01 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючий суддя: Качан В.Я.
Судді: Шиманський В.Й., Кравець В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -
У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Власюк С.В. щодо накладення арешту на майно, а також, щодо зобов'язання державного виконавця Власюк C.B. ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві скасувати постанову від 31.01.2013 про арешт майна боржника та заборони на його відчуження; зобов'язання державного виконавця Власюк C.B. ВДВС Печерського РУЮ м. Києва скасувати постанову від 17.05.2013 про оголошення в розшук майна всі транспортні засоби з подальшою постановкою на штраф майданчик та повідомлення державного виконавця.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року у задоволенні скарги відмовлено.
Не погодившись з ухвалою, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить суд скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року, визнати виконавчий лист № 2-3/11 від 16.11.2012 таким, що не підлягає виконанню, відкликати виконавчий лист № 2-3/11 від 16.11.2012 із ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві, зобов'язати державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Власюк С.В. скасувати постанову від 31.01.2013 про арешт майна боржника та заборони на його відчуження.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена упереджено, без урахування доводів та доказів.
Заслухавши доповідь головуючого, пояснення відповідача ОСОБА_1, який з'явився в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Справа 2-3754/12
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7394/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Цокол Л.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
З матеріалів справи вбачається, що на виконанні ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві знаходиться виконавчий лист № 2/759/3244/13 від 26.07.2013, виданий Святошинським районним судом м. Києва, про вселення ОСОБА_6 у квартиру АДРЕСА_1.
Як вбачається з матеріалів справи, 31.03.2013 державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м. Києва Власюк C.B. відкрито виконавче провадження № 36282339 згідно виконавчого листа №2-1/11 виданого Печерським районним судом м. Києва 16.11.2012 про стягнення з ОСОБА_1 компенсації за майно, придбане в шлюбі у розмірі 58 664,38грн.
31.01.2013 державним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_1 в межах суми боргу, що належить йому та заборонено здійснювати відчуження належного майна.
17.05.2013 державним виконавцем винесено постанову про розшук майна, з огляду на те, що з відповіді УДА за боржником є зареєстрований транспортний засіб, з подальшим залишенням його на штрафмайданчику.
10.04.2013 ОСОБА_1 звернувся до ВДВС про повернення виконавчого документу з огляду на те, що рішення сулу не відповідає вимогам закону та просив звернутись до суду про роз'яснення судового рішення.
Згідно ст. ст. 383, 387 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Відповідно до ст. ст. 25, 57 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постановою може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.
Згідно ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ.
Враховуючи викладене та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, оскільки заходи у вигляді арешту майна та заборони на його відчуження та розшуку транспортного засобу вжиті у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», тому підстави для визнання дій державного виконавця протиправними відсутні.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права та відповідно до обставин справи, підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 312 ЦПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити.
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: