Справа №592/9479/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кондратенко М. В.
Номер провадження 22-ц/788/183/16 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Околота Г. М. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання -Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Виробничо-енергетична компанія «Сумигазмаш»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Виробничо-енергетична компанія «Сумигазмаш» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, -

в с т а н о в и л а:

01.10.2015 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ПАТ ВЕК «Сумигазмаш», який мотивує тим, що він з 23 січня 2012 року по 09 липня 2015 року працював начальником управління постачання і кооперації ПАТ ВЕК «Сумигазмаш». 09 липня 2015 року він подав заяву про звільнення за власним бажанням і просив виплатити заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористану щорічну відпустку. Наказом № 25-к від 09 липня 2015 року його звільнено з займаної посади за п. 2 ст. 36 КЗпП України по закінченню дії строкового трудового договору. Станом на 09 липня 2015 року заборгованість по заробітній платі складає 15281 грн., яка йому до цього часу не виплачена. Тому, просить стягнути з відповідача на його користь : 15281 грн. - заборгованість по виплаті заробітної плати, середній заробіток за весь час затримки розрахунку, починаючи з 10 липня 2015 року по день ухвалення рішення суду та 2500 грн. - на відшкодування витрат на правову допомогу. Рішенням суду від 26 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ ВЕК «Сумигазмаш» на користь ОСОБА_3: заборгованість по заробітній платі у сумі 15281, 04 грн. і не виплаченої працівнику на день звільнення; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 13 499, 64 грн. з відрахуванням обов'язкових податків та платежів (єдиний соціальний податок, військовий збір, податок на доходи фізичних осіб). Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць, що становить 3000 грн. виходячи з суми посадового окладу. У відшкодуванні витрат за надання правової допомоги фахівця права - відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ ВЕК «Сумигазмаш» просить скасувати рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути з ПАТ ВЕК «Сумигазмаш» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 7908,88 грн., з відрахуванням із вказаної суми обов'язкових податків та платежів (єдиного соціального внеску, військового збору, податку на доходи фізичних осіб. В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховані фактичні обставини справи у зв'язку з чим неправильно проведено розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Зокрема, при визначенні кількості днів, за які підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку, судом не враховано, що наказом з основної діяльності ПАТ ВЕК «Сумигазмаш» № 31 від 26.09.2013 року «Про режим роботи» з 02.12.2013 року на підприємстві введено триденний робочий тиждень з тривалістю робочого дня 7 годин 15 хв.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 23 січня 2012 року позивач працював начальником управління постачання і кооперації Публічного акціонерного товариства «Виробничо-енергетична компанія «Сумигазмаш», що підтверджується копією трудової книжки (а. с. 4).

09.07.2015 року він подав відповідачу письмову заяву про звільнення з займаної посади у зв'язку з виходом на пенсію за власним бажанням з 09.07.2015 року з виплатою всіх належних йому сум. Наказом Генерального директора ПАТ ВЕК «Сумигазмаш» № 25-к від 09 липня 2015 року позивач звільнений з роботи за п. 2 ст. 36 КЗпП України - по закінченню строкового трудового договору (а. с. 5-8).

Станом на 09 липня 2015 року заборгованість ПАТ ВЕК «Сумигазмаш» по заробітній платі, комсенсації за невикористану відпустку, з відрахованими податками і обов'язковими платежами, становила 15281 грн. 04 коп. (а. с. 11; 29).

За ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Не проведення власником або уповноваженим ним органом розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Враховуючи, що до цього часу, належні позивачу від підприємства суми при звільненні, йому не виплачені, що не заперечується відповідачем, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення вимог ОСОБА_3 про стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Проте, визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що підлягає стягненню на користь позивача, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та не врахував положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року.

З матеріалів справи вбачається, що наказом з основної діяльності ПАТ ВЕК «Сумигазмаш» № 31 від 26.09.2013 року «Про режим роботи» з 02.12.2013 року на підприємстві введено триденний робочий тиждень з тривалістю робочого дня 7 годин 15 хв. З цим наказом ОСОБА_3 був ознайомлений та дав свою згоду на таку зміну умов праці, що підтверджується його особистим підписом (а. с. 52). Вказаний наказ не скасовано та він діє на підприємстві до цього часу, що не заперечував в судовому засіданні апеляційного суду і сам позивач. Відповідно до п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 з відповідними змінами (далі Порядок), цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

П. 2 Порядку передбачено, що у випадку збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно п. п. 3, 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітникам-почасовикам; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші. При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місця, не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов'язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місця роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом останніх двох місяців робочі (календарні) дні на число робочих днів. Такий порядок обчислення середнього заробітку застосовується незалежно від форми власності підприємства.

В порушення наведених положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, суд провів розрахунок середньоденної заробітної плати позивача для визначення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню на користь позивача, виходячи з його посадового окладу, а не заробітної плати за фактично відпрацьовані робочі дні протягом останніх двох місяців перед звільненням. Крім того судом визначено середній заробіток за час затримки розрахунку, виходячи з нормативної кількості робочих днів, а не кількості робочих днів з урахуванням режиму роботи на підприємстві згідно з наказом Генерального директора ПАТ ВЕК «Сумигазмаш» № 25-к від 09 липня 2015 року про триденний робочий тиждень.

В той же час, колегія суддів не може взяти до уваги довідку про середньоденну заробітну плату ОСОБА_3, надану відповідачем, так як вона обчислена із заробітної плати позивача, до якої не включено в порушення п. 3 Порядку, нараховану йому надбавку за досягнення в праці.

Так як позивача було звільнено 09 липня 2015 року, середньоденна заробітна плата повинна визначатися діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані робочі дні протягом останніх двох місяців (червень, травень 2015 року) до дати звільнення на число робочих днів .

Згідно розрахункового листа та довідки відповідача: в червні 2015 року ОСОБА_3 відпрацював 8 робочих днів, за які йому було нараховано оклад в сумі 1237,50 грн. та надбавка за досягнення в праці в сумі 206,25 грн., всього 1443,75 грн.; в травні 2015 року позивач відпрацював 18 робочих днів, за які йому було нараховано оклад в сумі 2952,63 грн. та надбавка за досягнення в праці в сумі 488,68 грн., всього 3441,31 грн. (а. с. 11; 70).

Таким чином середньоденна заробітна плата позивача відповідно до п. 8 Порядку складає: (1237,50 грн. + 3441,31 грн.) : 8 р. дн. + 18 р. дн. = 187,89 грн.

З урахуванням наказу Генерального директора ПАТ ВЕК «Сумигазмаш» № 25-к від 09 липня 2015 року про триденний робочий тиждень кількість робочих днів на підприємстві за період з 09 липня 2015 року по день ухвалення рішення судом першої інстанції - 26 листопада 2015 року, складає 58 днів, а тому на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 10897,62 грн. (187,89 грн. х 58 р. дн.)

Отже, рішення суду першої інстанції на підставі п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні з ухваленням нового рішення про зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню на користь позивача, до вказаної суми.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п. 3; 309 ч. 1 п. п. 1, 4; 313-314; 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Виробничо-енергетична компанія «Сумигазмаш» задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 листопада 2015 року змінити в частині розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнути з Публічного акціонерного товариства Виробничо-енергетична компанія «Сумигазмаш» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 10 897 гривень 62 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді