Справа № 405/2734/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі: Фришко А.Ю.

з участю адвоката: Звіздун А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Кіровоградська державна нотаріальна контора № 1 про усунення від права на спадкування за законом та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із вищезазначеним позовом в якому просить встановити факт його спільного проживання однією сім'єю, спільного ведення домогосподарства та спільного утримання домоволодіння АДРЕСА_1 з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з вересня 2005 року (похорони сина) по момент відкриття спадщини, яка відкрилась після їх смерті; усунути від прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6; усунути від прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 будь-яких інших родичів спадкодавців; визнати право власності на спадкове майно, яке належало на момент смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ним, який зареєстрований в АДРЕСА_1, але фактично проживав у АДРЕСА_1 з ОСОБА_8 та ОСОБА_7, з вересня 2005 року (похорони сина) по момент відкриття спадщини, яка відкрилась після їх смерті (ІНФОРМАЦІЯ_1 рік) (ІНФОРМАЦІЯ_2 рік) і на даний час фактично проживає в АДРЕСА_1; зупинити розгляд спадкових справ до вирішення спору між спадкоємцями та стягнути з відповідачів солідарно на його користь судові витрати.

Позов мотивує тим, що на даний час у Кіровоградській державній нотаріальній конторі № 1 знаходиться спадкова справа, яка зареєстрована у спадковому реєстрі за № 57970201, яка зареєстрована у нотаріуса за № 462/2015 та спадкова справа, яка зареєстрована у спадковому реєстрі за № 57970141, яка зареєстрована у нотаріуса за № 461/2015. Після загибелі єдиного сина (18.09.2005 року) спадкодавців їх сім'ї проживали як єдина сім'я, а саме його сім'я, сім'я матері позивача та сім'я спадкодавців і йому доводилось доглядати за трьома особами похилого віку, а саме: за матір'ю - ОСОБА_9, яка проживає в АДРЕСА_1, ОСОБА_8 і ОСОБА_7, які проживали в АДРЕСА_1. Спадкодавці називали його сином і відповідно відносились, а він відповідав їм взаємністю: купував ліки, продукти та здійснював догляд за їх домоволодінням і допомагав вести їхнє підсобне господарство. Спадкоємці за заповітом відсутні, так як спадкодавці мали намір заповідати все майно йому. Родичі, які за законом могли бути спадкоємцям (відповідачі по справі) з 2005 року після смерті сина спадкодавців, не лише ухилялись від надання допомоги спадкодавцям, а навіть не відвідували їх незважаючи на стан здоров'я і похилий вік. За життя спадкодавці сплатили можливим спадкоємцям за законом вартість їх частки у спадковому майні, яка оговорювалась з кожним спадкоємцем окремо, так як мали намір передати йому все майно, як буде належати їм на момент їхньої смерті, та про що вони неодноразово заявляли публічно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у віці 69 років життя ОСОБА_7 обірвала насильницька смерть, ОСОБА_8 знаходився у лікарні. Він одноособово організував та поніс всі витрати на поховання ОСОБА_7, оформив необхідні документи, частину з яких передав до правоохоронних органів, так як на той час проводились слідчі дії по факту вбивства ОСОБА_7, закрив домоволодіння та передав ключі ОСОБА_8, який в присутності медпрацівників повернув їх йому, зазначивши, щоб вони були у нього, так як після виписки з лікарні має намір скласти заповіт на його ім'я.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в день похорону ОСОБА_7, не витримавши емоційного навантаження ОСОБА_8 помер. Він, в черговий раз, без допомоги будь-яких родичів, організував похорони та поніс всі витрати.

Після відкриття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8, виконуючи їх волю, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом його було усунуто від прийняття спадщини, так як з відповідними заявами про прийняття спадщини звернулись родичі, як спадкоємці за законом, а у нього відсутні повноваження вирішувати спір про право, а тому посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить задовольнити позов.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини та просили позов задовольнити. Позивач пояснив, що він є єдиним спадкоємцем після смерті подружжя ОСОБА_8, так неодноразово говорив ОСОБА_8, хто є відповідачі він не знає. З 2005 року він проживав у ОСОБА_8, допомагав по господарству, сніг відкидав, траву косив, купував продукти на які кошти давали йому ОСОБА_8. Свідоцтво про поховання на ОСОБА_7 отримав ОСОБА_10, а на ОСОБА_8 - ОСОБА_3. Комунальні послуги оплачували самі ОСОБА_8, його мати 1940 року народження, ОСОБА_7 - 1945 року народження, він проживав і у матері і у ОСОБА_7, вони потребували допомоги, хоча ОСОБА_7 вела учнів до останнього дня життя - допомагала з англійської і оплату давали їй символічну.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні позов не визнали, відповідач пояснила, що є рідною племінницею ОСОБА_8 по лінії батька. У неї двоє дітей, відвідувала ОСОБА_8 не часто, в основному на свята, вони не просили по допомогу. З 20.08.2015 року ОСОБА_8 перебував і лікарні, у нього був діабет і закупорка головного мозку, ОСОБА_7 сама себе обходила і говорила, що у них є сусід ОСОБА_35, який допомагає. Сусід не проживав з ними. Похованням тітки займався друг сім'ї , вона також давала кошти на організацію обіду. До дядька їздила в лікарню, а потім похованням займались ОСОБА_10 та ОСОБА_36. Дядя та тітка отримували пенсію, вона близько 1 900 грн., він - 2 500 грн., тітка давала уроки з англійської, а також у них був депозит в банку і вони отримували відсотки. Часто спілкувалась з тіткою через соцмережі, звідти і дізналась про трагедію.

Представник відповідача ОСОБА_4, представник відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні також не визнали позов, просили відмовити в його задоволенні через безпідставність та надали суду письмові заперечення.

Представник третьої особи - Кіровоградської державної нотаріальної контори № 1 в судове засідання не з'являвся, про час та місце слухання справи повідомлявся, надавав суду клопотання про розгляд справи без присутності представника контори.

Суд, заслухавши пояснення позивача відповідача ОСОБА_3, представників сторін, допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали справи встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 3 Сімейного Кодексу України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_7, що підтверджується актовим записом про смерть № 2312 від 01.09.2015 року Міського відділу по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.09.2015 року Міського відділу по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 2340. Померлі були зареєстровані та проживали в АДРЕСА_1, заповіту на випадок своєї смерті вони не залишили.

Після їх смерті відкрилась спадщина, із заявами про прийняття спадщини за законом до Кіровоградської державної нотаріальної контори № 1 звернулись: ОСОБА_2 як спадкоємець четвертої черги спадкоємців за законом та племінники померлих - відповідачі по справі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Позивач ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 проживали та були зареєстровані в АДРЕСА_1.

Вказані обставини зазначені сторонами по справі, не оспорюються ними, а тому вважаються судом встановленими та доведеними.

Нормами статті 1224 ЦК України визначено, що не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти, а також інші особи, які ухились від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилилась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі і тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

У справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність обставин:

- ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, що характеризується умисною формою вини;

- перебування спадкодавця в безпорадному стані;

- потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Вказане кореспондується і п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 яким роз'яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови у позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої статі 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема і тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Як зазначив Вищий спеціалізований суд України в своєму листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (пункт 4):

- відсутність спілкування протягом тривалого часу ще не є підставою для усунення особи від права на спадкування за законом;

- для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання;

- ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

- для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Окрім того, на практиці стосунки між рідними в переважній більшості є недоступними для оточуючих і їм притаманні особливі та виключні взаємовідносини між собою, наявність яких можливо інколи і не сприймається суспільством, але на першому місці - процесуальних вимог щодо оцінки доказів.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач в позові зазначає, що проживав з покійними однією сім'єю з 2005 року, допомагав утримувати домоволодіння та вести підсобне господарство, купував ліки та продукти. Вказана обставина не знайшла свого підтвердження в суді. Допитані в судовому засіданні свідки зі сторони позивача ОСОБА_11, який пояснив, що ОСОБА_2 позитивна людина, до помає всім, проживає разом з матір'ю, за чиї кошти купував ліки і чи мали ОСОБА_2 і ОСОБА_7 спільний бюджет не знає; ОСОБА_12, який пояснив, що ОСОБА_2 добрий сусід, допомагав ОСОБА_7, ночував у них, хоча жив по сусідству, роботу по дому виконувала ОСОБА_13; ОСОБА_14, яка пояснила, що у ОСОБА_7 і ОСОБА_2 були добрі стосунки, він ОСОБА_7 сусід, про родичів ОСОБА_7 нічого не говорили. У ОСОБА_2 мати хвора, ОСОБА_7 отримували пенсію і їм було цього достатньо; ОСОБА_15, яка пояснила, що часто бувала у ОСОБА_7, ОСОБА_2 також у них бував і допомагав по дому, ОСОБА_7 займалась репетиторством з англійської. ОСОБА_16 ні у кого допомоги не просили, кошти на ліки давала ОСОБА_16. ОСОБА_2 живе в будинку матері; ОСОБА_17 , який пояснив що ОСОБА_2 є сусідом ОСОБА_16, у них були позитивні відносини, ОСОБА_35 допомагав ОСОБА_16 фізично, також займався організацією похоронів, кошти здавали йому. ОСОБА_16 після загибелі рідного сина проживали у двох, отримували пенсію, їм хватало і вони не скаржились, ОСОБА_35 живе з матір'ю, позитивна людина, допомагає всім; ОСОБА_18, яка пояснила, що родичів ОСОБА_16 не знала і ОСОБА_16 говорив, що не хоче їм залишати будинок, ОСОБА_2 бував у них постійно, сніг відкидав, обрізав дерева, замітав листя, організував поховання, але їй не відомо, хто оформлював документи. ОСОБА_16 самі допомагали родичам і родичі приходили до них лише за допомогою. ОСОБА_2 має хвору матір; ОСОБА_19, який пояснив, що йому не відомо як допомагав ОСОБА_16 ОСОБА_2, кошти на поховання ОСОБА_16 здавали йому, між їх домоволодіннями вільний прохід; ОСОБА_20, який пояснив, що ОСОБА_2 живе у матері, організовував поховання ОСОБА_16, йому здавали кошти; ОСОБА_21, який пояснив, що ОСОБА_2 і ОСОБА_16 різні сім'ї, але у них були добрі відносини, ОСОБА_16 отримували пенсію, крім того ОСОБА_16 отримувала доход від викладання англійської і в школі працювала, з їх родичами він не був знайомий; ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, також дали аналогічні свідчення, про проживання однією сім'єю ОСОБА_2 і ОСОБА_16 нічого не зазначили; ОСОБА_9, яка пояснила, що ОСОБА_2 її син і проживає з нею, їх будинок по сусідству з ОСОБА_16 і у них були добрі стосунки; ОСОБА_26, ОСОБА_27 ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, які є сусідами ОСОБА_2 та покійних ОСОБА_16 пояснили в судовому засіданні, що ОСОБА_2 та ОСОБА_16 сусіди, живуть в своїх будинках, ОСОБА_2 часто допомагав ОСОБА_16, так як він добра людина і завжди приходить на допомогу, зазначили, що покійні ОСОБА_16 були людьми з достатком, допомоги не потребували. Про наявність спільного бюджету, проживання однією сім'єю позивача та померлих не надали пояснень. Свідок ОСОБА_32 взагалі не надала жодних пояснень.

Свідки зі сторони відповідачів ОСОБА_10, ОСОБА_10, ОСОБА_33, ОСОБА_34 в судовому засіданні пояснили, що їх сім'ї та сім'я ОСОБА_16 товаришували, вони організовували поховання ОСОБА_16, які кошти збирав ОСОБА_2 вони не знають. ОСОБА_16 самодостатні люди, не потребували допомоги від сторонніх і самі завжди допомагали коштами. Відповідні документи щодо поховання також оформлювались ОСОБА_10 та племінницею ОСОБА_3, яка оплачувала і поминальний обід ОСОБА_8

В судовому засіданні позивачем не доведено сукупність обставин, за яких можливе усунення від права на спадкування відповідачів, відповідно до вимог ст. 1224 ЦК України, а саме: ухилення відповідачів від надання спадкодавцям ОСОБА_8 допомоги при можливості її надання, що характеризується умисною формою вини; перебування спадкодавців в безпорадному стані та потребу спадкодавців ОСОБА_8 в допомозі саме цих осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 викладала уроки з англійської мови, які хоч і символічно, але оплачувались, отримувала пенсію в розмірі 1 318,73 грн. ОСОБА_8 також отримував пенсію в розмірі 1 800 -1900 грн., що підтверджується довідками Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 07.06.2016 року (а.с. 215, 216 тому 1 ), лише з 20.08.2015 року перебував на лікуванні.

Доказів навмисного ухилення відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 від надання спадкодавцям ОСОБА_8 допомоги позивачем не надано.

Суд критично оцінює надані позивачем докази оплати комунальних послуг після смерті спадкодавців від їх імені за період 2016 року та надані позивачем рішення від імені ОСОБА_8 і ОСОБА_7 від 14.01.2016 року про те, що вони рішили, що їх спадкоємцем буде ОСОБА_2, які підписані самим ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів перебування спадкодавців ОСОБА_7 у безпорадному стані й потреби при цьому допомоги саме відповідачів, а тому у задоволенні позові слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд відносить понесені позивачем судові витрати по даній справі, за його рахунок.

На підставі викладеного і ст. 1224 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Кіровоградська державна нотаріальна контора № 1 про усунення від права на спадкування за законом та визнання права власності - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Шевченко