Справа № 209/819/14-ц
Провадження № 6/209/636/16
У Х В А Л А

14 листопада 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Лобарчук О.О.

за участю секретаря Драгунцевій С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника відділу Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1.

На обґрунтування свого подання вказує, що на виконанні Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ знаходиться виконавче провадження № 41613732 з примусового виконання виконавчого листа № 2-13698/2010 від 26 січня 2011 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" суми боргу 2096996,51 грн.

21 січня 2014 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного рішення суду, про що винесено постанову.

У встановлений державним виконавцем строк для самостійного виконання рішення суду, боржник ОСОБА_1 рішення не виконав.

Враховуючи значну суму боргу за виконавчим документом та відсутність реального погашення боргу, також беручи до уваги, що боржник приховує від державного виконавця дані стосовно отриманих доходів, є підстави вважати, що ОСОБА_1 може виїжджати за межі України.

Вивчивши матеріали подання, суд вважає подання таким, що не підлягає задоволенню по наступним підставам.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, у порядку , передбаченому статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Так, згідно ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно п. 18 ч. З ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно ч. 2 та п. 5 ч. 1 ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець не надав доказів того, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», які спрямовані на погашення заборгованості. Також не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або боржник безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця та умисно ухилявся й ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Крім того, державним виконавцем не надано доказів проживання ОСОБА_1 за адресою в м. Дніпродзержинську, в той час як сам боржник вказує, що проживає у м.Одеса за зареєстрованою адресою, куди державним виконавцем не була надіслана постанова про відкриття виконавчого провадження.

Боржник не був повідомлений належним чином про відкриття виконавчого провадження, в матеріалах справи відсутні докази про надання йому часу для добровільного виконання рішення суду, його ухилення від виконання зобов'язань та докази про належні виклики боржника державним виконавцем до відділу ДВС .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 377-1 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 -відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 5- ти днів до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя О.О.Лобарчук