РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого судді Мамаєвій О.В.,

при секретарі Баришніковій І.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального районного суду м.Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 16.04.2015р. звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування матеріальної шкоди.

В обгрунтування позову зазначено, що позивач є власником 20/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, відповідачу ОСОБА_4 належить 30/100 частин вказаного будинку. Над своєю частиною будинку відповідач встановила трубу стоку води таким чином, що вся вода стікає під стіну кухні позивача 2-6, в результаті чого просів фундамент під кухнею та на стіні утворились щілини великого розміру. Крім того, впритул до стіни кухні відповідач встановила паркан (сітка рабиця), який заважає позивачу обслуговувати (робити ремонт, мити вікно та інше) стіни кухні. Згідно кошторисного розрахунку. вартість ремонтних робіт в приміщенні кухні літ. 2-6 в результаті просадки фундаменту становить 22622 грн.

Згідно ДБН 360-92 "Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень", п. 3.25 для догляду за будівлею та здійснення її поточного ремонту відстань від сусідньої межі ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни необхідно приймати не менше 1 метра. Пропозиції узгодити питання про користування земельною ділянкою відповідач залишила без уваги.

Тому позивач просить усунути перешкоди у користуванні кухнею лі. 2-6 в будинку АДРЕСА_1 шляхом демонтажу паркану біля кухні на один метр від стіни вказаного приміщення, та стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 22622 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 вказав, що з позовом не згоден, оскільки прибудова кухні літ.2-6 здійснена без відповідних дозволів у порушення будівельних норм та правил, труба стоку води відповідачем була встановлена ще до будівництва вказаної прибудови. Вважає, що тріщини на стіні кухні утворились внаслідок порушення будівельних норм при будівництві, внаслідок чого утворились тріщини на стінах, в які тепер потрапляють атмосферні опади - дощ та сніг. Що стосується знесення частини паркану, то такими діями будуть порушені права відповідача, так як стіна квартири відповідача примикає до стіни кухні позивача, і у відповідача не буде доступу для обслуговування належної відповідачу частини стіни. На його думку, позивач мав поставити питання про встановлення сервітуту.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши матеріали інвентарної справи буд. АДРЕСА_1, дійшов висновку, що позовні вимоги необгрунтовані та не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивач є власником 20/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1, згідно договору дарування від 26.08.2010 року /а.с. 57-58/.

Відповідач є власником 30/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право на спадщину від 17.08.2010 року /а.с. 59-60/.

Позивач вказав, що внаслідок встановлення відповідачем труби стоку води з даху, вся вода стікає під стіну кухні позивача, в результаті просів фундамент під кухнею та на стіні кухні утворились щілини.

Згідно експертного дослідження №120-148 від 11.02.2015 року, в приміщенні кухні літ. 6 пл. 20,2 кв.м. квартири АДРЕСА_1, встановлені пошкодження у вигляді глибоких тріщин, що проходять від рівня підлоги до верха стіни, з відпаданням окремими місцями штукатурного шару, із зовнішньої сторони стіни - глибокі тріщини у цегляній кладці. При дослідженні із зовнішньої сторони правої бокової стіни приміщення №6 встановлено: вздовж правої зовнішньої стіни прибудови приміщення №6 вимощення має масові руйнування у вигляді глибоких вибоїн і відставання цементного покриття від основи, що призводить до проникнення атмосферних опадів зі зливу водостічної труби, встановленої вздовж зовнішньої фасадної стіни жилого будинку у місці примикання прибудови кв. 2 з 2-поверховим жилим будинком №22/1-а і просадці фундаменту із зовнішньої стіни. Вказані пошкодження оздоблювального покриття є порушенням п.3.67 табл. 15 БНіП 3.04.01-87 "Ізоляційні та оздоблювальні покриття". Вартість матеріального збитку, нанесеного приміщенню АДРЕСА_1 в результаті проникання атмосферних вод в цінах на будівельні матеріали та послуги складає 22622 грн. /а.с. 14-30/.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння заподіювача шкоди. Окрім того, акт завдання шкоди необхідно поділяти на такі складові елементи: а) протиправна поведінка; б) настання шкоди; в) причинний зв'язок між двома першими елементами; г) вина заподіювача шкоди.

Окрім цього, перераховані підстави визнаються загальними, оскільки для виникнення відповідальності їх наявність вимагається в усіх випадках, якщо інше не встановлено законом.

Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків.

Причинний зв'язок, як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладено обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Разом з тим, позивачами в порушення наведеного не надано доказів на підтвердження того, що мала місце протиправна поведінка відповідача, та що є причинний зв'язок між діями відповідача та наявною шкодою.

Так, із вищевказаного дослідження вбачається, що при огляді будинку позивача виявлено порушення п.3.67 (табл.15) БНіП 3.04.01-87 "Ізоляційні та оздоблювальні покриття", якими передбачені вимоги, які пред'являються до готових оздоблювальних покриттів, ці вимоги поширюються на здійснення та прийняття робіт по влаштуванню ізоляційних та оздоблювальних покриттів. Із чого слідує, що були допущені порушення норм при облаштуванні вимощення. При цьому не вбачається, що виявлені пошкодження стались саме внаслідок неправомірних дій відповідача, що зливна труба встановлена із порушенням будівельних норм та правил.

На підставі викладеного, позов в цій частині не підлягає задоволенню за безпідставністю вимог.

Що стосується вимог про усунення перешкод у користуванні кухнею літ.2-6 в будинку АДРЕСА_1 шляхом демонтажу паркану біля кухні на один метр від стін вказаного приміщення, суд прийшов до висновку, що вони також задоволенню не підлягають.

Так, згідно п.3.25 ДБН 360-92 "Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень", протипожежні розриви між будинками або окремо розташованими господарськими будівлями відповідно до ступеня їх вогнестійкості, а також віддаленість ємкостей горючої рідини на присадибній ділянці (при опаленні будинків рідким паливом) слід приймати відповідно до протипожежних вимог (додаток 3.1). Розташування і орієнтація житлових та громадських будинків повинні здійснюватись з урахуванням забезпечення нормативної тривалості інсоляції та норм освітленості відповідно до "Санитарных норм и правил обеспечения инсоляцией зданий и территорий жилой застройки" та СНІП II-4-79 "Естественное и искусственное освещение" як в будинках, що будуються, так і в сусідніх житлових і громадських будинках. Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Як вбачається із пояснень сторін, матеріалів цивільної справи, та матеріалів інвентарної справи будинку АДРЕСА_1, співвласникам вказаного домоволодіння була відведена земельні ділянка для утримання та обслуговування домоволодіння загальною площею 1208 кв.2 (рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 579 від 30.11.1995 року).

Співвласники будинку намагались встановити порядок користування вказаною земельною ділянкою, неодноразово звертаючись із відповідними позовами до суду, проводилась експертиза для встановлення варіантів визначення порядку користування земельною ділянкою АДРЕСА_1, справа №79/1983 /а.с. 64/, однак, рішення суду про встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою сторонами не надано.

Згідно довідки архіваріуса Центрального районного суду м.Миколаєва від 24.12.2015р., цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визначення порядку користування земельною ділянкою значиться в алфавітному покажчику цивільних справ 1983 року за № 79/1983, але в підшивках справ, які вилучені з цивільних справ та слідуючих за ними рішень, вказане рішення відсутнє.

Фактично відповідач ОСОБА_4 користується частиною земельної ділянки вздовж стіни належної їй частини будинку, впритул до кухні 2-6, яка належить позивачу, та користувалась вказаною земельною ділянкою ще до будівництва зазначеної кухні, що зокрема, слідує із висновку експерта 1983 року (а.с. 64), огорожа побудована також вздовж цієї земельної ділянки та відповідно вздовж стіни належного відповідачу будинку.

Будівництво паркану здійснено відповідачем ще у 1997-1998 роках, вказане слідує із пояснень сторін, в тому числі із пояснень представника позивача - ОСОБА_8, свідка ОСОБА_9

Згідно ст. 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до ст. 104 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Як слідує із пояснень сторін між сторонами виник конфлікт, так як позивач вважає що має право користуватись частиною земельної ділянки, шириною 1 метр від стіни належної йому кухні, представник відповідача вважає, що спірна земельна ділянка знаходиться у користуванні відповідача, а будівництво кухні було проведено із порушеннями, зокрема, при будівництві необхідно було відступити від земельної ділянки відповідача 1 метр, що не було зроблено та тепер позивач безпідставно претендує на частину земельної ділянки, належної відповідачу. А знесення паркану призведе до порушення прав відповідача на користування земельною ділянкою.

Згідно викладеного суд вважає, що між сторонами існує спір щодо порядку користування земельною ділянкою АДРЕСА_1.

Визначений позивачем спосіб захисту права, а саме демонтажу огорожі, не є належним способом захисту права на обслуговування власного нерухомого майна, оскільки призведе до втрати господарського призначення цієї споруди, що відокремлює суміжні земельні ділянки, забезпечить вільний доступ сторонніх осіб до земельної ділянки відповідачки.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині демонтажу паркану.

Доводи представника відповідача про те, що кухня літ. 2-6 - є самовільним будівництвом, належними та допустимими доказами не підтвердженя та спростовуються правовстановлючими документами позивача, технічним паспотром на домоволодіння.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.16,391,1166 ЦК України, ст.ст. 92,104 Земельного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування матеріальної шкоди, - відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, мають право подати апеляційну скаргу в 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя : О.В. Мамаєва