АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 754/6/15-ц Головуючий у 1 - й інстанції: Луценко О.М. № апеляційного провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3ОСОБА_8 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 03 грудня 2015 року в частині відмови в задоволені заяви про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 03 грудня 2015 року представнику ОСОБА_3 ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову та призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизив цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про поділ майна подружжя.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_3 ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 03 грудня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення його заяви про забезпечення позову.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду 1-ї інстанції про відмову в забезпеченні позову є необґрунтованою та постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що, відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позиву, суд 1-ї інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не надано доказів щодо наявності за адресою АДРЕСА_1 об'єктів будівництва і їх внутрішніх приміщень та інших господарських будівель, а також доказів належності цього об'єкту до права спільної сумісної власності подружжя, а тому не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Вважає, що такі висновки суду 1-ї інстанції є безпідставними, оскільки з наявних в матеріалах справи доказів чітко вбачається, що ОСОБА_6 чинить неправомірні дії з метою приховання спільного майна подружжя, зокрема, не допускає експертів до незакінченого будівництвом житлового будинку за адресою АДРЕСА_1. У зв'язку з такими діями ОСОБА_6 експерти не можуть встановити ступінь готовності незакінченого будівництвом житлового будинку за адресою АДРЕСА_1. Встановлення даного факту експертами відіграє важливу роль у з'ясування правових підстав поділу між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 незавершеного будівництвом будинку, а не будівельних матеріалів.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_8 повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_6 ОСОБА_10 проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив ухвалу суду залишити без змін.

Представники Публічного акціонерного товариства « Райффайзен Банк Аваль» Оборський Ярослав Володимирович та Котляренко СергійВасильович вирішення питання покладали на розсуд суду.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що на розгляді в Оболонському районному суді міста Києва перебуває цивільна справ за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство «РайффайзенБанк Аваль» про поділ майна подружжя.

03.12.2015 року представником ОСОБА_3 ОСОБА_8 було подано заяви про забезпечення позову та призначення по справі додаткової судової будівельно-технічної експертизи. З метою забезпечення позову просив суд зобов'язати ОСОБА_6 та ОСОБА_13 надати доступ до об'єктів та до їх внутрішніх приміщень, розташованих на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1. Призначити у в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ додаткову судову будівельно-технічну експертизу та на вирішення експертів поставити наступні питання: 1. Встановити функціональне призначення або використання будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1. 2. Якою є загальна ринкова вартість об'єктів нерухомого майна розташованих на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1. 3. Яка ринкова вартість будівельних робіт (побудова об'єкта, переобладнання об'єкта, відбудований ремонт тощо) за адресою: АДРЕСА_1, що проводились в період з 2006 по 2010 роки. 4. Яким є ступінь готовності, і чи технічно можливо довести до кінця будівництво незакінченого будівництвом житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. 5. Якими є варіанти поділу незавершеного будівництвом житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 між двома особами (ОСОБА_3 до ОСОБА_6) в рівних частинах.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 03 грудня 2015 року представнику ОСОБА_3 ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову та призначення судової будівельно-технічної експертизи в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про поділ майна подружжя.

Оскільки ухвала суду про відмову в задоволенні заяви про призначення експертизи не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, то ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 28.12.2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_8 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 03 грудня 2015 року в частині відмови в задоволенні заяви про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи, повернуто апелянту.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви представника ОСОБА_3 ОСОБА_8 про забезпечення позову, суд першої 1-ї виходив з того, що ОСОБА_3 не надано доказів щодо наявності за адресою АДРЕСА_1 об'єктів будівництва і їх внутрішніх приміщень та інших господарських будівель, а також доказів належності цього об'єкту до права спільної сумісної власності подружжя, як наслідок не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду 1-ї інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до ч.1 та ч.3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.3 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, встановленням обов'язку вчинити певні дії.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову, при цьому суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.6 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково.

Крім того, ч.3 ст.152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» №9 від 22 лютого 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що в якості забезпечення позову позивач просить зобов'язати ОСОБА_6 та ОСОБА_13 надати доступ об'єктів до і їх внутрішніх приміщень, розташованих на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1.

Колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції про те, що заява про забезпечення позову шляхом зобов'язання ОСОБА_6 та ОСОБА_13 надати доступ до об'єктів тадо їх внутрішніх приміщень, розташованих на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 задоволенню не підлягає, оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що невжиття вказаних заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Крім того, забезпечення позову шляхом зобов'язання ОСОБА_6 та ОСОБА_13 надати доступ до об'єктів та до їх внутрішніх приміщень, розташованих на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 можливе лише за умови призначення та проведення у справі судової будівельно-технічної експертизи. Так як, у даній справі судом судово будівельно-технічна експертиза не призначалася, то і правових підстав для надання доступу до об'єктів та до їх внутрішніх приміщень, розташованих на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд 1-ї інстанції належним чином не дослідив доводи заявника, викладені в заяві про забезпечення позову та не обґрунтував відмову у її задоволенні, є безпідставними, оскільки заявник не надає доказів того, що відповідач має намір будь-яким чином розпорядитися спірним майном, а також доказів того, що існує реальна загроза утруднення чи неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_3 ОСОБА_8 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_8 відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 03 грудня 2015 року в частині відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: