УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу Національного банку України, в інтересах якого діє Добролюбов Василь Ігорович, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року у справі за позовом Національного банку України до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Національний банк України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 06 травня 2014 року між ним та ОСОБА_3, був укладений договір поруки, згідно з яким останній поручився усім належним йому майном і грошовими коштами за належне виконання зобов'язань за кредитними договорами від 21 березня 2014 року № 18 та від 06 травня 2014 року № 38, укладеними між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» (далі - ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива»). Оскільки ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» належним чином не виконує зобов'язань за кредитними договорами він звернувся до суду з указаним позовом.

ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом QUICKCOM LIMITED (Квікком Лімітед) до Національного банку України, ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» про розірвання кредитного договору від 21 березня 2014 року № 18 та від 06 травня 2014 року № 38, яка розглядається Господарським судом м. Києва.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року, провадження у справі за позовом Національного банку України до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зупинено до набрання законної сили рішення Господарського суду м. Києва у справах № 910/9961/16 та № 910/9962/16 за позовом QUICKCOM LIMITED (Квікком Лімітед) до Національного банку України, ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» про розірвання кредитного договору від 21 березня 2014 року № 18 та кредитного договору від 06 травня 2014 року № 38.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, Національний банк України, в інтересах якого діє Добролюбов В.І., звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, прийшов до правильного висновку щодо необхідності зупинити провадження у даній справі, на підставі п. 4 ст. 201, п. 3 ч. 1 ст. 203 ЦПК України, так як її неможливо вирішити до розгляду Господарським судом м. Києва справи за позовом QUICKCOMLIMITED (Квікком Лімітед) до Національного банку України, ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» про розірвання кредитного договору від 21 березня 2014 року № 18 та кредитного договору від 06 травня 2014 року № 38, оскільки від наслідків її розгляду залежить вирішення спору про стягнення заборгованості за вищевказаними кредитними договорами з ОСОБА_3 як з поручителя.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних ухвал суду першої та апеляційної інстанцій вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами, не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Відмовити Національному банку України, в інтересах якого діє Добролюбов Василь Ігорович, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Національного банку України до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова