Ухвала

іменем україни

01 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 24 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 27 квітня 2015 року з відповідача на її користь стягнуто заробітну плату за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника з 27 до 31 січня 2014 року в розмірі 297 грн 62 коп., яке комунальним підприємством було фактично виконане 04 червня 2015 року.

Вважала, що мало місце порушення термінів виплати заробітної плати, у зв'язку з чим відповідач повинен сплатити їй компенсацію в розмірі 222 грн 32 коп.

Крім того, згідно з вимогами ст. 117 КЗпП України, за затримку розрахунку при звільненні з відповідача підлягає стягненню середній заробіток у сумі 78 312 грн 28 коп.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 23 жовтня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради на користь ОСОБА_4 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати у сумі 222 грн 32 коп.

Стягнуто з КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради на користь ОСОБА_4 середній заробіток за період затримки розрахунку в сумі 78 312 грн 28 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 24 лютого 2016 року зазначене судове рішення в частині стягнення з КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 78 312 грн 28 коп. змінено, зменшено вказану суму до 3 869 грн 06 коп.

У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Суд першої інстанції, задовольняючи вимоги в повному обсязі, виходив із того, що належна до виплати позивачу додаткова заробітна плата за січень 2014 року в розмірі 297 грн 62 коп. була виплачена їй лише 04 червня 2015 року.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення з КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 78 312 грн 28 коп., та зменшуючи вказану суму до 3 869 грн 06 коп., виходив із того, що право суду зменшити розмір відшкодування, що має сплатити роботодавець працівникові за час затримки виплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст. 116 КЗпП України, залежить від таких чинників: наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум за трудовим договором на день звільнення; виникнення спору між роботодавцем та працівником після того, коли належні до виплати працівникові суми за трудовим договором у зв'язку з його звільненням повинні бути сплачені роботодавцем; прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника про виплату належних йому при звільненні сум у строки, визначені ст. 116 КЗпП України.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 23 грудня 2015 року, справа № 6-837цс15, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, залишивши рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 24 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Журавель

В.А.Черненко

С.П.Штелик