Справа № 201/8382/15-ц
Провадження № 2/201/23/2016
У Х В А Л А

04 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батманова В.В., розглянувши заяву розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Дніпро» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Дніпро» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, а саме заявник просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно та грошові кошти ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1, місце проживання: 49027, АДРЕСА_1) у межах суми заявлених позовних вимог про стягнення 18 110,83 доларів США.

Ухвалою Жовтневого районного суд м. Дніпропетровська від 08 червня 2015 року заяву позивача задоволено та накладено арешт на майно відповідача в межах заявлених вимог.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2015 скасовано ухвалу Жовтневого районного суду від 08 червня 2015 року та передано питання на новий розгляд.

При вивчені заяви виявлено порушення заявником ст.ст.151,152 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того заявником не надано відомостей на підтвердження наявного у відповідача майна, а також не подано відповідне клопотання про встановлення таких відомостей.

Враховуючи положення ст. ст. 151, 152 ЦПК України та зазначені розяснення Постанови Пленуму Верховного Суду України, суд не находить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки позивачем не конкретизовано перелік майна, що належить відповідачу, на яке позивач просить накласти арешт.

На підставі вищевикладеного керуючись ст.ст. 151, 153, 208-210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Дніпро» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Дніпро» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу може бути подано протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська В.В. Батманова