Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №314/2299/14 Головуючий у 1 інстанції Кіяшко В,О.
Провадження № 22-ц/778/4479/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Дзярука М.П.,

Суддів: Крилової О.В.

ОСОБА_2,

за участі секретаря: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на додаткове рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 05 червня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дітей: неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання заяви з 05.05.2014р., і до досягнення донькою ОСОБА_5, 23.01.2007р.н. повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн.

Допущено негайне виконання рішення у межах суми за один місяць відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про виправлення описки.

В заяві зазначала, що в мотивувальній частині рішення суду вказано, що суд вважає можливим визначити розмір аліментів 1/3 частина усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, в резолютивній частині рішення суду не вказано про відсоток прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилаючись на викладене, просила суд ухвалити додаткове рішення, додавши в резолютивній частині рішення суду від 05 червня 2014 року слова «але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

08 вересня 2016 року Вільнянським районним судом Запорізької області ухвалено додаткове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дітей: неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви з 05.05.2014р., і до досягнення донькою ОСОБА_5, 23.01.2007р.н. повноліття.

Виконання рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 05 червня 2014 року припинити з дня вступу рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 вересня 2016 року в закону силу та ухвалено повернути виконавчий лист до Вільнянського районного суду Запорізької області.

Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про виправлення описок у судовому рішенні відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 220 суд, що ухвалив рішення , може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню , майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд ухвалює рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановлено, що резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК.

У ній, зокрема, має бути зазначено: висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У правовій позиції, яка викладена в п. 20 вказаної постанови Пленуму ВС України зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

У даному випадку ухвалення додаткового рішення ґрунтується на тому, що суд не повністю виклав у резолютивній частині рішення обов»язок відповідача утримувати своїх неповнолітніх дітей сплатою аліментів, які не можуть бути меншими за 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що було зазначено в мотивувальній частині і відповідає нормі права. Такого роду неповнота рішення має суто правовий характер, не потребує дослідження в судовому засіданні доказів, не змінює суті основного рішення.

З зазначених вище підстав доводи апелянта про зміну основного рішення ухваленням додаткового, значний проміжок часу між ухваленням рішення і додаткового рішення, а також погіршення його матеріального стану є безпідставними і такими, що не ґрунтуються на законі.

Додаткове рішення суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303,307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Додаткове рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 вересня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: