У х в а л а

іменем україни

3 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_1, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2, звернулася до суду з указаним позовом. Зазначала, що з 21 грудня 2001 року по 28 лютого 2014 року перебувала з ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу ними набуто автомобіль марки «Кіа Ріо», державний номер НОМЕР_1, та дві земельні ділянки. Вказувала, що після розірвання шлюбу відповідач відчужив це майно на користь своїх батьків без її згоди. Посилаючись на викладене, просила стягнути з ОСОБА_3 на свою користь грошову компенсацію вартості 60 % земельних ділянок у розмірі 145 635 грн та 65/100 частини автомобіля - 75 000 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 4 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача грошової компенсації вартості автомобіля скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 1/2 частини автомобіля марки «Кіа Ріо», державний номер НОМЕР_1, у розмірі 46 050 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

ОСОБА_3 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить рішення апеляційного суду в частині задоволення позову скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, залишити в силі в цій частині рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга не містить доводів про неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права в частині відмови в задоволенні позову, тому рішення апеляційного суду в цій частині не переглядається відповідно до ст. 335 ЦПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі ст. 70 цього Кодексу у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема й майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Оскільки законодавцем презюмується виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі, то обов'язок по спростуванню цієї презумпції та доведення тієї обставини, що майно, придбане у шлюбі, є особистою власністю одного з подружжя, покладений на останнього.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2001 року по 28 лютого 2014 року.

Під час шлюбу сторонами було придбано, зокрема, автомобіль марки «Кіа Ріо», державний номер НОМЕР_1.

Відмовляючи в задоволені позову про поділ автомобіля, суд першої інстанції виходив із того, що автомобіль не відноситься до спільної сумісної власності подружжя, оскільки придбаний за грошові кошти, які відповідач позичив у свого батька та брата і вони належать йому на праві особистої власності.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації 1/2 частини спірного автомобіля, апеляційний суд, на підставі поданих сторонами доказів, дійшов висновку про недоведеність набуття автомобіля за рахунок власних коштів відповідача.

Проводячи оцінку цих доказів, апеляційний суд навів у рішенні як мотиви їх прийняття так і відхилення.

Порушень норм процесуального законодавства при проведенні оцінки доказів не встановлено.

Доводи касаційної скарги не спростовують наведеного та зроблених в оскаржуваному рішенні апеляційного суду висновків, які відповідають встановленим на підставі поданих сторонами доказів обставинам і ґрунтуються на нормах матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції в силу ст. 335 ЦПК України позбавлений можливості переоцінювати докази чи встановлювати нові обставини.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.І. Наумчук
Судді:Т.Л. Ізмайлова В.О. Кузнєцов