АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/8126/2016 Головуючий у І інстанції Притула Н.Г.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року за заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами в справі за позовом ОСОБА_4 до Київської міської ради, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и л а

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року у задоволені заяви представника ОСОБА_1 про зупинення провадження в справі про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.10.2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами в справі за позовом ОСОБА_4 до Київської міської ради , треті особи : Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою провадження в справі зупинити, оскільки судом порушені вимоги процесуального права.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, але в судове засідання не з'явилися і причину неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у їх відсутності та їх представників.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 201 ЦПК України у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобов'язаний зупинити провадження у цій справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 361 ЦПК України у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 1 постанови № 4 від 30.03.2012 " Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами"передбачений главою 4 розділу V ЦПК перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв'язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення( п.1 постанови).

За змістом п. 5 ч.2 ст. 364 ЦПК України у заяві про перегляд рішення, ухвали суду чи судового наказу, у зв'язку з нововиявленими обставинами , зокрема, зазначаються ново виявлені обставини, якими обгрунтовується вимога про перегляд рішення, ухвали чи судового наказу, і дата їх відкриття або встановлення.

Таким чином, при вирішенні питання про наявність підстав до перегляду рішення суду, у зв'язку з нововиявленими обставинами суд виходить з обставин , які наведені у заяві та які, на думку заявника, є ново виявленими.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 до Київської міської ради, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві , ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 122, 50 кв. м ( а.с. 181-184, т. 1 ).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 04 березня 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2014 року скасовано.

У задоволені позову ОСОБА_4 до Київської міської ради, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві , ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування відмовлено.( а.с. 231, 232, т. 1 ).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 04 березня 2015 року скасовано, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2014 року залишено в силі.( а.с. 32-34, т. 2 ).

Ухвалою Верховного Суду України від 11 вересня 2015 року у допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до Київської міської ради, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві , ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 2 жовтня 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року відмовлено.( а.с. 85, 86 т. 2).

30 жовтня 2015 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 подав до суду заяву про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2014 року за нововиявленими обставинами.( а.с. 59, т. 2 ).

16 березня 2016 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 подав заяву про зупинення провадження в справі про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2014 року з тих підстав, що 09 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи : ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності, про визначення частки ОСОБА_1 у майні, що є об'єктом прав спільної сумісної власності, про визнання права власності на частку у майні( т.2 а.с. 113,114).

При цьому посилався на те, що підстави викладені у заяві, за якою відкрито справу про перегляд рішення за нововиявленим обставинами є ідентичними, а також , враховуючи ту обставину, що в справі вирішується питання , що стосується підстав та заявлених вимог в справі, що переглядається, зокрема: визнання майна ( квартири АДРЕСА_1) об'єктом права спільної сумісної власності, визначення частки та визнання права власності на частку у майні, квартирі АДРЕСА_1 , а тому у суду є всі підстави зупинити провадження в справі відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України. ( а.с. 113, т. 2 .).

Виходячи з наведеного, суд відмовляючи у задоволені заяви та зупинення провадження в справі за заявою про перегляд рішення суду , у зв'язку з нововиявленими обставинами , правильно виходив з відсутності правових підстав до її задоволення.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом вимог процесуального права , не заслуговує на увагу, оскільки колегія суддів не вбачає таких порушень вимог процесуального права , які б слугували підставою до скасування ухвали суду та свідчили про неправильне вирішення питання про наявність підстав до зупинення провадження в справі.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги і скасування ухвали суду.

Керуючись ст. 303,304,307,312,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 відхилити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: