Справа №642/7918/15
Провадження №2/642/743/16
Ленінський районний суд м.Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 червня 2016р.

Суд у складі: Головуючого судді Євтіфієв В.М.;

Секретаря Балан Т.А.;

За відсутності позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участю представника позивача ОСОБА_3, відсутності відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5., за участю представників відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7, участю третьої особи ОСОБА_8, відсутності третьої особи ОСОБА_9;

розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_9, про відновлення меж земельної ділянки та покладення обов'язку, -

ВСТАНОВИВ:

У мотивування своїх вимог позивачі вказали, що право власності на домоволодіння за адресою:АДРЕСА_1, належить позивачам на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 24.01.2014 року приватним нотаріусом ХМНО Костніною Ю. С., зареєстрованого в реєстрі за № 82 та Свідоцтва про право власності виданого 24.01.2014 року приватним нотаріусом ХМНО Костіною ІО. С., та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 24.01.2014 року приватним нотаріусом ХМНО Костніною Ю. С., зареєстрованого в реєстрі за № 84.

Відповідачі є власниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2.

Треті особи проживають за вказаними адресами.

В середині літа 2015 року відповідачі самоправно всупереч правам позивачів порушили межу між суміжними домоволодіннями НОМЕР_1 і НОМЕР_2 встановивши на земельної ділянці позивачів паркан-сітку рабицю.

Тому позивачі з приводу порушення їх права на земельну ділянку заявляють вимоги:

- зобов'язати відповідачів, відновити межу між суміжними домоволодіннями АДРЕСА_1

- заборонити відповідачам порушувати і перетинати межу між суміжними домоволодіннями НОМЕР_1 НОМЕР_2 по АДРЕСА_1

В запереченнях наданих суду представник відповідача ОСОБА_6 вказав:

У літку 2013 р. позивачка при здійсненні ремонту домоволодіння АДРЕСА_1 звернулась до відповідачів з проханням проведення каналізації від люка який розташовано на території домоволодіння НОМЕР_2 вказаної вулиці. Їй було відмовлено.

Потім позивачка у вересні позивачка на власний розсуд убрала забор у вигляді сетки рабіца та збудувала каналізацію. До теперішнього часу вказаний забор не встановлено.

У серпні 2014р. відповідачі встановили вказаний забор. До теперішнього часу намагання відповідачів узаконити земельну ділянку перешкоджаються позивачкою.

Представник позивачів на позові наполягав. В пояснені вказав, обставини викладені в мотивуванні позовних вимог, згідно яких на думку позивачів відповідачами порушені права позивачів як користувачів земельної ділянки. Відповідачі встановили забор який розташовано на території позивачів що підтверджено висновком експерта. Таким чином порушили права позивачів.

Представники відповідачів позовні вимоги не визнали.

Представник відповідача ОСОБА_4 в пояснені вказав, обставини викладені в запереченнях. Крім того вказав, що відповідачі встановили забор відповідно до плану домоволодіння. Відповідачі намагаються оформити вказану земельну ділянку у власність, але позивачка цьому перешкоджає. Забор стоїть на місці де він завжди стояв.

Третя особа ОСОБА_8 позовні вимоги не визнав. В пояснені вказав, що земельна ділянка на який розташовано будівля позивачки раніше належав ОСОБА_12. В 1974 році з метою усунення суперечностей між сторонами було прийнято рішення суду стосовно розмішування земельних ділянок. Згідно того рішення було встановлено забор який став предметом спору. Забор стоїть на місці згідно рішення суду.

Експерт ОСОБА_13 допитана в судовому засіданні відповідно до наданого висновку вказала: Вона проводила експертні дослідження щодо межи домоволодіння НОМЕР_1, НОМЕР_2 по АДРЕСА_1. Під час проведення дослідження вона вивчила надану документації, щодо вказаних домоволодінь. Враховуючи документи щодо земельних ділянок вона надала висновок про те що власником будинку НОМЕР_2 вказаної вулиці було порушено право власника земельної ділянки в частині лінії розмежування та встановлення забору між суміжними домоволодіннями. Власники шляхом неправильного розташування забору самовільно захопили земельну ділянку власника НОМЕР_1 що відображено у висновку. Крім того, вона вивчала рішення суду у справі «2-454/74 від 24 березня 1974р. щодо порядку користування земельною ділянкою. ЇЇ висновок як експерта підтверджує ті обставини яки були враховані при ухвалені зазначеного рішення. На теперішній час межа між суміжними домоволодіннями НОМЕР_1 і НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 повинна проходити за лінією АБВГДЖЗКЛМ, додатку А 8 до висновку.

З урахуванням правової позицію сторін, наданих заперечень відповідачем, дослідивши та оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлені наступні факти та обставини:

Як зазначено в ст.10, 11 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На праві власності позивачам належить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 згідноСвідоцтва про право на спадщину за законом виданого 24.01.2014 року приватним нотаріусом ХМНО Костніною Ю. С., зареєстрованого в реєстрі за № 82 та Свідоцтва про право власності виданого 24.01.2014 року приватним нотаріусом ХМНО Костіною ІО. С., та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 24.01.2014 року приватним нотаріусом ХМНО Костніною Ю. С., зареєстрованого в реєстрі за № 84, який раніше було придбано на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_14 Означені факти підтверджуються вказаними документами, наданими позивачкою у виконання вимог ст..10. 11 ЦПК України.

Відповідачі є власниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2. Означений факт не спростовано відповідачами. А тому суд вважає таким, що не потребує доказуванню.

Згідно копії справи без № в матеріалах якої мається висновок техничної експертизи №1225 від 12.02.1974р. щодо розділу домоволодіння по АДРЕСА_1 між ОСОБА_8 та ОСОБА_16 Проте, вказаним висновком було проведено розділ земельної ділянки за вказаною адресою між вказаними особами. До вказаної справи без № додано копія викопіровки на усадебну ділянку АДРЕСА_1, користувачами якої зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_16, в якої вказано, що межа забудови становила 14,95 м. На підставі вказаних документів 26 березня 1974р. було ухвалено рішення, щодо розділу домоволодіння АДРЕСА_1 між ОСОБА_8 та ОСОБА_16, яким визначено по 1/2 частки майна.

На підставі вказаних документів ОСОБА_17 яка була матерю ОСОБА_2, що визнають сторона, отримала темничний паспорт на долмоволодіння АДРЕСА_1

Представник позивачів стверджує, що у літку 2015 відповідачі самоправно всупереч волі позивачів порушили межу між суміжними домоволодіннями НОМЕР_1, НОМЕР_2 встановивши на земельної ділянці позивачів паркан - сітку рабицю. Але означений факт спростовується третьою особою, який в своїх пояснень вказав, що забор було встановлено відповідно до рішення суду від 1974р. та на теперішній час забор розташовано згідно с законом, як того було визначено вказаним рішенням.

Позивачка не погодившись з думкою власників домоволодіння НОМЕР_2 та третьої особи ОСОБА_8 12.01.2015р. з метою дослідження визнання порядку землекористування між суміжними домоволодіннями, звернувся до Судового експерта ОСОБА_18, із заявою надати висновок про встановлення межі між домоволодіннями НОМЕР_1 і НОМЕР_2 по АДРЕСА_1.

Перед експертом були поставлені питання, проти яких відповідачі, третті особи в судовому засіданні визнанні та клопотань щодо доповнення питань для вирішення спору суду не заявили.

01.07.2015 експертом було складеноВисновок експертного дослідження №50 в якому було зазначено:

Домоволодіння АДРЕСА_1 було придбано у 1897 році ОСОБА_19 у ОСОБА_20, згідно Виписці із кріпосної Харківського Нотаріального архіву книги по м. Харкова за 1897 рік та за постановою жилкомісії по денаціоналізації при Харківському міськвиконкомі у 1922 році було повернуто (вмісті із землею) у власність ... ОСОБА_19 та ОСОБА_21 .. .Вочевидь ОСОБА_22 та ОСОБА_23.

Площа земельної ділянки АДРЕСА_1 згідно квартальної зйомки будівельного кварталу №1903, затвердженого рішенням виконкому Ленінської райради депутатів трудящих м. Харкова № 57 від 28.02.1956 року становила 1900 кв.м.(в тому числі надлишок - 80 кв. м.,закріплений тим же рішенням) і в плані мала форму прямокутника зі сторонами.

До 1958 року домоволодіння АДРЕСА_1 було у складі двох житлових будинків і по праву власності належало двом групам співвласників:

- ОСОБА_15 і ОСОБА_12 - 1/2 частина домоволодіння, в порядку спадкування після ОСОБА_23;

- ОСОБА_24 і ОСОБА_25 - 1/2 частина домоволодіння, в порядку спадкування після ОСОБА_22.

У 1958 році згідно витягу № І засідання Виконкому Ленінської райради депутатівтрудящих м. Харкова від 09.01.1958 року за заявою ОСОБА_15 і ОСОБА_12 домоволодіння було розподілено на два самостійних, з присвоєннямокремих адрес, та кожному зі співвласників видано Свідоцтво про право особистоївласності на житловий будинок:ї

- ОСОБА_15 і ОСОБА_12 - стало належати домоволодіння по АДРЕСА_1 із земельною ділянкою 910 кв. м.;

- ОСОБА_24 і ОСОБА_25 - стало належати домоволодіння по АДРЕСА_2 із земельною ділянкою 910 кв. м.

На підставі вищезазначеного, площі обох земельних ділянок по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 мали рівні значення і складали по 910 кв.м. кожна.

Обидві групи співвласників також мали однаково рівні права і на залишок - 80кв. м., закріплений тим же рішенням виконкому, що і нормативна площа земельної ділянки.

Таким чином, площі обох земельних ділянок - по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 мають складати по 950 кв. м. кожна, в т.ч. надлишок 40кв.

Згідно листа КП «Харківського МіськБТІ» від 06.12.2013 року № 449 «...домоволодіння АДРЕСА_1 у 1958 року було розподілено на два самостійних,згідно витягу № І засідання Виконкому Ленінської райради депутатів трудящих м. Харкова від 09.01.1958 року. Графічні матеріали не надавались. При проведенні поточної інвентаризації у 1959році житлових будинків НОМЕР_1 і НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 межа міжділянками позначена умовно, тобто огорожа була відсутня. Відстань від житловогобудинку НОМЕР_1 до межі із земельною ділянкою АДРЕСА_2зазначена на ескізі - 2,25 м.

При. розподілі земельної ділянки по АДРЕСА_1 домоволодінню НОМЕР_1 була виділена земельна ділянка площею 950 кв.м., межа почервоній лінії забудови становила 14,95 м. і складалася з:

- відстані між житловим будинком і межею із суміжним домоволодінням НОМЕР_2 - 2,25 м.;

- розміру самого житлового будинку - 8,55 м. (3,90 +4,65);

- відстані між житловим будинком і межею із суміжним домоволодінням НОМЕР_3 - 4,15м.

(2.25+8.55+4.15=14.95п.м.)

Через те, що дерев'яний будинок був обкладений цеглою, довжина житлового будинку у домоволодінні НОМЕР_1 змінилася і складає - 8, 85 м., тобто розмір будинку збільшився на 0,3 м. (8,85-8.55).

Таким чином, відстань між житловим будинком у домоволодінні НОМЕР_1 і межею із суміжним домоволодінням НОМЕР_2 повинна складати -2, 10 м. (2.25-0,3 : 2).

Відстань між житловим будинком у домоволодінні НОМЕР_1 і межею із суміжним домоволодінням № 10 - 4,0 м. (4.15 - 0.3 : 2).

Експертзазначив, що згідно технічного паспорту на домоволодіння по АДРЕСА_1, виготовленого КМ «Харківське МіськБТІ» станом на 20.11.2012 року, площа земельної ділянки становить 937 кв.м., в тому числі надлишок - 2 кв.м. і в плані має форму неправильного багатокутника зі сторони.

Через які обставини у 1966 році сталися зміни в площі земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м.Харкові невідомо. Площа земельної ділянки НОМЕР_1 стала становити 937 кв. м., замість 950 кв. м.

У зв'язку зі складністю конфігурацією земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м. Харкові була виконана геодезична зйомка.

Згідно геодезичної зйомки площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м. Харкові становить 951 кв. м....

Крім того, висновком зазначено, що при дослідженні виявлення переуступка частиниземельної ділянки НОМЕР_1 домоволодінню АДРЕСА_2,площею 21 кв. м., в тому числі:

- частина земельної ділянки паралельно житловому будинку домоволодіння НОМЕР_1, починаючи від червоної лінії забудови - площею 15 кв. м.;

- частина земельної ділянки під першою нежитловою будівлею домоволодіння НОМЕР_2 - площею 3 кв. м.;

- частина земельної ділянки під другою нежитловою будівлею домоволодіння НОМЕР_2 - площею 3 кв. м.

Отже,межа між суміжними домоволодіннями НОМЕР_1 і НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 порушена власниками домоволодіння НОМЕР_2 в м.Харкові.

Крім того, у висновку експерт зазначив,межа між суміжними домоволодіннями НОМЕР_1 і НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 повинна проходити за лінією АБВГДЖЗКЛМ (Додаток А 8):

- відрізок АБ, довжиною 13,0 м., необхідно прокласти від червоної лінії забудови, на відстані 2,1 м. від стіни житлового будинку у домоволодінні НОМЕР_1, паралельно стіні житлового будинку;

- відрізок БВ, довжиною 1,3 м., необхідно прокласти від відрізка АБ вправо, перпендикулярно стіні житлового будинку у домоволодінні НОМЕР_1;

- відрізок ВГ, довжиною 4,36 м., необхідно прокласти по існуючий огорожі від точки В до рогу нежитлової будівлі домоволодіння НОМЕР_2;

- відрізок ГД, довжиною 5,88 м., необхідно прокласти по стіні нежитлової будівлі домоволодіння НОМЕР_2;

- відрізок ДЖ, довжиною 6,14 м., необхідно прокласти по існуючій огорожі від рогу першої нежитлової будівлі до рогу другої нежитлової будівлі домоволодіння НОМЕР_2;

- відрізок ЖЗ, довжиною 5,43 м., необхідно прокласти по стіні другої нежитлової будівлі домоволодіння НОМЕР_2;

- відрізок ЗК, довжиною 30,88м., необхідно прокласти по існуючій огорожі від рогу другої нежитлової будівлі по стіни вбиральні домоволодіння НОМЕР_2;

- відрізок КЛ, довжиною 0,47 м., необхідно прокласти по стіні вбиральні домоволодіння НОМЕР_2;

- відрізок ЛМ, довжиною 1,31 м., необхідно прокласти по стіні вбиральні домоволодіння НОМЕР_2.

На підставі викладеного експерт у своєму висновку зазначив:

Межа між суміжними домоволодіннями АДРЕСА_1 порушена власниками домоволодіння НОМЕР_2 в м. Харкові.

Межа між суміжними домоволодіннями НОМЕР_1 і НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 повинна проходити за лінією АБВГДЖЗКЛМ згідно Додатку А 8.

Вказаний висновок відповідачами та третіми особами не спростовано.

Таким чином, Висновком експертного дослідження № 50 від 01.07.2015 року, позивачами підтверджено, що відповідачі порушили межу між суміжними домоволодіннями АДРЕСА_1.

Крім того, суд вважає, що відповідачі на час зведення забору помилково вважали межу земельних ділянок яка проходить по місцю розташування забору, а тому не можна вважати вмисним захоплення земельної ділянки позивачами.

Вимогами статті 3 ЗК Україні визначено: Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Вимогами статті 152 ЗК України визначено:

1. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

2. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

3. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Отже, вимоги позивачів в даної частини є обґрунтованими.

Вирішуючи вимоги позивачів, щодо заборони відповідачам порушувати і перетинати межу між суміжними домоволодіннями НОМЕР_1 НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, суд вже зазначав, що кожна сторона повинна довести ті обставини на яки посилається в межах заявлених вимог, що визначено ст..10 ЦПК України.

Позивачами у виконання вимог вказаної норми закону суду не доведено, що відповідачі порушують її права в частині перетину межи суміжних домоволодінь Крім того, з урахуванням позовних вимог, позивачі вимагають покладення обов'язку на відповідачів в майбутньому, що суперечить вимогам ст..3 ч.1 ЦПК України: Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Оскільки, положеннями вказаної статті передбачено право особи на судовий захист порушеного права. Таким чином, суд не вирішує вимог яки повинні існувати в майбутньому. Тому в даної частині позовні вимоги є необґрунтованими, та не підлягають задоволенню.

При вирішені судових витрат, суд враховує, що оплату витрат було проведено ОСОБА_26, а тому на її користь повинні бути стягнути витрати у порядку визначеному ст..88 ЦПК України.

Керуючись ст. 11, 57, 88, 130, 174, 212, 214, 215, 218, 367 ч.1п.1, ЦПК України,

В И Р И Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_9, про відновлення меж земельної ділянки та покладення обов'язку, задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4, ОСОБА_5відновити межу суміжних домоволодінь НОМЕР_1 і АДРЕСА_2 по лінії АБВГДЖЗКЛМ згідно схеми відновлення лівої межі домоволодіння по АДРЕСА_1 в м.Харкові, Додатку №8 до Висновку експертного дослідження №050 складеного 01.07.2015 року, звільнивши самоправно захоплену частину земельної ділянки домоволодінняАДРЕСА_1 площею 21 кв.м., демонтувавши паркан.

В решті позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з кожної ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 243(двісті сорок три)грн.60коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня його проголошення або отримання копії рішення особами, які беруть участь у справі але не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: В.М.Євтіфієв