Справа № 202/4920/16-ц
Провадження № 2/202/2447/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що є матір'ю відповідача. У свою чергу, відповідач є одинокою матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1. Позивач в повному обсязі займається вихованням та утриманням онука. Починаючи з травня 2015 року відповідач пішла з дому та жодних контактів з дитиною не підтримує. Ніяким чином не піклується про сина, зловживає наркотичними засобами, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі, не цікавиться станом здоров'я протягом тривалого часу, що підтверджує відсутність серйозного ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків. На підставі викладеного просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню її неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмір ? частини від всіх видів доходів.

В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, у зв'язку з чим судом ухвалено проводити заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України.

Представник третьої особи - орган опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без його участі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 25 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м.Дніпропетровська.

Відповідно до довідки Індустріального районного у м.Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області від 23 вересня 2016 року за №1414/13-29, відомості про батька у вищезазначеному свідоцтві про народження записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження, та бабусею ОСОБА_3

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється він виконання своїх батьківських обов'язків.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Судом встановлено, що з травня 2015 року ОСОБА_2 разом з дитиною не проживає.

Згідно довідки КЗ «ДЦПМСД №8» ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 з бабусею ОСОБА_1

Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі, не цікавиться станом здоров'я протягом тривалого часу, що підтверджує відсутність серйозного ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків.

Судом не встановлено, що відповідачу перешкоджали якісь обставини належним чином виконувати свої батьківські обов'язки.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості

Згідно висновку органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради № 316 від 25 жовтня 2016 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно малолітньої до дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи встановлені у справі обставини суд вважає, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню.

Згідно ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач не надала суду доказів про наявність у неї на утриманні інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення на користь позивача з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню: на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. - за вимогу про позбавлення батьківських прав; на користь держави - судовий збір у розмір 551,20 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150,153,155,157,164,165,180,182 СК України ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 11, 60, 88, 197, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від всіх доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03 серпня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач може оскаржити заочне рішення до апеляційного суду в загальному порядку.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга доАпеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В.Волошин