Єдиний унікальний номер (справа №) 216/2556/16-ц
Номер провадження у суді 2/216/1747/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2016 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кузнецова Р.О.

за участю:

секретаря судового засідання Павленко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

19 травня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням сімейних відносин і неможливістю збереження сімї.

У позовній заяві зазначено, що 02 березня 2013 року між позивачем та відповідачем (дівоче прізвище - ОСОБА_3) було укладено шлюб, який зареєстровано у Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 85 від 02.03.2013. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На протязі останнього року сімейного життя стосунки між ними поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між позивачем і відповідачем шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю та спосіб життя. Між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє душевні страждання. Вони з дружиною не розуміють один одного, не розуміють сутності проблем, які виникають в них як у сімї. Вони не можуть підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Між ними не залишилось ніяких почуттів, які могли б урятувати шлюб. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено з квітня 2016 року. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Враховуючи всі вищезазначені обставини, ретельно зваживши всі можливі наслідки, беручи на себе відповідальність брати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні сина ОСОБА_5, а також вважаючи, що збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, позивач просив задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб між позивачем та відповідачем.

Позивач, який належним чином повідомлений про день час та місце розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не зявився, просив розглянути справу у його відсутності, про що надав письмову заяву, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.16).

Відповідач ОСОБА_2, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала у повному обсязі, просила розглянути справу по суті у її відсутності, про що надала заяву (а.с.17).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 02 березня 2013 року у Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 85, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 243522 (а.с.5).

Як вбачається зі свідоцтва по народження серії І-КИ № 510092 подружжя має сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який за згодою батька проживає разом з позивачем. Для кожного з подружжя цей шлюб перший.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Як убачається із матеріалів справи і встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинили шлюбні відносини з квітня 2016 року, не проживають однією сімєю і не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, між ними встановились неприязні взаємовідносини. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно положень статті 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обовязки.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та збереження їх сімї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі чоловіка, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За приписами частини 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, що становить 551,20 грн.

Отже з урахуванням наведеного з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 11, 60, 174, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 110-112 Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «Кочина») ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 02 березня 2013 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 85, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована та мешкає за адресою: 50000, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний код НОМЕР_1), який зареєстрований та мешкає за адресою: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон СонячнийАДРЕСА_2, витрати по сплаті судового збору в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Шлюб вважається припиненим у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а у разі відсутності особи яка має право на апеляційне оскарження, протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано судом апеляційної інстанції.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О. Кузнецов