи у прийнятті заяви ПП «Столичні Будинки», суд першої інстанції виходив з існування спору про право.

Між тим, колегія суддів з таким висновком погодитися не може з огляду на наступне.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює сій обов'язок перед заявником(кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України). Разом із тим лише той факт, що договірні зобов'язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Пунктом 13 указаної Постанови передбачено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Вивчивши матеріали апеляційної скарги та заяви про видачу судового наказу, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням порядку, встановленому для вирішення питання про прийняття такої заяви.

Так, судом першої інстанції не взято до уваги та не надано правової оцінки розрахунку заборгованості, наданого заявником /а.с. 17-18/, а також договорам про надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території та про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення /а.с. 19-27/. Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідні тарифи, якими регламентується вартість наданих житлово-комунальних послуг, встановлені сторонами у зазначених вище договорах. При цьому, судом не з'ясовано, чи оспорювалися боржником зазначені тарифи у адміністративному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за доцільне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржувану ухвалу скасувати, а питання прийняття заяви про видачу судового наказу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно до п.3 ч. 1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Столичні Будинки» задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 23 вересня 2016 року, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: