АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Вовк Є.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Немировської О.В.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А

У серпні 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У мотивування вимог посилався на те, що 12.09.2008 року між ПАТ «Родовід Банк», який є правонаступником ВАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №77.1/АК-01649.08.2 про надання останній невідновлювальної кредитної лінії на загальну суму 21 231 долар США на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів терміном по 12 вересня 2015 року включно.

Банк виконав в повному обсязі взяті на себе зобов'язання щодо надання кредитних коштів згідно з умовами Кредитного договору.

02.03.2009 року між ними укладено Додатковий договір №1, яким встановлено графік погашення заборгованості.

Із метою забезпечення виконання зобов'язань позичальником за Кредитним договором між банком та ОСОБА_3 12.09.2008 року укладено Договір поруки №77.1/АК-01649.08.2-3/П, відповідно якого поручитель зобов'язалася солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань ОСОБА_2 за Кредитним договором №77.1/АК-01649.08.2 від 12.09.2008 року, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору, що укладені між банком та позичальником.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по кредиту відповідачі не виконували належним чином умови Кредитного договору, порушували визначений порядок погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом.

У зв'язку із порушенням строків повернення кредиту та сплати відсотків станом на 14.08.2015 року у відповідачів виникла заборгованість у розмірі 4 918 416,75 грн, що складається з:

- пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 4 633 519,12 грн;

- пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту - 258 460,10 грн;

- 3% річних від суми простроченого кредиту - 23 792,16 грн;

- 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту - 1336,11 грн;

- 3% річних за прострочення плати за обслуговування кредиту - 420,76 грн;

- інфляційних втрат за прострочення плати за обслуговування кредиту - 888,50 грн.

З урахуванням наведеного банк просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк»:

1) заборгованість за Кредитним договором №77.1/АК-01649.08.2 від 12.09.2008 року в розмірі 4 918 416,75 грн, що складається з:

- пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 4 633 519,12 грн;

- пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту - 258 460,10 грн;

- 3% річних від суми простроченого кредиту - 23 792,16 грн;

- 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту - 1336,11 грн;

- 3% річних за прострочення плати за обслуговування кредиту - 420,76 грн;

- інфляційних втрат за прострочення плати за обслуговування кредиту - 888,50 грн;

2) сплачений судовий збір у розмірі 3654 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року відмовлено в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням, ПАТ «Родовід Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Зазначає, що судом першої інстанції проігноровано, що відповідно до розрахунку заборгованості по кредиту відповідачі не виконували належним чином умови Кредитного договору, порушували визначений порядок погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом, що призвело до виникнення заборгованості.

Крім того, відповідно до п. 3.6 Кредитного договору позичальник зобов'язується за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів сплачувати банку за кожен день прострочення пеню у розмірі 1,6% суми простроченої заборгованості. Тобто пеня, яка заявлена позивачем до стягнення, прямо передбачена п. 3.6 Кредитного договору, який підписаний сторонами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи позивачу в задоволені позову в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що не підлягають стягненню 3% річних згідно ст. 625 ЦК України, оскільки відповідальність за порушення грошового зобов'язання передбачена умовами кредитного договору.

Крім того, суд дійшов висновку щодо застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України і звільнення відповідачів від сплати пені без визначення розміру пені, яка підлягала до сплати з урахуванням заяви про застосування строку позовної давності в частині цих вимог.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Судом встановлено, що 12 вересня 2008 року між ПАТ «Родовід Банк», який є правонаступником ВАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №77.1/АК-01649.08.2. (а.с. 49-53)

Відповідно до п. 1.1, пп. 1.2.1 п. 1.2 Кредитного договору банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 21 231 долар США терміном по 12 вересня 2015 року включно. Кредитні кошти надаються виключно на купівлю автомобіля згідно з Договором №КНЧ-1716 купівлі-продажу автомобіля від 09 вересня 2008 р.

Банк виконав свої зобов'язання за Кредитним договором, надавши ОСОБА_2 кредит у розмірі 21 231 долар США, що підтверджується заявою на видачу готівки №1691_18 від 12.09.2008 року. (а.с. 56)

02 березня 2009 року між ПАТ «Родовід Банк», який є правонаступником ВАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_2 укладено Додатковий договір №1 до Кредитного договору №77.1/АК-01649.08.2 від 12.09.2008 року, яким п. 3.1.1 Кредитного договору, що передбачає порядок погашення заборгованості за кредитом, виклали в новій редакції. (а.с. 54-55).

Відповідно положень статей 525-526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому.

На забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №77.1/АК-01649.08.2 від 12.09.2008 року між ПАТ «Родовід Банк», який є правонаступником ВАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_3 12 вересня 2008 року укладено Договір поруки №77.1/АК-01649.08.2-3/П, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань ОСОБА_2 за Кредитним договором №77.1/АК-01649.08.2 від 12.09.2008 року, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору, що укладені між банком та позичальником. (а.с. 69)

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

Звертаючись до суду з позовом банк зазначав, що відповідачі не виконували належним чином умови Кредитного договору, порушували визначений порядок погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 14.08.2015 року в них виникла заборгованість у розмірі 4 918 416,75 грн, що складається з:

- пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 4 633 519,12 грн;

- пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту - 258 460,10 грн;

- 3% річних від суми простроченого кредиту - 23 792,16 грн;

- 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту - 1336,11 грн;

- 3% річних за прострочення плати за обслуговування кредиту - 420,76 грн;

- інфляційних втрат за прострочення плати за обслуговування кредиту - 888,50 грн.

Відповідно до пп. 3.1.1 п. 3.1 Кредитного договору позичальник зобов'язується починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до «10»-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами та нарахованими процентами згідно з графіком платежів (додаток №2 «Графік погашення заборгованості» від 02.03.2009 р. до Кредитного №77.1/АК-01649.08.2 від «12» вересня 2008р.), шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок банку №0388.840. Датою сплати заборгованості за кредитом та процентами є день зарахування коштів на рахунки, вказані у пунктах 1.3, 1.6 цього Договору.

У п. 1.5 Кредитного договору передбачено, що процентна ставка за кредитами за цим Договором встановлюється у розмірі 7,70 процента річних.

За умовами пп. 1.5.1 п. 1.5, пп. 3.1.4 п. 3.1 Кредитного договору позичальник зобов'язується щомісяця до 10-го числа (включно) сплачувати банку плату за обслуговування кредиту шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок банку №0388.840. Щомісячна плата за обслуговування кредиту встановлюється у розмірі 0,3000 % від суми виданого кредиту.

З розрахунку заборгованості за Кредитним договором вбачається, що позичальник порушувала умови Договору щодо розміру обов'язкового щомісячного платежу, порядок погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом, порядок сплати плати за обслуговування кредиту. (а.с. 57-63)

Зазначену обставину представник ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції визнав.

Пунктом 3.6. Кредитного договору визначено, що позичальник зобов'язується за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів сплачувати банку за кожний день прострочки пеню у розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості.

Згідно із ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з розрахунку заборгованості пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом станом на 14.08.2015 року складає 4 633 519,12 грн, а пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту - 258 460,10 грн.

Представник ОСОБА_2 подав клопотання про застосування спеціальної позовної давності до пені. (а.с. 105-106)

За статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом до суду 18.08.2015 року (а.с. 7), а просив стягнути пеню станом на 14.08.2015 року.

Також, з розрахунку заборгованості за Кредитним договором вбачається, що пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентів по кредиту нарахована станом на 28.05.2015 року. (а.с. 57-63)

Отже, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 258 ЦК України, з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь банку підлягає стягненню пеня за період з 18.08.2014 року по 14.08.2015 року в розмірі 1 072 869,44 грн з урахуванням заяви про застосування строку позовної давності.

Крім того, ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

У п. 27 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року роз'яснено, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може.

Той факт, що боржник перед пред'явленням до суду позову погасив заборгованість в розмірі 11 399,69 дол США не є підставою для звільнення його від сплати пені в повному обсязі, оскільки це суперечить положенню ч. 3 ст. 551 ЦК України, яким передбачено право суду зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, а не звільнити від її сплати.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про застосування положень ч. 3 ст. 551 ЦК України до даних правовідносин та стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пені у розмірі 243 910,58 грн, що відповідає сумі заборгованості, яка не була своєчасно сплачена і в зв'язку з наявністю якої боржнику була нарахована загальна сума пені в розмірі 4 891 976,22 грн.

У ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів погоджується з розрахунком 3% річних від суми простроченого кредиту в розмірі 23 792,16 грн, 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту в розмірі 1336,11 грн, 3% річних за прострочення плати за обслуговування кредиту в розмірі 420,76 грн, оскільки такі вимоги банку відповідають положенням ст. 625 ЦК України.

Разом з тим, позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат за прострочення плати за обслуговування кредиту в розмірі 888,50 грн не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки заборгованість виникла за кредитом, наданим в іноземній валюті - долар США, а індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні, то норми ч.2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, яке визначене договором у гривні, а не в іноземній валюті.

Оскільки суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову в повному обсязі, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості в розмірі 269 459,61 грн, з яких: пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентів по кредиту - 243 910,58 грн, 3% річних від суми простроченого кредиту та процентів по кредиту - 25 128,27 грн, 3% річних за прострочення плати за обслуговування кредиту - 420,76 грн, та відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат за прострочення плати за обслуговування кредиту в розмірі 888,50 грн.

Керуючись ст. 256-257, ч. 2 ст. 258, ст. 525-526, ст. 546, ч. 3 ст. 549, ч. 3 ст. 551, ч. 1 ст. 553, ч. 1, 2 ст. 554, ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050, ст. 1054, статтями 303, 304, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за Кредитним договором №77.1/АК-01649.08.2 від 12.09.2008 року в розмірі 269 459,61 грн, з яких: пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентів по кредиту - 243 910,58 грн, 3% річних від суми простроченого кредиту та процентів по кредиту - 25 128,27 грн, 3% річних за прострочення плати за обслуговування кредиту - 420,76 грн.

У задоволенні позовної вимоги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді О.В. Немировська

В.А. Шебуєва