У х в а л а

іменем україни

10 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 3 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК») звернулося до суду з указаним позовом. Зазначало, що 4 грудня 2013 року між банком і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 5 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % річних із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Враховуючи, що позичальник не належним чином виконує зобов'язання за кредитним договором, просило задовольнити позов.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 1 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 3 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором від 4 грудня 2013 року в розмірі 28 743 грн 90 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 9 984 грн 15 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом - 15 364 грн 80 коп., заборгованості по пені та комісії - 1 550 грн, штрафу - 500 грн (фіксована частина), штраф - 1 344 грн 95 коп. (процентна складова). Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 4 грудня 2013 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 5 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % річних із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У підписаній ОСОБА_1 заяві, яка долучена до справи (а. с. 6), останній підтвердив свою згоду, що ця заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що між сторонами укладено кредитний договір, внаслідок невиконання позичальником зобов'язань за ним виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з останнього.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не отримував платіжну картку, спростовуються долученими до справи матеріалами і підлягають відхиленню.

Відповідно до виписки з рахунку з використанням платіжної картки, оформленої на ОСОБА_1, неодноразово здійснювались банківські операції з кредитними коштами, отриманими від банку (а. с. 53-55).

Банком при оформленні кредитної картки відповідач був сфотографований з нею, на підтвердження чого позивачем надано фотокартку (а. с. 50).

ОСОБА_1 не заперечує, що він зображений на цій фотографії, доказів, які б свідчили, що він сфотографований з іншою карткою, останнім не подано.

Доводи касаційної скарги не спростовують наведеного та зроблених в оскаржуваному рішенні апеляційного суду висновків, які ґрунтуються на встановлених відповідно до поданих сторонами доказів обставинах та нормах матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 3 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.І. Наумчук
Судді:О.В. Кадєтова Г.І. Мостова