Справа № 202/9094/15-ц
Провадження № 2/202/554/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №53 Індустріального району, Індустріальний районний відділ в м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №53 Індустріального району, Індустріальний районний відділ в м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку.

В обґрунтування поданої позовної заяви позивач зазначив, що згідно виданого виконавчим комітетом Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська його дружині ОСОБА_3 ордеру на жиле приміщення №2838 серія 01 від 03.01.1989 року разом з нею у відповідності із законом вселився в кватиру №74 у будинку №65, розташованому по проспекту Миру у м. Дніпропетровську, в якій мешкає і по цей час. Від шлюбу з квартиронаймачем у позивача народився син ОСОБА_4, який згідно свідоцтва про смерть помер 04 квітня 2014 року. Квартиронаймач ОСОБА_3 померла 22 лютого 1991 року. Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки Донецької області 21 березня 1995 року між позивачем та ОСОБА_2, яка є відповідачкою по справі був зареєстрований шлюб, актовий запис №499. Від зазначеного шлюбу дітей у сторін немає. Позивач у встановленому законом порядку надав відповідачці у найманій ним квартирі житло з пропискою за її новим місцем проживання. Умови Типового договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 10 вересня 2002 року, за яким наймачем була дружина позивача ОСОБА_3, яка померла 22.02.1991 року, було змінено, особовий рахунок відкрито на імя позивача, до складу сімї якого на час внесення до договору змін входили, окрім нового наймача дві особи син ОСОБА_4, який помер 04.04.2014 року та дружина - ОСОБА_2 Зазначає, що з листопада 2005 року відповідачка залишила сімю, фактично у такий спосіб припинивши з позивачем сімейні відносини і до цього часу в квартирі не мешкає. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано. Оскільки реєстрація відповідачки змушує позивача нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняти з реєстраційного обліку.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі

Відповідачка в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлена була належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність не подавала, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву позивача, відповідно до ст.ст. 224 - 225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Представник третьої особи Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №53 Індустріального району в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи Індустріального районного відділу в м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області ОСОБА_6, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, через канцелярію суду надав заяву у якій просить розглядати справу без його участі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії до ордеру №2838 серії 01, виданого 03 січня 1989 року виконавчим комітетом Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська, ОСОБА_3 на родину з 2 чоловік (ОСОБА_3 та ОСОБА_4І.) надана двокімнатна квартира, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.-т. ОСОБА_6АДРЕСА_1.

Від шлюбу з квартиронаймачем у позивача народився син ОСОБА_4.

Квартиронаймач ОСОБА_3 померла 22 лютого 1991 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №308646 від 11 січня 1995 року.

Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки Донецької області 21 березня 1995 року між позивачем та відповідачкою був зареєстрований шлюб, актовий запис №499. Позивач у встановленому законом порядку надав відповідачці у найманій ним квартирі житло з пропискою за її новим місцем проживання.

Умови Типового договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 10 вересня 2002 року, за яким наймачем була дружина позивача ОСОБА_3, яка померла 22.02.1991 року було змінено, особовий рахунок відкрито на імя позивача, до складу сімї якого на час внесення до договору змін входили, окрім нового наймача дві особи син ОСОБА_4 та дружина - ОСОБА_2

Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ від 20 травня 2014 року ОСОБА_4 помер 04 квітня 2014 року.

Відповідно до довідки КП ЖРЕП Індустріального району від 19 травня 2015 року №1427 в квартирі, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.-т. ОСОБА_6АДРЕСА_1 зареєстрована однак не проживає ОСОБА_2.

Частиною 1 ст. 71 цього Кодексу передбачено, що за наймачем або членами його сім'ї при їх тимчасовій відсутності жиле приміщення зберігається протягом шести місяців.

За правилами ст. 71 ЖК України у справах про визнання наймача або членів сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обов'язковим є з'ясовування причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Поважними причинами відсутності визнаються перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо.

Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно заяв від 16 серпня 2011 року та 26 травня 2015 року, складених ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 затверджених майстром КП ЖРЕП Індустріального району та начальником КЖЕП №53, ОСОБА_2 не проживає за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.-т. ОСОБА_7АДРЕСА_1 з листопада 2005 року.

Таким чином відповідач не проживає за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.-т. ОСОБА_7АДРЕСА_1 без поважних причин одинадцять років.

При цьому, суд враховує, що обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачу в користуванні квартирою, та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачем зберігається спірне жиле приміщення.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Вирішуючи позовні вимоги в частині зняття з реєстрації відповідача суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстраційного обліку проводиться компетентними органами на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням.

Таким чином, порядок зняття з реєстрації визначений законом та підстав для задоволення позовних вимог щодо зняття з реєстрації відповідача, суд не вбачає.

Позивач не надав доказів порушення його права, а саме доказів звернення до третьої особи з вимогою про зняття відповідача з реєстраційного обліку та відмови йому.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 379, 382, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 224, 212-215, 224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №53 Індустріального району, Індустріальний районний відділ в м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку задовольнити.

ОСОБА_2 визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач може оскаржити заочне рішення до апеляційного суду в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Є.В.Волошин