Справа № 653/2341/16-ц
Провадження № 2/653/785/16
"08" листопада 2016 р. Генічеський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого - судді Венглєвської Н.Б.
секретаря - Мустафаєва Ф.А.
представника третьої особи без самостійних вимог
виконавчого комітету Партизанської селищної ради Генічеського району
Херсонської області - Юріна Ю.В.
Представника третьої особи без самостійних вимог служби у справах дітей Генічеської РДА - Малецького Я.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Генічеськ справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав,
Позивач, ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що ОСОБА_4 як батько з дитиною не спілкується, не проявляє до дочки батьківської турботи, не цікавиться нею та не відвідує її, не турбується про фізичний та духовний розвиток дочки, не надає матеріальної допомоги на її виховання. Вказує, що відповідач жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, повністю відмовився від дитини, її матеріального утримання. З 2013 року, після припинення шлюбних відносин, про дочку турбується і дбає лише позивач, за весь цей час відповідач жодного разу не поцікавився життям та успіхами дитини, не запропонував свою допомогу. За весь цей час ОСОБА_4 лише кілька разів зустрічався з донькою. Байдуже ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків, долі та здоров'я дочки ОСОБА_5 змусило її звернутися до суду з даним позовом.
В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_7 позовні вимоги ОСОБА_3 підтримала з тих же підстав, просила суд позов задовольнити. Додатково пояснила, що на даний час позивач проживає з іншим чоловіком. Дочка перебуває на повному її утриманні а відповідач на протязі понад 3 роки не цікавиться життям дівчинки.
Відповідач ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.
Представник виконавчого комітету Партизанської селищної ради Генічеського району Юріна Ю.В. підтримала позовні вимоги та вказує, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам дитини.
Представник служби у справах дітей Генічеської РДА за довіреністю Малецький Я.М. в судовому засіданні вимоги позивача підтримав повністю. Вказує, що позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідатиме інтересам останньої.
Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши висновок Служби у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що сторони в період з 10 жовтня 2008 року по 15 листопада 2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі та проживали однією сім'єю. За період спільного життя у сторін народилася дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1. Згідно копії свідоцтва про народження відповідач записаний батьком дитини.
Згідно статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що з 2013 року сторони припинили проживати однією сім'єю, дитина залишилася проживати з матір'ю.
Відповідно до пояснень позивачки - відповідач будь-якої допомоги на утримання дитини не надає, її вихованням не займається. Дій направлених на участь у вихованні дочки не вчиняв.
Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його можна застосовувати тоді, коли це викликано необхідністю.
Відповідно до пояснень позивача, викладених у позову та пояснень її представника наданих у судовому засідання, на протязі тривалого часу батько дитини не відвідує її, не цікавиться життям та здоров'ям дівчинки, не допомагає позивачеві матеріально та повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків.
Як вбачається з Висновку № 302/09-401/02/29 від 22.09.2016 р. Органу опіки та піклування Генічеської районної державної адміністрації ОСОБА_4 доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом приймається до уваги те, що відповідачем не вчинялося будь-яких дій на налагодження стосунків з дитиною, намаганні брати участь у її вихованні та утриманні. Останній не звертався до служби у справах дітей Генічеської РДА з метою визначення його участі, як батька у вихованні дітей; ним не вжито заходів щодо утримання дочки; відсутні докази, що підтверджували б його намагання домовитися з позивачем про спілкування з дитиною.
Згідно з ч. 3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Матеріалами справи підтверджена винна поведінка ОСОБА_4, щодо ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
Крім цього, хоча позивачем не ставилась позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дитини, але станом на дату винесення рішення набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо обов'язку осіб, позбавлених батьківських прав утримувати дитину» від 17.05.2016 року, а тому згідно ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
З'ясовуючи обставини, які повинні бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач на даний час не має інших осіб на своєму утриманні, хронічних захворювань не має.
При цьому визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
А тому, суд вважає, за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача на підставі ч.3 ст. 181 СК України, але не менше встановленого діючим законодавством мінімуму, щомісячно, та стягувати їх на користь позивача ОСОБА_3, яка займається вихованням та забезпеченням дитини.
На підставі викладеного Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 155, 163,164, 181, 182 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_3 задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частина всіх видів доходів /заробітку/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 липня 2016 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку.
Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах сум платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, відповідно до ст. 294 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н.Б. Венглєвська