Справа № 352/126/15-ц
Провадження № 2/352/33/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді СтрутинськогоР.Р.,

секретаря Бардюк-Кавецької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом до відповідача про виселення. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що йому на праві власності згідно рішення Тисменицького районного суду від 14 лютого 2014 року належить будинковолодіння № 2 по вул. Черемшини в с. Черніїв Тисменицького району Івано-Франківської області. В даному будинковолодінні проживала та продовжує проживати відповідачка, яка чинить йому перешкоди в користуванні належним йому майном, а саме: вчиняє сварки, забороняє вільний доступ до житла. Йому не відомо в якому стані конструктивні елементи будинку, та чи не нанесено шкоди належному йому майну. Також, він неодноразово намагався за допомогою сільського голови та дільничного інспектора поліції потрапити в належний йому будинок, однак зустрівши неадекватний опір відповідачки не став вступати в конфлікт. Він має право і бажає зареєструватись та проживати у належному йому будинковолодінні, оскільки не має іншого житла в даному населеному пункті. Крім того, земельна ділянка, для будівництва та обслуговування даного будинку не приватизована і він хоче використати своє право на приватизацію землі, що без реєстрації зробити неможливо. 17 червня 2014 року ним, через державного нотаріуса Тисменицької районної нотаріальної контори було передано відповідачці заяву з пропозицією добровільно виселитися з належного йому будинку до 17 вересня 2014 року в добровільному порядку. Проте, до вказаної дати остання не звільнила даний будинок та в добровільному порядку виселятись відмовляється, хоча має на праві власності особистий житловий будинок по вул. Медичній 27-ж в с. Черніїв, що належить їй на підставі рішення Тисменицького районного суду від 06.08.2007 року.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що відповідачка дійсно зареєстрована та сама проживає в будинку, що належить позивачу. Вважає, що відповідно до ст. 109 ЖК України, її неможливо виселити без надання іншого житлового приміщення. Останній на праві власності належить незавершене будівництвом будинковолодіння по вул. Медичній 27 - ж в с. Черніїв, яке на даний час ще не придатне для проживання. Просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу, на підставі рішення Тисменицького районного суду від 14.02.2014 року, належить на праві власності будинковолодіння № 2 по вул. Черемшини в с. Черніїв Тисменицького району Івано-Франківської області (а.с.3).

Згідно довідки виконавчого комітету Черніївської сільської ради Тисменицького району № 55 від 20.01.2015 року відповідачка зареєстрована та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, який належить на праві власності позивачу.

Позивач, 17 червня 2014 року через державного нотаріуса Тисменицької районної нотаріальної контори передав відповідачці заяву з пропозицією добровільно виселитися з належного йому будинку до 17 вересня 2014 року в добровільному порядку, що стверджується копіями свідоцтва державного нотаріуса, заяви від 17.06.2014 року, конверту та підтвердженням про відправлення. Проте, до вказаної дати остання не звільнила даний будинок та в добровільному порядку виселятись відмовляється.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини 1 статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними і обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України та відповідно ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Виселити ОСОБА_2 з належного на праві власності ОСОБА_1 житлового будинку № 2 по вул. Черемшини в с.Черніїв Тисменицького району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий Р.Р.Струтинський