Провадження № 2/127/255/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача збитки в розмірі 52888,88 грн. та судові витрати.

Вимоги обґрунтувала тим, що 20.04.1998 був укладений договір позики, згідно якому ОСОБА_1 дала в борг ОСОБА_2 кошти в сумі 2850 доларів США, ОСОБА_2 зобовязалась повернути протягом 6 місяців 2000 доларів США, починаючи з 20.07.1999 року, іншу суму вона повинна була повернути до червня 2000 року.

Рішенням Замостянського районного суду від 28.03.2002 року з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість за договором позики в розмірі 15169,12 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на день розгляду справи становило 2850 доларів США. Рішення набрало законної сили 30.04.2002 року.

На виконання даного рішення державною виконавчою службою Замостянського району м. Вінниці було відкрито виконавче провадження про стягнення з відповідача на користь позивача боргу. В примусовому порядку рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 28.03.2002 року виконати не можливо, оскільки відповідач ухиляється від його виконання. До цього часу рішення суду про стягнення боргу не виконано.

Станом на 30.11.2015 рішення суду залишилось невиконаним, але курс долара США зріс, за офіційним курсом НБУ становить 2388,4656 грн. за 100 долар США.

Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем з урахуванням курсової різниці станом на 30.11.2015 становить 52888,88 грн. (65058 15169,12).

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги.

Представник відповідача позов не визнав з тих підстав, що спір по суті вже вирішений судом, з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість в розмірі 15169 грн., рішення набрало законної сили та перебуває на стадії виконання, а позивачем неправильно обрано спосіб захисту своїх порушених прав.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Замостянського районного суду від 28.03.2002 року з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість за договором позики в розмірі 15169,12 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на день розгляду справи становило 2850 доларів США. Рішення набрало законної сили 30.04.2002 року.

На виконання даного рішення державною виконавчою службою Замостянського району м. Вінниці було відкрито виконавче провадження про стягнення з відповідача на користь позивача боргу. В примусовому порядку рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 28.03.2002 року до цього часу не виконано. В ході судового розгляду сторони не оспорили, що відповідачем сплачено лише 2250 гривень.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Як розяснено в п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» згідно з частиною першою статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Враховуючи, що спір по суті про стягнення заборгованості за договором позики вже вирішений судом, заборгованість стягнута у національній валюті - гривні, виходячи з офіційного курсу НБУ на день ухвалення рішення, яке набрало законної сили і знаходиться на примусовому виконанні, підстав для стягнення курсової різниці заборгованості немає. Законодавством передбачена відповідальність боржника за невиконання грошового зобов'язання.

Так, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин суд вважає, що позивачем обраний не вірний спосіб захисту своїх прав, оскільки за прострочення виконання зобовязань, законодавством визначена відповідальність боржника, що дає позивачу право на стягнення коштів відповідно до ст. 625 ЦК України, а не курсової різниці заборгованості.

Задоволення цього позову не може гарантувати права позивача на отримання повного відшкодування, а тому в обраний спосіб він не може захистити своє право на повернення відповідачем боргу у повному обсязі у валюті зобовязання, а саме в доларах США.

Фактично позивач просить відшкодувати збитки, завдані простроченням сплати боргу, які полягають у знеціненні валюти платежу в період прострочення, за яке відповідальним є боржник. Але ці збитки мають визначатися як різниця між сумою в гривнях за курсом на день ухвалення рішення і сумою в гривнях за курсом на момент фактичного платежу .

Оскільки рішення суду про стягнення боргу ще не виконане, до цього часу вимоги позивача про стягнення різниці між сумою в гривнях за курсом на день ухвалення рішення і сумою в гривнях за курсом на день звернення до суду не підлягають до задоволення.

В звязку з відмовою в задоволенні позову судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 526, 533, 625 ЦК України, керуючись ст.ст. 3-13, 14, 79, 60, 88, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня проголошення, а відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду може бути подана заява про його перегляд

Суддя