Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/1947/2016 Головуючий у 1-ій інстанції - Бартащук Л.П.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Перетятько А.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - Савченко Тетяни Леонідівни на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року в справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до фізичної особи підприємства ОСОБА_4, ОСОБА_5 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Заслухавши доповідача, пояснення представника заявника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Універсал Банк» до ФОП ОСОБА_4, ОСОБА_5 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Універсал Банк» - Савченко Т.Л. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити заяву. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції не дослідив у повному обсязі обставини справи, не дав їм належної оцінки та дійшов помилково висновку про те, що третейським судом розглянутий спір про захист прав споживачів, який виключено з підвідомчості цього суду пунктом 14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди», оскільки пред'явлений ПАТ «Універсал Банк» позов направлений на захист порушених прав Банку, а не прав відповідача - споживача банківських послуг. Зазначає, що спір, який виник між банком і ФОП ОСОБА_4, були підвідомчі третейському суду, оскільки виданий банком кредит ФОП ОСОБА_4 не є споживчим, а правовідносини банку і ОСОБА_5 не регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», зважаючи на те, що з останньою був укладений договір поруки, і вона не є споживачем банківських послуг.

В судове засідання апеляційного суду ФОП ОСОБА_4, ОСОБА_5 не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 11 травня 2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та ФОП ОСОБА_4 укладено договір про надання овердрафту № BL13985, відповідно до якого ПАТ «Універсал Банк» надав ФОП ОСОБА_4 короткостроковий кредит у формі овердрафту шляхом сплати з поточного рахунку ФОП ОСОБА_4, розрахункових документів ФОП ОСОБА_4 на суму, що перевищує кредитовий залишок грошових коштів ФОП ОСОБА_4 на такому поточному рахунку, та в межах встановленого ліміту овердрафту. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, кредит на умовах овердрафту надається за поточним рахунком ФОП ОСОБА_4НОМЕР_1, відкритим у ПАТ «Універсал Банк».

Згідно з п. 1.1.1.кредитного договору, ліміт овердрафту становить 132 000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 1.2.4. Кредитного договору, ФОП ОСОБА_4 зобов'язаний повернути основну суму овердрафту у повному обсязі не пізніше 1 грудня 2012 року, а також сплатити плату за користування овердрафтом та виконати інші грошові зобов'язання за Кредитними договором не пізніше 14 грудня 2012 року.

За користування овердрафтом встановлено процентну ставку в розмірі 26 % річних.

11 травня 2012 року між позивачем та ОСОБА_5 в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір поруки № BL13985-П. Згідно п.1.1 вказаного договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за порушенням зобов'язань боржником - ФОП ОСОБА_4 у солідарному порядку.

В п. 7.4. договору про надання овердрафту та п. 5.4 договору поруки сторонами було визначено третейське застереження, відповідно до якого всі вимоги, які виникають при виконанні договорів або у зв'язку з ними, або випливають з них, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду, який с невід'ємною частиною даної третейської угоди.

27 лютого 2015 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків в особі третейського судді Волошиновича О.П. було ухвалено рішення про солідарне стягнення з ФОП ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 18 344 грн. 42 коп. та витрат, пов'язаних з вирішенням спору Третейським судом у розмірі 355 грн. 17 коп.

У травні 2015 року представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди» справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку, не підвідомчі третейським судам, і ця обставина відповідно до ст.389-10 ЦПК України є підставою для відмови у видачі виконавчого листа на виконання рішення третейського суду.

Судова колегія вважає, що до такого висновку суд першої інстанції дійшов без повного з'ясування обставин справи.

Так, відповідно до п.22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

З договору, що був укладений 11 травня 2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та ФОП ОСОБА_4 вбачається, що останньому був наданий кредит (овердрафт), як фізичній особі підприємцю.

Проте суд першої інстанції не з'ясувавши мету надання кредиту ФОП ОСОБА_4, дійшов до передчасного висновку про те, що цей кредит був споживчим і у зв'язку з цим спір про стягнення заборгованості по наданому кредиту не підвідомчий третейському суду.

Крім того, виходячи зі змісту п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб, не можна погодитись з висновком суду про те, що правовідносини банку і поручителя ОСОБА_5 регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки поручитель не є споживачем послуг банку.

З огляду на наведене, у суду апеляційної інстанції немає підстав вважати ухвалу районного суду про відмову в задоволення заяви ПАТ «Універсал Банк» до ФОП ОСОБА_4, ОСОБА_5 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду такою, що постановлена з дотриманням вимог процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду від 20 жовтня 2015 року - скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - Савченко Тетяни Леонідівни задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: