Справа № 603/608/15-ц
Провадження № 2-п/603/1/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2016 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого - судді Іванчука В. М.

за участі секретаря судового засідання - Швець Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Монастириська заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 17.11.2015 року в справі №603/608/15-ц

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Монастириського районного суду Тернопільської області з заявою про перегляд заочного рішення винесеного Монастириським районним судом Тернопільської області 17.11.2015 року по цивільній справі №603/608/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування посилається на те, що рішення було винесено у відсутності відповідача, про час та місце розгляду справи він не був повідомлений належним чином оскільки жодної судової повістки не отримував і таким чином не знав і не міг знати про день, час та місце розгляду справи. Окрім того в заяві вказує, що істотним доказом, що має значення для правильного вирішення справи є те, що він з 2003 року по даний час ніде не прцює.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, суду надав заяву в якій просить переглянути та скасувати заочне рішення Монастириського районного суду від 17.11.2015 року, справу призначити до розгляду в загальному порядку та розглядати в його відсутності.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи в її відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Ознайомившись з заявою ОСОБА_1 та доданими до неї матеріалами, дослідивши матеріали цивільної справи суд дійшов висновку про залишення вимог відповідача без задоволення з наступних підстав.

17.11.2015 року Монастириським районним судом Тернопільської області ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 600 грн. на кожну дитину щомісяця і до досягнення дітьми повноліття задоволено.

Не погодившись з заочним рішенням відповідач звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду де просить скасувати дане рішення та призначити справу до розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України - заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання, та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В своїй заяві відповідач посилається на те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи так як жодної судової повістки не отримував, що не відповідає дійсності.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач неодноразово повідомлявся про дати розгляду справи рекомендованими листами за вказаною позивачем в позовній заяві адресою (с.Гаї Гречинські вул.Зелена 30 Тернопільського району Тернопільської області) і яка за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Тернопільській області, яка судом отримана у відповідності до ч. 3 ст. 122 ЦПК України, є місцем проживання та реєстрації відповідача. Той факт, що відповідач не отримував вказані листи, не дають підстав стверджувати про те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Згідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею.

З матеріалів справи вбачається, що повістки були вручені належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Підстав у розумінні ст. 74 ЦПК України для повідомлення відповідача через друкований орган (оголошення в пресі) у суду не було, оскільки місце реєстрації відповідача було достеменно відомо, а даних про те, що він за адресою реєстрації не проживає, у суду не було і суд у відповідності до ст. 77 ЦПК України повідомлення про зміну місця проживання від відповідача не одержував.

Судом під час розгляду справи були дотримані всі вимоги діючого процесуального законодавства, у звязку з неявкою відповідача судові засідання відкладались, а за наявності підтвердження належного повідомлення відповідача судом у судовому засіданні було прийнято судове рішення.

Надана виконкомом Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області довідка №176 від 22.01.2016 року є належним доказом того, що ОСОБА_1 проживає без своєї сімї в житловому будинку своєї матері ОСОБА_3 в с.Гаї Гречинські по вул.Зелена №30.

Крім того, слід зазначити, що з аналізу статей ЦПК України, що регулюють заочний розгляд справи, вбачається, що заочне рішення може бути скасовано за наявності двох умов: якщо буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання з поважної причини та є докази, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Зазначене розуміння ч. 1 ст. 232 ЦПК України узгоджується з позицією Верховного Суду України висловленою ним в узагальненні «Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах» від 01.05.2007 року.

Посилання відповідача ОСОБА_1, у відношенні до п. 4 ч. 2 ст. 229 ЦПК України, тільки на те, що він з 2003 року ніде не працює на думку суду не є істотним доказом для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Суд не вважає за доказ, у відношенні до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, Довідку, видану виконкомом Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №991 від 30.11.2015 року про те, що ОСОБА_1 після закінчення Лозівської ЗОШ у 2003 році ніде не працює по даний час, так як даний факт був предметом дослідження в судовому засіданні при розгляді справи, а тому не може бути істотним доказом для скасування заочного рішення.

При розгляді заяви відповідачем не було надано жодних доказів, що спростували б висновки суду, наведені в заочному рішенні суду, і які мають істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема, щодо підстав зменшення розміру аліментів, а тому вказані в заяві факти судом до уваги не приймаються.

З урахуванням вищенаведеного, вимог діючого законодавства, досліджених судом доказів, суд вважає, що заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 17.11.2015 року є безпідставною, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 231, 232 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Монастирського районного суду Тернопільської області від 17.11.2015 року в справі №603/608/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів залишити без задоволення.

Ухвала про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. однак відповідач вправі оскаржити заочне рішення суду в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області, шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя ОСОБА_4