Провадження № 2/344/747/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Хоростіля Р.В.,

секретаря Басюк С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Галицька Марка», реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з вказаним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого покликалася на те, що 22.01.2008р. з ТзОВ «Галицька Марка» вона уклала договір купівлі-продажу майнових прав, за яким товариство передало їй майнове право вимоги передачі у власність новозбудованої однокімнатної квартири загальною площею 48,61кв.м. на 6 поверсі будинку за проектним номером 8 в межах вулиць Бельведерська-Пилипа ОСОБА_4 в м. Івано-Франківськ і позначений на схемі генерального плану за № 1. ТзОВ «Галицька Марка» взяло на себе зобовязання протягом трьох місяців після введення будинку в експлуатацію та проведення його технічної експертизи передати їй за умови сплати повної вартості новозбудованої квартири, оформлені належним чином документи, які підтверджують право власності на вказану в договорі квартиру, а саме копію декларації про готовність обєкта до експлуатації, акт прийому передачі квартири та довідку про повне внесення нею суми вартості цієї квартири. 29.12.2012р. інспекцією Держархбудконтролю в м. Івано-Франківську було зареєстровано декларацію № ІФ8 про готовність обєкта до експлуатації, копію якого вона отримала.

21.01.2013р. ТзОВ «Галицька Марка» в особі директора ОСОБА_5 на виконання договору купівлі-продажу майнових прав від 22.01.2008р. передало їй по акту (без номера) здавання-приймання завершених будівництвом житлових приміщень зазначену вище однокімнатну квартиру. Згідно з актом на момент підписання сторони виконали один перед одним всі зобовязання згідно договору купівлі-продажу майнових прав від 22.01.2008р., та не мають ніяких претензій один до одного. Одночасно їй було передано ключі від квартири.

31.01.2013р. ТзОВ «Галицька Марка» також видало їй витяг з переліку інвесторів, які брали участь в інвестуванні та фінансуванні будівництва, яким підтверджується, що їй, як інвестору відповідно до акту (без номера) від 21.01.2013р. передана спірна квартира, на яку 03.03.2013р. ПП «БТІ Експерт» виготовило їй технічний паспорт.

22.07.2013р., коли вона подала до ОСОБА_6 служби Івано-Франківського міського управління юстиції заяву для проведення державної реєстрації права власності на дану квартиру, то зясувалось, що заявлене нею право власності на квартиру вже зареєстроване за іншою особою, і з цих підстав 29.07.2013р. їй було відмовлено у державній реєстрації права власності. Вважає, що відчужуючи спірну квартиру АДРЕСА_1, третім особам та реєструючи за ними право власності, відповідачі порушили її право на володіння цією квартирою. Просила суд визнати за нею право власності на спірну квартиру та зобовязати ОСОБА_6 службу Івано-Франківського міського управління юстиції зареєструвати за нею право власності на цю квартиру.

18.12.2013р. позивач збільшила позовні вимоги та додатково просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45,3кв.м., укладений 29.08.2013р. між ТОВ «Галицька марка» та ОСОБА_2, засвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу № 1460 та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на цю квартиру № 5400190 від 29.08.2013р.

13.02.2014р. позивач уточнила позовні вимоги та просила суд: визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 45,3кв.м.; визнати недійсним свідоцтво про право власності від 08.07.2013р. на квартиру № 20 в будинку 21 на вул. Південний бульвар в м. Івано-Франківськ, видане ТОВ «Галицька Марка»; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 загальною площею 45,3кв.м., укладений 31.07.2013р. між ТОВ «Галицька марка» та ОСОБА_3, засвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу ОСОБА_7 за № 1323; витребувати у добросовісного набувача ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 45,3кв.м. шляхом зобовязання повернути квартиру; зобовязати ОСОБА_6 службу Івано-Франківського міського управління юстиції зареєструвати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Однак, 16.12.2015р. представник позивача ОСОБА_8 подав заяву, в якій просив залишити без розгляду вимоги позивача про: визнання недійсним свідоцтва про право власності від 08.07.2013р. на квартиру АДРЕСА_2; визнання недійсним договору купівлі-продажу даної квартири від 31.07.2013р. між ТОВ «Галицька марка» та ОСОБА_3; витребування у ОСОБА_2 даної квартири як у добросовісного набувача; зобовязання ОСОБА_6 служби Івано-Франківського МУЮ зареєструвати за позивачем право власності на дану квартиру.

Ухвалою суду від 16.12.2015р. позовну заяву ОСОБА_1 в зазначеній вище частині позовних вимог залишено без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_8 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, покликаючись на викладені в заяві обставини, просив позов задоволити.

Представник відповідача ТОВ «Галицька марка» - ОСОБА_9, відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_10 в судовому засіданні позов заперечили, оскільки вважають його необґрунтованим та безпідставним, просили в задоволенні такого відмовити.

Представник відповідача - ОСОБА_6 служби Івано-Франківського міського управління юстиції, а також відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача ТОВ «Галицька марка», відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_10, враховуючи думку представника відповідача ОСОБА_6 служби Івано-Франківського міського управління юстиції та відповідача ОСОБА_3, викладену в їх письмових заявах (а.с.240 т.1, 212 т.2), а також пояснення свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_5, дослідивши усі без винятку докази у справі, суд вважає наступне.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається з підстав, що не заборонені законом.

В той же час ст. 392 ЦК України передбачено право власника майна предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Так, судом встановлено, що 22.01.2008р. між ОСОБА_1 та ТзОВ «Галицька марка» укладено договір купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого ТзОВ «Галицька марка» передає ОСОБА_1 майнове право, яке полягає у праві вимагати передачі останній у власність новозбудованої квартири в будинку що знаходиться за адресою в будинку за проектним номером 8 в межах вулиць Бельведерська-Пилипа ОСОБА_4 в м. Івано-Франківськ, а ОСОБА_1 зобовязується прийняти новозбудовану квартиру на умовах цього договору (а.с.9-13 т.1, 47-51 т.2).

Відповідно до п.п. 1.4, 2.1. договору, Сторона-2 (ТзОВ «Галицька марка») протягом трьохмісячного терміну з моменту введення обєкту в експлуатацію та проведення його технічної інвентаризації зобовязана передати Стороні-1 (ОСОБА_1Й.) за умови повної сплати вартості новозбудованої квартири (89930грн. п. 3.1 договору) з метою оформлення права власності Сторони-1 на новозбудовану квартиру, та передати Стороні-1 за актом прийому-передачі належним чином оформлені документи, які підтверджують право власності Сторони-1 на зазначену квартиру, а саме: копія декларації про готовність обєкта до експлуатації, акт прийому-передачі новозбудованої квартири, довідку про повне внесення Стороною-1 вартості новозбудованої квартири.

29.12.2012р. інспекцією Держархбудконтролю в Івано-Франківській області зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації багатоквартирного житлового будинку (№ 8 по генплану) з вбудованими закладами громадського призначення в межах вулиць Бельведерська-Пилипа ОСОБА_4 в м. Івано-Франківськ (а.с.15-18- т.1).

21.01.2013р. на виконання договору купівлі-продажу майнових прав від 22.01.2008р. ТзОВ «Галицька марка» передало ОСОБА_1 по акту здавання-приймання завершених будівництвом житлових приміщень однокімнатну квартиру № 20, загальною площею 45,3кв.м., на 6 (шостому) поверсі за проектним номером 8. У даному акті також зазначено, що сторони на момент його підписання виконали один перед одним всі зобовязання згідно договору купівлі-продажу майнових прав від 22.01.2008р. та не мають ніяких претензій один до одного (а.с.14 т.1).

З копії витягу від 21.01.2013р., виданого ТзОВ «Галицька марка», вбачається, що ОСОБА_1 брала участь в інвестуванні та фінансуванні обєкта будівництва за проектним номером 8 по вулиці Короля Данила-Пилипа Орлика-Бельведерська в м. Івано-Франківськ (договір № б/н від 22.01.2008р., акт № б/н від 21.01.2013р.) (а.с.19 т.1).

Відповідно до витягу з рішення Івано-Франківської міської ради від 21.05.2013р. № 263 70-квартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення (замовник ТзОВ «Галицька марка») присвоєно поштову адресу вул. Південний бульвар, 21 (а.с.84 т.1).

03.06.2013р. на імя ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на квартиру № 20 в житловому будинку № 21 по вул. Південний бульвар в м. Івано-Франківськ (а.с.6, 101-102 т.1).

З копії довідки від 17.01.2013р., виданої ТзОВ «Галицька марка» вбачається, що ОСОБА_1 сплатила в повному обсязі вартість квартири № 20, що знаходиться за адресою в будинку за проектним номером 8 по вул. Пилипа Орлика в м. Івано-Франківськ (а.с.103 т.1).

08.07.2013р. ОСОБА_6 служба здійснила державну реєстрацію права власності на однокімнатну квартиру № 20, що розташована по вул. Південний бульвар, будинок 21 в м. Івано-Франківськ, за ТзОВ «Галицька марка», яке стало власником даної квартири (а.с.73-75 т.1).

Рішенням № 4472387 від 29.07.2013р. ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації права власності на спірну квартиру (а.с.8 т.1).

Крім цього, відповідно до договору купівлі-продажу від 31.07.2013р., ТзОВ «Галицька марка» передало у власність ОСОБА_3 однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 45,3кв.м., житловою площею 18,9кв.м. (а.с.186-188 т.1), а згідно з договором купівлі-продажу від 29.08.2013р., ОСОБА_3 передала дану квартиру у власність ОСОБА_2 (а.с.203 т.1).

З наведеного вбачається, що власником спірної квартири на даний час є ОСОБА_2

В той же час згідно з ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, повязані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

З наведеного вище та досліджених в судовому засіданні письмових доказів вбачається, що ТзОВ «Галицька марка» порушила умови укладеного з позивачем договору, оскільки зареєструвала за собою право власності на спірну квартиру, яку в подальшому відчужила ОСОБА_3, яка в свою чергу відчужила її ОСОБА_2, майнові права на яку були придбані ОСОБА_1, чим і було порушено право останньої.

При цьому судом не встановлено обєктивних, чітких та несуперечливих показань свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_5, які необхідні для встановлення обєктивної істини в справі при винесенні законного та обґрунтованого рішення. На переконання суду показання свідків є суперечливими, містять протиріччя і не дають змогу встановити звязок між їх показаннями, поясненнями сторін (їх представників) і спірними правовідносинами, та фактично є неспроможними підтвердити чи спростувати наявні у справі письмові докази та пояснення сторін (їх представників).

В судовому засіданні ж поза розумним сумнівом встановлено, що ОСОБА_1 не стала власником спірної квартири у встановленому законом порядку, а лише володіла майновими правами на неї, відповідно право власності на дану квартиру згідно з вимогами ст. 392 ЦК України за ОСОБА_1 не може бути визнано.

Відтак, оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Галицька Марка», реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру слід відмовити, оскільки позивач обрала неналежний спосіб захисту своїх порушених прав. За таких обставин, зважаючи на порушення прав позивача, останній слід розяснити, що вона вправі звернутися з позовом про відшкодування збитків на підставі п.п. 4.1-4.3 статті 4 договору купівлі-продажу майнових прав відшкодування збитків у звязку з невиконанням умов договору.

Керуючись ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст.ст. 317, 321, 328, 392, 656 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволення позову ОСОБА_1 до ТОВ «Галицька Марка», реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Івано-Франківський міський суд.

ОСОБА_13 Хоростіль

Повне рішення складено 16 лютого 2016 року.