У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

НагорнякаВ.А., Писаної Т.О., ЮровськоїГ.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення апеляційного суду Київської області від 03 жовтня 2012 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом прокурора м. Ірпеня Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Державного комітету земельних ресурсів в Київській області до Гостомельської селищної ради Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Промінь», Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Бучанське», про скасування рішень Гостомельської селищної ради та визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_8 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 02 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року прокурор м. Ірпеня в інтересах держави в особі Головного управління Державного комітету земельних ресурсів в Київській області звернувся до суду із зазначеним позовом.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28 травня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 03 жовтня 2012 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Скасовано рішення Гостомельської селищної ради 23 сесії XXIII скликання від 02 листопада 2001 року «Про виділення земельної частки (паю) ОСОБА_5 та ОСОБА_4»

Скасовано рішення Гостомельської селищної ради 22 сесії XXIII скликання від 18 жовтня 2001 року «Про виділення земельної частки (паю) ОСОБА_6»

Скасовано рішення Гостомельської селищної ради від 28 липня 2005 року № 898-46-XXIV «Про затвердження проекту приватизації та виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки трьом громадянам в межах селища Гостомель Київської області».

Визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_6 від 22 грудня 2005 серія НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 3,2278 га на території Гостомельської селищної ради з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_5 від 22 грудня 2005 року на земельну ділянку площею 3,2277 га на території Гостомельської селищної ради з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_4 від 22 грудня 2005 року на земельну ділянку площею 3,2277 га на території Гостомельської селищної ради з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_7 від 09 серпня 2005 року на земельну ділянку площею 3,2277 га на території Гостомельської селищної ради з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 листопада 2012 року касаційні скарги ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4 відхилено, рішення апеляційного суду Київської області від 03 жовтня 2012 року залишено без змін.

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Київської області від 03 жовтня 2012 року за нововиявленими обставинами.

ОСОБА_4 посилався на те, що йому на момент ухвалення рішення суду апеляційної інстанції не було відомо про постанову Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року у справі № 6-71цс12, у якій зазначено перелік підстав припинення права власності на землю, а отже такої підстави, яка зазначена в рішенні даною постановою не передбачено, а тому рішення підлягає перегляду.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 02 грудня 2015 року відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_8, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно зі ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з роз'ясненнями пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у постанові від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомими заявнику. Ці факти повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки сулу при ухваленні судового рішення і були встановлені після набранням ним законної сили.

Відповідно до положень ст. 355 ЦПК України, з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, може бути подана заява про перегляд судових рішень у цивільних справах.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, апеляційний суд правильно виходив з того, що у заявника була можливість після постановлення ухвали Вищим спеціалізованим судом звернутися до Верховного Суду України з заявою про перегляд судового рішення з підстав неоднозначного застосування судом касаційної інстанції одних і тих же норм матеріального права у подібних правовідносинах, а тому дійшов правильного висновку про те, що вказані заявником обставини не є нововиявленими і не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення

Порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судом не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_8 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 02 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

НагорнякВ.А. Писана Т.О. Юровська Г.В.