Номер провадження: 22-ц/785/629/16
Головуючий у першій інстанції Целух А. П.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі - Решетник М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2015 року про встановлення способу виконання судового рішення у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

07.11.2014 року, державний виконавець першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі-держвиконавець ВДВС) звернувся із поданням про встановлення способу виконання рішення суду в межах об'єднаного виконавчого провадження шляхом надання дозволу на реалізацію нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, яка належить боржнику ОСОБА_2

Подання обгрунтовано тим, що на примусовому виконанні у ВДВС знаходиться об'єднане провадження з примусового виконання виконавчих листів стосовно стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Дельта Банк", ОСОБА_3 та ТОВ "Трефль-Україна" грошових коштів.

Посилаючись на те, що боржник тривалий час не виконує рішення суду, держвиконавцем ВДВС були здійснені передбачені законом заходи для виконання рішень суду, у боржника є нерухоме майно у вигляді квартири, однак орган опіки та піклування Малиновської райадміністрації не надав дозволу на реалізацію квартири, держвиконавець просив задовольнити подання.

Представник ОСОБА_2 заперечувала проти подання.

Стягувач ОСОБА_3підтримала подання.

Представник "Дельта Банка" не приймав участі у судовому засіданні у суді першої інстанції.

Подання розглядалось судами неодноразово.

Останньою ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.11.2015 року подання задоволено частково: суд встановив спосіб виконання судового рішення в межах об'єднаного виконавчого провадження шляхом надання дозволу на реалізацію нерухомого майна у вигляді квартири з урахуванням переважного права ПАТ "Дельта Банк" на задоволення його вимог, як стагувача.

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_2просить ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу, посилаючись на незаконність надання дозволу на реалізацію нерухомого майна, порушення судом вимог Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів" (далі-Закон від 03.06.2014 року) і Закону України "Про охорону дитинства".

У засіданні колегії суддів: боржник ОСОБА_2.і його представник скаргу підтримали, представник ВДВС і стягувач ОСОБА_3скаргу не визнали.

Представник ПАТ "Дельта Банк" у засідання колегії суддів не з'явився.

Ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін на підставі ст. 312 ч.1 п.1 ЦПК України.

За змістом ст. 312 ч.1 п.1 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу суду без змін, якщо ухвалу постановлено із дотриманням вимог закону.

Держвиконавець ВДВС просив встановити подальший порядок та спосіб виконання рішень суду й надати дозвіл на реалізацію квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_2 (а.с.73 т.1).

Суд, вирішуючи подання і надаючи дозвіл на реалізацію нерухомого майна у вигляді квартири, яка належить боржнику ОСОБА_2 виходив з того, що оскільки реалізація нерухомого майна боржника здійснюється у примусовому порядку як завершальна стадія судового провадження шляхом примусового виконання рішення відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", майно у такому виконавчому провадженні має реалізовуватись без волевиявлення власника майна або осіб, які мають право на користування спірним майном, зокрема неповнолітніх дітей.

Колегія суддів погоджується з висновком суду виходячи із наступного.

За наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, за заявою державного виконавця або за заявою сторони, суд, який видав виконавчий документ, вирішує питання про встановлення способу і порядку виконання рішення (ст. 373 ЦПК України).

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у ВДВС з 2013 року знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Дельта Банк" 1 651 280,58 гривень. Постановою держвиконавця ВДВС від 24.02.2014 року до зведеного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 127 199,70 гривень і 297 947,72 гривень, стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Трефль-Україна" 11 2356,37 гривень приєднано виконавче провадження про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Дельта Банк" у сумі 1 651 280,58 гривень (а.с.8-14,21,22,37-40,46,54 т.2, а.с.28,81-87,111,114,115 т.3).

Оскільки боржник ОСОБА_2, у встановлений законом строк, добровільно не виконав рішення суду, держвиконавець приступив до примусового виконання, під час якого здійснив заходи стосовно накладення арешту на майно боржника, встановив, що у власності боржника є майно: квартира АДРЕСА_1 /перебуває/ в іпотеці ПАТ "Дельта Банк"/; автомобіль "Тойота Камри" /знаходиться у заставі ВАТ АБ "Укргазбанк"/; автомобілі ГАЗ 3302-214 2006 року випуску і ЗАЗ року випуску /знаходяться у розшуку/; земельні ділянки, право власності на які у ОСОБА_2виникають у майбутньому /є обтяженням ВАТ КБ "Надра"/; залишок коштів на рахунку і ПАТ "ОТП Банк" становить 21,14 гривень та 0,8 доларів США (а.с.59,60,65-72,77 т.3).

Зважаючи на орієнтовну вартість квартири /близько 200 000 доларів США/, наявність у боржника ОСОБА_2 малолітніх дітей, з метою реалізації квартири боржника, державний виконавець, відповідно до вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за №489/20802 (далі-Інструкція), звернувся до органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради (далі-Орган опіки та піклування) за отриманням дозволу на реалізацію квартири (а.с.57,58 т.3).

07.10.2014 року держвиконавець ВДВС отримав відмову Органу опіки та піклування.

У разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до вимог закону. Якщо такий дозвіл не надано, державний виконавець звертається до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання (п.4.5.9 Інструкції).

Якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості, то вони регулюються загальними нормами Закону України "Про виконавче провадження" /правовий висновок Верховного Суду України у справі про зобов'язання усунути порушення від 04.02.2015 року/.

Зважаючи на те, що виконавчі дії з реалізації нерухомого майна боржника здійснюються на підставі судових рішень про стягнення заборгованості, відповідно до глави 4 Закону України "Про виконавчу службу", суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що реалізація майна, у даному випадку, не може ставитись у залежність від отримання/неотримання такого дозволу.

Правильним є і висновок суду про те, що ПАТ "Дельта Банк", як іпотекодержатель, має переважне право на задоволення своїх вимог перед іншими кредиторами ОСОБА_2

Надання державному виконавцю права дозволу на реалізацію нерухомого майна боржника, у даному випадку, не є зміною предмету позову, і, у розумінні ст. 373 ЦПК України, представляє собою встановлення способу виконання рішення суду.

Доводи ОСОБА_2 про те, що суд мав застосувати Закон від 03.06.2014 року і взяти до уваги Закон України "Про охорону дитинства" не заслуговують на увагу з таких підстав.

Оскільки у даному випадку виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості, а не на підставі судового рішення чи виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, слід регулюватись нормами Закону України "Про виконавче провадження", а не нормами Закону від 03.06.2014 року і Закону України "Про іпотеку" (правовий висновок Верховного Суду України у справі про зобов''язання усунути порушення від 04.02.2015 року).

Норми ст. 17 ч. 3 Закону України "Про охорону дитинства" щодо отримання обов'язкової згоди органу опіки та піклування діють лише під час вчинення правочинів.

Приймаючи до уваги, що ухвала суду відповідає вимогам закону, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2015 року про встановлення способу виконання судового рішення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ проятгом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Н.Д. Плавич