Справа № 458/731/15 Головуючий у 1 інстанції: Федитник І.Д.
Провадження № 22-ц/783/839/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Шандри М.М.

суддів: Монастирецького Д.І., Шумської Н.Л.

секретаря Бадівської О.О.

та участю представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на рішення Турківського районного суду Львівської області від 03 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 28779 грн. 73 коп,-

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.03.2007 року відповідач отримав кредит в розмірі 5 840,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які були йому надані для ознайомлення, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов»язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.6.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У зв»язку із порушенням зобов»язань за кредитним договором відповідач станом на 30.06.2015 року має заборгованість за кредитом у сумі 28 779,73 грн., яку просить стягнути на його користь.

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 03.11.2015 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 28779,73 грн. відмовлено у звязку зі спливом строку позовної давності.

Рішення суду оскаржив ПАТ КБ «Приватбанк». В апеляційній скарзі покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід»ємною частиною кредитного договору сторони домовились, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо жодна зі сторін не заявляє про його припинення він автоматично лонгується на такий же термін. Відтак договір автоматично було пролонговано, оскільки з 2007 року жодна із сторін не заявила про свій намір його розірвати. Тому суд прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позову за спливом позовної давності. Просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України про час і місце розгляду справи був повідомлений, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам не повністю відповідає.

Судом установлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.03.2007 року, укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, відповідач отримав кредит в розмірі 5 840,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.7).

ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк».

Згідно пункту 9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору. Він автоматично пролонговується на такий самий термін.

Відповідно до п. 6.5 Умов і правил надання банківських послуг відповідач зобов»язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах , передбачених цим договором.

Згідно із п. 6.6 Умов і правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов»язань за договором, на вимогу банку виконати зобов»язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту і овердрафту), оплати винагороди банку.

П. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більше ніж на 120 днів, відповідач зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

У зв»язку із порушенням відповідачем зобов»язань за кредитним договором, у нього перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 30.06.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 28 779,73 грн., з яких: 5 745,08 грн. заборгованість за кредитом, 15 773,95 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 5414,05 грн. заборгованість по комісії, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1346,65 грн. штраф (процентна складова), що стверджується розрахунком заборгованості.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що наявна заборгованість не підлягає стягненню, оскільки позивач звернувся до суду з позовом за спливом позовної давності, оскільки відповідач з 31.03.2009 року припинив сплачувати платежі за користування кредитом, а строк дії платіжної картки дійсний до 19.03.2008 року та відповідач подав заяву про застосування позовної давності.

Проте повністю з такими висновками суду погодитися не можна.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку позовної давності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок.

Відповідно до п.3.1.1 Умов і правил надання банківських послуг, які є складовою кредитного договору, строк дії карти вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік). Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця.

Відповідно до п. 5.4 Умов і правил надання банківських послуг строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці.

Згідно заяви від 19.03.2007 року позивач видав 23.03.2007 року ОСОБА_3 кредитну картку № 862970 (а.с.7 зв.)

Як убачається з роздруківки з електронної системи банку по боржнику ОСОБА_3, строк дії картки № 862970 березень 2013 року (а.с. 76).

Доказів про надання відповідачем заяви про закриття картрахунку суду не надано.

Доводи відповідача про те, що строк дії карти - березень 2008 року жодними доказами не доведено.

З даним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду 27.07.2015 року, тобто у межах позовної давності, тому районний суд дійшов до необгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову за спливом позовної давності.

Враховуючи наведене, рішення районного суду підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового рішення про задоволення позову.

Керуючись п.2 ч.1ст.307, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 03 листопада 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення. Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 28779,73 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржене протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.М.Шандра

Судді: Д.І.Монастирецький

ОСОБА_4