Справа № 577/3541/16-ц
Провадження № 2/577/1281/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.,

при секретарі Мирошниченко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Конотопський МВ ДМС України в Сумській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 такими, що втратили право користування квартирою №8 по вул.Клубна, 74 а у м.Конотопі Сумської області.

На обґрунтування вимог позивач зазначив, що придбав спірну квартиру у відповідача за договором купівлі-продажу від 04.07.2015 року. За усною домовленістю дозволив ОСОБА_2 разом з дружиною пожити до 04.09.2015 року після чого останні забравши речі переїхали проживати за іншою адресою. За умовами наведеної угоди ОСОБА_2 зобовязався у строк до 10.07.2015 року знятися з реєстрації в квартирі, проте не зробив цього до теперішнього часу, що і стало підставою для звернення до суду.

Представник позивача за ордером та угодою адвокат ОСОБА_3 підтримав вимоги фактично пославшись на обставини викладені його клієнтом.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився.

Представник відповідача за ордером і угодою адвокат ОСОБА_4 заперечує задоволенню вимог. Правову позицію обгрунтовує тим, що зі слів ОСОБА_2 між останнім та ОСОБА_1 був укладений усний договір позики, а довіреність на право продажу квартири фактично слугувала заставою по цій угоді. Оскільки ОСОБА_2 коштів своєчасно не повернув, то ОСОБА_1 переоформив квартиру на себе. З якого часу в квартирі не проживає її клієнт вона не знає.

Третя особа Конотопський МВ ДМС України в Сумській області надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Суд вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається, що 04.07.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 а в м.Конотопі (а.с.5-6). Даний правочин підписаний сторонами, посвідчений нотаріально, що відповідає вимогам ст.657 ЦК України, і містить застереження ризиків перерахованих у п.4.4. Договору, зокрема, що вчиняється з наміром створення відповідних правових наслідків (не є фіктивним) і не приховує інший правочин (не є удавним), а також зобовязання ОСОБА_2 у термін до 10.07.2015 року знятися з реєстрації місця проживання в квартирі (п.4.1 г). На підтвердження добровільного укладення цієї угоди позивач надав розписку відповідача про отримання останнім коштів та авта в рахунок вартості квартири (а.с.34).

Відповідно до ст.ст. 328, 346 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності припиняється у разі, зокрема відчудження власником свого майна.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності спірна квартира належить ОСОБА_1 (а.с.7).

За приписом частини першої статті 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що право власника квартири користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на квартиру, із припиненням права власності колишній власник втрачає й право користування жилим приміщенням.

На переконання суду заперечення представника відповідача з посиланням на те, що між сторонами був укладений усний договір позики, а спірна квартири фактично слугувала заставою по цій угоді не заслуговує науваги, оскільки не підтверджено жодним доказом. Крім того ніяких вимог щодо недійсності договору купівлі-продажу квартири не заявлялось.

Керуючись: ст.ст. 383, 391, 328, 346 ЦК України, ст.ст. 10, 57-60, 88, 212-214 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такими, що втратив право на користування квартирою №8 по вул.Клубна, 74 а у м.Конотопі Сумської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Кравченко В. О.