Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Плечищева О.В. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 323/3079/15
18 лютого 2016 року Справа № 22ц/778/1087/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бєлка В.Ю., судді: Бондар М.С., Онищенко Е.А.

секретар - Книш С.В.

при участі: прокурора - адвоката -

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 28.12.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особа ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_1 і ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, стверджуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, який 24.10.2012 року заповів їй земельну ділянку площею 6,23 га, яка розташована на території Комишуваськой сільської ради Оріхівського району Запорізької області. В встановлений законом строк, з заявою за прийняттям спадщини до нотаріальної контори не звернулась, оскільки не знала про наявність заповіту. Тому просила визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 28.12.2015 року позовні вимоги задоволені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, стверджував на тому те, що суд неправильно з'ясував обставини спору та неправильно застосував норми матеріального права, а отже прохав скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК суд апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення в зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального права.

Як видно із матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, який за заповітом від 24.10.2012 року заповідав позивачу земельну ділянку площею 6,23 га, яка розташована на території Комишуваської сільської ради Оріхівського району Запорізької області (а.с.4,23).

За матеріалами спадкової справи слідує, що до нотаріальної контори за прийняттям спадщини після померлого звернувся ОСОБА_1, якому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини (а.с.22,38,39).

Спадкоємцями за законом у цій справі є і діти померлого: ОСОБА_3, який на час смерті спадкодавця постійно з ним мешкав й подав заяву про прийняття спадщини та ОСОБА_4 (а.с.109).

У своєму зверненні до суду заявник твердив, що протягом строку визначеного законом до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини він не звертався, оскільки йому достеменно не було відомо про наявність заповіту й саме це унеможливлювало своєчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Норми ст.1220 ЦК пов'язують відкриття спадщини з фактом (часом) смерті спадкодавця.

Також судом з'ясовано, що протягом строку визначеного законом позивач не прийняв спадщину.

Суд зазначає, що для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємець за заповітом або за законом, має прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК).

Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Прийняття спадщини - це дія спадкоємця, яка засвідчує про його згоду вступити в спадкові права та його цивільне право.

Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Строк прийняття спадщини встановлюється у шість місяців з дня відкриття спадщини (ст.1270 ЦК).

Встановлений законом строк для прийняття спадщини є строком спеціальним, протягом якого існує саме право на спадщину. Пропуск цього строку позбавляє спадкоємця права вимагати повернення майна, що перейшло до інших спадкоємців, або права на відшкодування вартості цього майна.

Натомість, спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК).

У п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Ураховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Судом не можуть бути визнані поважними такі мотиви пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Як підсумок, якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про існування заповіту, то положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються.

Суд першої інстанції, зазначені обставини не врахував, а тому, на думку колегії суддів, скарга є обґрунтованою.

Керуючись ст.307,309,313,314,316,317 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 28.12.2015 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволені заявленого у справі позову відмовити.

Рішення судової колегії може бути оскаржене безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Судді: