БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/502/16-ц
Провадження № 2-о/497/24/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2016 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Тимошенко І.В.

народних засідателів - Казак А.В.

Кальчевої Н.М.

за участю секретаря судового засідання - Бекметової Х.В.

заявниці ОСОБА_2

представника управління соціального захисту населення Іванової Є.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_2 звернулась до суду та просить постановити рішення, яким визнати безвісно відсутнім ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Заявниця посилається на те, що з ОСОБА_4 вона раніше перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_5 2009 року народження, яка є інвалідом з дитинства. Шлюб між нею і ОСОБА_4 розірвано рішенням суду. Також на її користь з ОСОБА_4 стягнені аліменти на утримання дочки , але аліменти вона не отримує. До жовтня 2014 року вона з дитиною проживала у смт Чорнухине Перевальського району Луганської області. У жовтні 2014 року вона була вимушена виїхати з дитиною з тимчасово окупованої території та з цього часу проживає в АДРЕСА_1 , де і зареєстрована. ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично він за місцем своєї реєстрації не проживає з вересня 2014 року. Місце знаходження ОСОБА_4 невідомо , будь - якого зв'язку з ним немає. Заходи , які вона приймала для встановлення місця знаходження ОСОБА_4 виявились безрезультатними. Визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім необхідно для оформлення пенсії на дочку ОСОБА_5 в зв'язку з втратою годувальника, а також в зв'язку з тим , що для виїзду з дитиною на тимчасово окуповану територію необхідна згода батька дитини.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_2 та її представник - адвокат Тащі Т.В. заявлені вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник управління соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Іванова Є.Ф. заяву просила вирішити у відповідності до вимог закону , а ткож пояснила , що заявниця перебуває на обліку в управлінні соціального захисту з 31 жовтня 2014 року і отримує щомісячну адресну допомогу особам , що переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення

антитерористичної операції в розмірі 1326 грн.; державну соціально допомогу , як малозабезпеченій сім'ї в розмірі 733 грн. 27 коп., , соціальну допомогу дітям - інвалідам до 18 років у розмірі 1479 грн. З заявою та пакетом документів для призначення інших видів державної соціальної допомоги під час перебування на обліку заявниця не зверталась.

Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, представник управління в судове засідання не прибув , управління направило до суду заяву про розгляд справи у відсутності його представника, заперечення проти вимог заявниці управління не надало .

Болградський районний сектор ГУДМС України в Одеській області про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином , представник сектору в судове засідання не прибув , сектор направив до суду заяву про розгляд справи у відсутності його представника, заперечень проти вимог заявниці не надав.

Суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 раніше перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Їх шлюб було зареєстровано 24 липня 2009 року виконавчим комітетом Центральної селищної ради Перевальського району Луганської області. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.3). Шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 розірвано рішенням Перевальського районного суду Луганської області від 08 вересня 2011 року (а.с.4).

Неповнолітня ОСОБА_5 2009 року народження згідно висновку ЛКК № 22 від 20 листопада 2013 року є інвалідом з дитинства , термін інвалідності з 20 листопада 2013 по 17 липня 2027 року . Заявниця отримує соціальну допомогу на дитину інваліда до 18 років (а.с.5).

До жовтня 2014 року заявниця з дитиною проживала за адресою: смт Чорнухине Перевальського району Луганської області. У жовтні 2014 року заявниця з дитиною була вимушена виїхати з району проведення антитерористичної операції та з цього часу проживає в АДРЕСА_1 , де і зареєстрована, що підтверджується довідкою № від 31 жовтня 2014 року про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (а.с.6).

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_2 пояснила , що під час перебування у шлюбі вони з ОСОБА_4 та дочкою ОСОБА_5 проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2. Після розірвання шлюбу вона з дочкою стала проживати в будинку своєї матері , а ОСОБА_4 постійно проживав за вказаною вище адресою. До вересня 2014 року він сплачував аліменти , а потім сплата аліментів припинилась. У жовтні 2014 року вона була вимушена виїхати з дочкою у с.Жовтневе Болградського району. З вересня 2014 року місце знаходження ОСОБА_4 їй невідомо, будь - якого зв'язку з ним також немає. Спроби встановити місце перебування ОСОБА_4 через його родичів не дали результату, оскільки родичам , з яким вона має зв'язки , не відоме місце перебування останнього. На території смт. Чорнухине залишилась проживати її мати , яка також намагалась дізнатися про місце перебування ОСОБА_4, але це їй не вдалося. Після чого її мати звернулась до сільської ради і депутатом сільської ради Мирошниченко Т.С. , яка є сусідкою ОСОБА_4 і проживає в одному з ним будинку, було складено акт від 19 лютого 2016 року про його відсутність за місцем постійного проживання з вересня 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Згідно із ч. 1 ст. 248 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Частиною 1 ст. 249 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Судом було зроблено запит до управління Державної міграційної служби України в Луганській області щодо реєстрації ОСОБА_4 та отримано відповідь про те , що зв'язку з проведенням на території Луганської області активної фази антитерористичної операції з бойовими діями, за місцем тимчасового розташування Управління ДМС України в Луганській області у м.Северодонецьк немає можливості провести перевірку та надати відомості за наявними обліками ДМС відносно ОСОБА_4 про реєстрацію (зняття з реєстрації) місця проживання (перебування) та інші персональні дані , бо картотека обліку залишилась у м.Луганськ (а.с.39).

Судом також було зроблено запит до Чорнухинської сільської ради Перевальського району Луганської області (а.с.37), але поштове відправлення повернулося на адресу суду в зв'язку з тим , що територія цієї сільської ради є окупованою та тимчасово не обслуговується Українським ДП Поштового Зв'язку , поштова кореспонденція в цей район не доставляється (а.с.42-43).

Разом з тим згідно акту обстеження житлово - побутових умов від 19 лютого 2016 року , складеного депутатом Чернухинської селищної ради Перевальського району Луганської області Мирошниченко Т.С., останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але з вересня 2014 року за цією адресою не проживає , місце його знаходження невідомо (а.с.9). Крім того, заявницею надано до суду поквартирну картку на вказану квартиру, з якої вбачається , що ОСОБА_4 зареєстрований у цій квартирі з 06 квітня 2011 року (а.с.47) .

За викладених обставин , враховуючи , що можливості заявниці в наданні доказів обмежені через проведення антитерористичної операції на території Луганської області , суд при постановленні рішення в цій справі виходить з тих доказів, які надані заявницею , а саме акту обстеження житлово - побутових умов від 19 лютого 2016 року (а.с.9), пояснень в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , яка підтвердила той факт , що ОСОБА_4 з вересня 2014 року не проживає за місцем свого постійного проживання та реєстрації , місце його знаходження (перебування) невідоме; поквартирною карткою (а.с.47).

Оскільки судом з наданих доказів встановлено, що протягом більш ніж одного року в останьому місці постійного проживання ОСОБА_4 не має відомостей про місце його перебування , суд вважає за необхідне визнати його безвісно відсутнім.

Керуючись ст.. 43 ЦК України, ст. 10,11,60,131,212-215, 256,259,294, 236-241 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 - безвісно відсутнім.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть надати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Тимошенко Ірина Вольдемарівна

Народні засідателі Кальчева Ніна Миколаївна

Казак Алла Вячеславівна