Провадження № 2/641/1408/2016 Справа № 641/9108/15-ц
24 травня 2016 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Онупко М.Ю.,
за участю секретаря Нагорної М.Р.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-
31.08.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» (далі - ПрАТ «СК «Україна») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП). Під час розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 вартість відновлювального ремонту в розмірі 37 359 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 750 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., а також судові витрати.
Розмір фактичної шкоди, нанесеної позивачу внаслідок пошкодження її майна, автомобіля FORD Transit, реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 37 359 грн., що підтверджується замовленням-нарядом та актом виконаних робіт ФО-П ОСОБА_4. та квитанціями про оплату ремонту.
Відповідач ОСОБА_2, як водій транспортного засобу, причетний до ДТП не повідомив письмово страховика - ПрАТ «СК «Україна» у встановлений законодавством строк, а тому відповідно до вимог закону завдана шкода відшкодовується завдавачем шкоди - відповідачем ОСОБА_2
Також в зв'язку з пошкодженням автомобіля діями відповідача їй було завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в 5000 гривень.
У зв'язку з викладеним, позивач була вимушена звернутися до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Позивач в судове засідання не з'явилася, про день час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги в редакції уточненої позовної заяви від 27.04.2016 року підтримав та, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити. Також зазначив, що проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неявки суду не повідомили.
Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити у справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
07.12.2014 року ОСОБА_2 біля 16 год. 50 хв. керував автомобілем CHEVROLET Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Енергетичній,3 в м. Харкові та при зміні напрямку руху ліворуч не впевнився що це буде безпечним, у разі чого скоїв зіткнення з автомобілем FORD Transit реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, у зв'язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження та заподіяні матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.12.2014 року водія ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 7).
Згідно до матеріалів справи цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Україна», страховий поліс АІ/0669146.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виданого ВРЕР №2 ГУ МВСУ м. Харків, ОСОБА_1 є власником автомобіля FORD Transit реєстраційний номер НОМЕР_2 (зв. бік а.с. 7).
Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
У відповідності до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
Відповідно до п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.
Відповідачем ОСОБА_2 не надано до суду належних та допустимих доказів письмового повідомлення ним ПрАТ «СК «Україна» про ДТП, яке сталося 07.12.2014 року.
Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володільця небезпечного об'єкта буде зобов'язано відшкодувати шкоду незалежно від вини цієї особи. Перед потерпілим несуть однаковий обов'язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об'єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Дані висновки підтверджуються і роз'ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди».
Суд погоджується з даними, щодо розміру матеріальної шкоди, який визначено у звіті про визначення вартості матеріальної шкоди № 282/1 від 20.05.2015 року.
Таким чином, зважаючи на вищезазначені вимоги Закону, та приймаючи до уваги звіт про визначення вартості матеріальної шкоди № 282/1 від 20.05.2015 року, з якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту завданий власнику автомобіля FORD Transit реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 37 566,73 грн., суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню сума, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та в межах заявлених позовних вимог в розмірі 37 359 грн., а також вартість автотоварознавчого дослідження у розмірі 750 грн.
Стосовно відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.
Відповідно до роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача відшкодування матеріальної шкоди обґрунтовані та підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 37 359 грн.
При визначенні розміру моральної шкоди, спричиненої позивачеві, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, характеру правопорушення та вимог розумності і справедливості і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 2000 грн.
Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,169,212-215,218, 224-226 ЦПК України, суд -
0Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_5, відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 37 359 (тридцять сім тисяч триста п'ятдесят дев'ять) грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 750 (сімсот п'ятдесят) грн., та відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.
В інший частині позовні вимоги - залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_5, судовий збір у розмірі 402 (чотириста дві) грн. 77 коп.
Повторне заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: М. Ю. Онупко