Справа № 323/3181/15-ц
№ провадження 2/323/32/16
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

16.02.2016 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Мінаєва М.М,

секретаря - Тахтаул А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Акцент-Банк», про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1. в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.05.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № ZP38AK10170038, згідно вимог якого відповідач отримав кредит у розмірі 50017,50 грн. із строком повернення до 29.10.2010 року. Однак відповідач порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту та відсотків. У звязку з цим станом на 22.09.2015 року, з урахуванням заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 202/20350/13ц від 03.04.2013 року, виникла заборгованість відповідача за кредитним договором у розмірі 11539,01 грн., тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не зявилась, серед свого представника ОСОБА_2 просила розглядати справу без її участі, проти позову заперечувала, пославшись на те, що заявлені позовні вимоги вже були предметом розгляду Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, який заочне рішення у справі № 202/20350/13ц від 03.04.2013 року скасував та ухвалив нове рішення, яким в задоволенні позову відмовив через недоведеність позовних вимог.

За ініціативою суду до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено ПАТ «Акцент-Банк», який також явку представника в судове засідання не забезпечив, пояснень чи заперечень по суті позовних вимог не надав.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов є необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.10.2015 року між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 50017,50 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 15,00% річних на суму залишу заборгованості, з кінцевим строком повернення 23.04.2010 року.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно наданого позивачем розрахунку, відповідач має заборгованість за цим кредитним договором у розмірі 98068,38 грн., яка складається з 5945,65 грн. заборгованості за основною сумою кредиту, 39220,23 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3969,00 заборгованості по комісії за користування кредитом, 48933,50 грн. пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором.

Також, згідно розрахунків позивача, від зазначеної суми заборгованості необхідно відняти суму в розмірі 86529,37 грн., стягнутої за цим договором заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 202/20350/13ц від 03.04.2013 року.

Водночас відповідач надав суду копію ухвали цього суду від 26.05.2014 року, яким згадане заочне рішення скасоване і справа призначена до розгляду в загальному порядку, а також Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 202/20350/13ц від 05.03.2015 року, яким у позові відмовлено.

Відповідно до ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано доказів того, що відповідач порушила вимоги кредитного договору і має прострочену заборгованість, а надані позивачем розрахунки не підтверджені належними документами. Ще при розгляді справи № 202/20350/13ц Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було встановлено, що відповідач в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором передала позивачу автомобіль, що підтверджується актом від 23.02.2012 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішення у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Позивачем не надано жодних доказів того, що при реалізації зазначеного автомобіля позивач не отримав задоволення за своїми вимогами про виконання відповідачем зобовязань за Кредитним договором.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 6, 626-629, 610, 611, 612, 617, 625, 634, 638-642, 1048, 1049, 1050, 1054 - 1056-1, керуючись ст. ст. 4, 11, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У позові Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Акцент-Банк», про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Повний текст рішення складений 19.02.2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі, якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка його оскаржує, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3