Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/1748/15-ц
Провадження № 2/191/37/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
12.02.2016 м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Твердохліб А. В.
за участю секретаря - Яришевої Н. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
- 6661, 96 Євро заборгованість по комісії за користування кредитом;
- 8,97 Євро штраф (фіксована частина);
- 7282, 39 Євро штраф (процентна ставка).
В забезпечення виконання зобовязань за договором №DL/111 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, ТОВ «Агроком» укладено договори поруки в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ОСОБА_1 Відповідно до умов договору поруки, а саме: п. 5, позивачем направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобовязань за договором №DL/111. Згідно п. 6 договору поруки, поручитель зобовязаний виконати зобовязання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом 5 календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була предявлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобовязання, залишена без задоволення. В звязку із викладеним позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ТОВ «Агроком» заборгованість у розмірі 152939, 18 Євро, що за курсом 27,86 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03. 03. 2015 року складає 4260885 грн. 68 коп. за кредитним договором №DL/111 від 28. 09. 2007 року.
12. 02. 2016 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області постановлено ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «Агроком» про стягнення заборгованості, згідно п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.
До початку слухання справи представник позивача ОСОБА_3, надала суду заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не з'явився по невідомим суду обставинам, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Виклик відповідача ОСОБА_2 здійснено через оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» №8 (1707) від 09. 02. 2016 року, в звязку з чим вказана особа є належним чином повідомленою про розгляд справи судом.
Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Також, 28. 09. 2007 року між кредитором ПАТ КБ «ПриватБанк» та поручителем ОСОБА_2 укладено Договір поруки № DL/111-3, згідно якого (п. 2) поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник (ОСОБА_1 М.), включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником обовязків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржника (п. 4).
Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником, а ч. 2 зазначеної статті встановлено, що порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі.
Матеріалами справи встановлено, що як позичальник ОСОБА_1 так і поручитель зазначеної особи ОСОБА_2 23. 03. 2015 року за вих. №30.1.0.0/2-DF0 відповідно, були повідомлені ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом направлення на їх адресу проживання повідомлення про необхідність у термін не пізніше 5 календарних днів з дати одержання цього повідомлення, погасити прострочену заборгованість у сумі 147085, 20 Євро, однак заходів для її погашення ОСОБА_4, ОСОБА_2 не вжили до теперішнього часу.
Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 має загальну заборгованість за кредитним договором №DL/111 від 28. 09. 2007 року в сумі 152939,18 Євро, яка складається з:
- 6661, 96 Євро заборгованість по комісії за користування кредитом;
- 8,97 Євро штраф (фіксована частина);
- 7282, 39 Євро штраф (процентна ставка).
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Беручи до уваги п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30. 03. 2012 року, суд зазначає, що договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків.
З наданих суду матеріалів справи вбачається факт утворення відповідачем ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 152939,18 Євро, що за курсом 27,86 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03. 03. 2015 року складає 4260885 грн. 68 коп. за кредитним договором № DL/111 від 28. 09. 2007 року, а також неналежне виконання відповідачем ОСОБА_2, яка є поручителем перед кредитором боржника, свого обовязку, що призвело до утворення заборгованість у зазначеній сумі.
Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору №DL/111 від 28. 09. 2007 року, який був укладений між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», а відповідач ОСОБА_2, в порушення взятих на себе зобовязань по договору поруки DL/111-3 від 28. 09. 2007 року, не виконала належним чином взяті на себе зобовязання, в звязку з чим має відповідати як солідарний боржник за зобовязаннями боржника.
Пунктами 6.1, 6.2, 6.3, 6,4, 6.6 кредитного договору №DL/111 від 28. 09. 2007 року встановлена відповідальність позичальника ОСОБА_1 при порушенні будь-якого із зобовязань перед кредитором ПАТ КБ «ПриватБанк», у вигляді сплати, у тому числі, штрафів та пені.
Наявність даних фактичних обставин справи не узгоджується із висновком Верховного Суду України від 21. 10. 2015 року у справі за №6-2003цс/15, яким визначено, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України визначено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості у розмірі 145647,82 Євро, що за курсом 27,86, відповідно до службового розпорядження НБУ від 03. 03. 2015 року, складає 4057748, 27 грн., без урахування заявлених до стягнення позивачем штрафів у сумі 7291, 36 Євро, що за курсом 27,86, відповідно до службового розпорядження НБУ від 03. 03. 2015 року, складає 203137, 29 грн., з метою недопущення покладення на боржників нових додаткових обовязків за неналежне виконання взятих на себе грошових зобовязань перед кредитором.
Розяснити відповідачу ОСОБА_2, що відповідно до ч. 2 ст. 556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи зазначене, стягненню підлягає з відповідачів на користь позивачів судовий збір у розмірі 3479 грн. 80 коп.
На підставі викладеного, ст. 61 Конституції України, Постанови Верховного Суду України від 21. 10. 2015 року №6-2003цс/15, п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30. 03. 2012 року, та ст. ст. 526, 527, 530, ч. ч. 1, 2 ст. 553, ч. 2 ст. 556, ст. ст. 611, 612, 623, 625, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 224-226, ч. 1 ст. 360-7ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути солідарно з:
- ОСОБА_1, який народився 15 листопада 1965 року у м. Росток НДР, паспорт Серія АН 427164, виданий у 2005 році Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_1;
- ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт Серія АМ №078187, виданий 26. 10. 2000 року Індустріальним МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_2,
- заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 6661, 96 Євро, що за курсом 27,86, відповідно до службового розпорядження НБУ від 03. 03. 2015 року, складає 185602, 21 грн.
На заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд може бути подана апеляційна скарга. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: ОСОБА_5