Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/1285/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Величко Т.О.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М.,

Кравець В.А.

при секретарі - Перетятько А.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа: ОСОБА_3, як законний представник ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа: ОСОБА_5, як законний представник ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, не відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не взято до уваги сукупність життєвих обставин, які він зазначав, у період визначеного для подання заяви про прийняття спадщини строку, а саме те, що протягом 6 місяців з дня смерті своєї матері позивач був вимушений здійснювати догляд за своїм сином - інвалідом дитинства ОСОБА_6, власним батьком ОСОБА_7, за матір'ю своєї дружини, яка тривалий час хворіла і померла через 3 місяці після смерті його матері, а потім і за батьком своєї дружини, який потрапив на операцію; суд не врахував та не відобразив у рішенні доводів позивача, не дав їм та запереченням відповідача належної оцінки. Вказує на те, що третя особа також протягом 9 років не оформила права на спадщину, а позивач від спадщини не відмовлявся, і його матір не мала наміру позбавити його права на спадкування, оскільки за наявності такого залишила б заповіт на користь інших осіб.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається і це було встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_8 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_8, яка не залишила заповіту, відкрилась спадщина на належну їй 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Інші співвласники цієї квартири на час смерті ОСОБА_8 - чоловік ОСОБА_7, дочка ОСОБА_9., які є спадкоємцями першої черги за законом і постійно проживали разом із спадкодавцем.

Позивач ОСОБА_2 - син спадкодавця, який із спадкодавцем не проживав.

Позивач в установлений законом 6-ти місячний строк із заявою про прийняття спадщини не звертався, інші спадкоємці також не оформили право власності на спадкове майно.

У порядку ст. 1272 ч. 2 ЦК України позивач не звертався до інших спадкоємців померлої ОСОБА_8 - ОСОБА_9, ОСОБА_7 для отримання їх згоди для подання заяви про прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7, після їх смерті відкриті спадкові справи Першою Київською держнотконторою.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_9, яка прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_8, є її дочка ОСОБА_4, яка на час смерті матері була неповнолітньою, та яка залучена судом до участі в даній справі в якості третьої особи.

16 березня 2015 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини - 1/9 квартири АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8

Постановою державного нотаріуса Першої Київської держнотконтори від 16 березня 2015 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про спадщину за законом на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1, у зв'язку із пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_8

03 квітня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, просив ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 його матері ОСОБА_8. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що після смерті його матері залишилось спадкове майно, яке складається із 1/9 квартири за адресою АДРЕСА_2. Мати не склала заповіту, проте він вважав, що не повинен вчиняти ніяких додаткових дій для прийняття спадщини. Вказував, що внаслідок збігу обставин протягом 6-місячного строку, який встановлений для прийняття спадщини, у нього хворів син, який з дитинства є інвалідом, тяжко хворіла на онкозахворювання та потребувала постійного догляду останні місяці свого життя, а в березні 2006 року померла мати дружини ОСОБА_10, яка проживала у Російській Федерації. 3 квітня 2006 року до липня 2006 року батько його дружини, який також проживав у Російській Федерації, хворів. Через вказані обставини позивач пропустив встановлений законом строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Також зазначав, що після смерті його матері він безперешкодно користувався спадщиною - квартирою АДРЕСА_1, де до листопада 2014 року проживав його батько ОСОБА_7 У зв'язку із хворобою батька позивач не займався питанням оформлення спадщини, яка залишилась після смерті матері, та вважав, що зможе оформити цю спадщину одночасно з оформленням спадщини після смерті батька. В березні 2015 року позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої матері, проте постановою державного нотаріуса від 16 березня 2015 року йому було відмовлено у зв'язку із пропуском 6-місячного строку для прийняття спадщини.

Законний представник третьої особи ОСОБА_4 не визнав позов, посилався на те, що до смерті ОСОБА_8 співвласниками квартири АДРЕСА_1 крім неї, в рівних частках були ОСОБА_7 (чоловік спадкодавця) та ОСОБА_9.(дочка спадкодавця), яка є матір'ю ОСОБА_4, кожному з співвласників належало по 1/3 частині квартири. Після смерті ОСОБА_8, яка за життя не склала заповіту на свою 1/3 частину квартири, у порядку ст. 1268 ЦК України спадщину прийняли ОСОБА_7 та ОСОБА_9, як спадкоємці, яки постійно проживали із спадкодавцем на день відкриття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_9, а ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_7, у зв'язку з чим були відкриті спадкові справи. Неповнолітня на час подання позову ОСОБА_4 є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері за заповітом на 1/3 частину квартири, а також на частину квартири, прийнятої та не оформленої після смерті ОСОБА_8. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_4 не отримала, оскільки позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про призупинення видачі свідоцтва у зв'язку з його зверненням до суду. Вказував, що позивач ОСОБА_2 після смерті своєї матері у 2005 році до спадкоємців, які прийняли спадщину, ОСОБА_7, ОСОБА_9 не звертався з питання надання згоди на прийняття ним спадщини, з вказаною пропозицією не звертався і до ОСОБА_4 Вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини більш як на дев'ять років.( а.с.34-39).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим сторонами та дослідженим судом доказам та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд неповно з'ясував обставини справи, не відобразив у рішенні на чому ґрунтувались доводи позивача, не перевірив заперечень відповідача та не дав їм оцінки, судова колегія відхиляє, зважаючи на наступне.

Так, у скарзі позивач зазначає, що в судовому засіданні він вказував на те, що пропустив строк прийняття спадщини після смерті в 2005 році матері з тієї причини, що до березня 2006 року доглядав разом з дружиною за її матір'ю, батько дружини також хворів, був прооперований у 2006 році, потребував постійного догляду, який здійснював позивач, для чого, не маючи права на відпустку, позивач відпрошувався з роботи та виїжджав до Російської Федерації, проте доказів на підтвердження цих обставин: потреби батьків дружини у сторонньому догляді, ненадання такого догляду іншими особами, перетинання кордону позивачем, звільнення його від роботи для здійснення догляду за хворими, крім довідки про стан здоров'я та свідоцтва про смерть батьків дружини, у нього немає.

Судом першої інстанції зазначені обставини відображені у рішенні, їм дана належна оцінка, і визнано, що такі обставини не підтверджені належними доказами і не можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини з грудня 2005 року до березня 2015 року.

Крім того, доводам позивача про те, що причиною пропуску строку є те, що його син тяжко хворів на тяжкі хронічні хвороби, що згодом призвело до встановлення третьої групи інвалідності, і в зв'язку з цим потребував постійного догляду, суд також дав належну оцінку, зазначивши у рішенні, що у наданих суду документах про стан здоров'я сина позивача відсутня інформація про те, що дитина потребувала постійного цілодобового догляду та супроводження, клопотань про витребування таких доказів позивач не заявляв, та ним не було підтверджено, що постійний догляд за сином, якщо такий був необхідним, здійснював саме він і у зв'язку з цим на протязі 9 років не міг подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Посилання в скарзі на те, що спадщина не була оформлена іншими спадкоємцями, мати позивача не мала наміру позбавляти його права на спадкування, оскільки не залишила заповіту на користь інших осіб, позивач від спадщини не відмовлявся, не є підставами для визнання поважними причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: