У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді: - ОСОБА_1,

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання - Демчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області про визнання дій (правочину) недійсним,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказує, що рішення є незаконним та необгрунтованим.

Зазначає, що ОСОБА_5 підписав позовну заяву на усунення перешкод в користуванні майном, яке не належало ні йому особисто, ні регіональному відділенню Фонду державного майна в Рівненській області, чим порушив ст.41 Конституції України. Майно належить ТОВ «Байкал».

Стверджує, що суд не дослідив того, що ОСОБА_5 не був начальником регіонального відділення Фонду державного майна в Рівненській області та надав фіктивний наказ про тимчасове виконання обов»язків начальника.

Доводить, що суд також не дослідив той факт, що він являється колективним власником майна, на яке спрямував свої незаконні дії ОСОБА_5

Також зазначає, що представник регіонального відділення Фонду держмайна в Рівненській області просив заключити мирову угоду, а суд ухилився від розгляду запропонованої мирової угоди, тобто ухилився від повного дослідження справи.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції і направити справу на продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної

___________________________________________________________________________________________

Справа № 569/13493/15-ц Головуючий у суді 1 інстанції - ОСОБА_6

Провадження № 22-ц/787/332/2016 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що суддею Господарського суду Рівненської області було перевірено позовну заяву позивача на відповідність її вимогам чинного ГПК України, в тому числі і на повноваження ОСОБА_5 на підписання позовної заяви від імені регіонального Фонду державного майна по Рівненській області, а вимога про визнання позовної заяви такою, що суперечить діючому законодавству не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 01.06.2010 року регіональне відділення Фонду Державного майна України по Рівненській області звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до ТОВ «Байкал» про усунення перешкод у користуванні майном. Позовна заява підписана в.о. начальника регіонального відділення ОСОБА_5

З наказу Фонду державного майна України від 27.02.2010 року № 40-р вбачається, що у зв»язку із звільненням з займаної посади начальника регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області ОСОБА_7 покладено виконання обов»язків начальника регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області на заступника начальника цього регіонального відділення ОСОБА_5 з 1 березня 2010 року (а.с.34), а отже ОСОБА_5 на день пред"явлення позову до господарського суду був повноважною особою регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області на подання та підписання позовної заяви.

Тобто, твердження позивача про те, що ОСОБА_5 не був наділений правом на пред"явлення та підписання позову ніякими доказами не підтверджується.

Крім того, 09.09.2010 року Господарським судом Рівненської області по справі за позовом регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області до відповідача ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю "Байкал" про усунення прав користування та розпорядження майном шляхом звільнення ухвалено рішення, яким позов задоволено та ТОВ "Байкал" на протязі трьох днів з дня набрання рішенням законної сили зобов"язано звільнити приміщення, які займає товариство у будівлі гуртожитку по вул. Відінській, буд.42 а в м.Рівне. Вказане рішення набрало законної сили.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що судом 1 інстанції не було досліджено документів ВРУ, яка своїми листами підтверджувала, що вона не являється власником будинку № 42а по вул.Відінській в м.Рівне та, що ОСОБА_4 являється колективним власником майна. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Рівненської області від 09.09.2010 року було встановлено, що гуртожиток по вул. Відінська, 42 а в м.Рівному є об"єктом права державної власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Рівненської міської ради 11.11.2003 року.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов"язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Посилання в апеляційній скарзі на ухилення суду 1 інстанції від розгляду запропонованої представником регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області мирової угоди безпідставні. В суді апеляційної інстанції представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області ОСОБА_9 пояснив, що з заявою про укладення мирової угоди до суду 1 інстанції не звертався.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина 1 статті 15 ЦК).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тому суд не може захистити порушене право у спосіб, який не передбачено законом

Юридична заінтересованість позивача у цивільному процесі зобов"язує його довести як наявність спірних матеріальних правовідносин, так і ту обставину, що його права порушені і вони можуть бути захищені у визначений ним спосіб.

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вимога позивача про визнання позовної заяви такою, що суперечить діючому законодавству не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом, а саме ст.16 ЦК України.

При таких обставинах справи суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про безпідставність позовних вимог .

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду.

Приведені в апеляційній скарзі доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно з"ясовані обставини справи, висновки відповідають обставинам і доказам, які знаходяться в матеріалах справи, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права при розгляді спору не порушені, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, а доводи апеляційної скарги є неспроможними і необґрунтованими та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області про визнання дій (правочину) недійсним - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: З.М.Максимчук

Судді: І.М. Собіна

ОСОБА_3