Провадження № 2/522/3240/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Нікітіної С.Й.

При секретарі Віноградовій І.В.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, КП «Міське агентство з приватизації житла», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6; ОСОБА_7, ОСОБА_8, які діють в інтересах неповнолітньої ОСОБА_9 про визнання незаконним та скасування розпорядження та свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації, визнання недійсним договорів, скасування державної реєстрації, стягнути грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, в якому просять визнати незаконним та скасувати розпорядження УЖКГ від 23.12.2003 року та свідоцтво про право власності на 217/1000 частин квартири АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з вказаними долями; скасувати державну реєстрацію свідоцтва про право власності на житло УЖКГ виконкому Одеської міської ради від 23.12.2003 року про право власності на 217/1000 частин квартири АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з вказаними долями; визнати недійсним договір дарування №8-168 від 27.01.2004 року долі 217/2000 частини квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_10 та договір купівлі-продажу № 8-179 від 27.01.2004 року долі 217/2000 частини квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_11 з ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9 з вказаними долями у повному обсязі; скасувати державну реєстрацію договору дарування №8-168 від 27.01.2004 року долі 217/2000 частини квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_10 та договору купівлі-продажу № 8-179 від 27.01.2004 року долі 217/2000 частини квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_11 з ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9 з вказаними долями; стягнути солідарно з Департаменту міського господарства Одеської міської ради, КП «Міське агентство з приватизації житла», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6; ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 9663,14 грн. матеріальної шкоди та 4475,25 грн. судових витрат.

Свої вимоги ОСОБА_1 як позивач та представник інших позивачів мотивував тим, що 22.10.2010 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано незаконним розпорядження УЖКГ № 183134 від 23.12.2013 року., свідоцтво №8-14582 від 23.12.2003 року про право власності на 217/1000 частин квартири АДРЕСА_1, видані на імя ОСОБА_5 та ОСОБА_4, в частині приватизації приміщень №19 та №20, визнано частково недійсним договір дарування №8-168 від 27.01.2004 року та договір купівлі-продажу №8-179 від 27.01.2004 року на 217/1000 частин квартири АДРЕСА_3 в частині відчуження нежилих приміщень №19 та №20, стягнуто на користь ОСОБА_1 моральну та матеріальну шкоду.

Однак, відповідачі продовжили, на думку позивачів, порушувати права та законні інтереси останніх, що змушує ОСОБА_1 звернутися до суду з даними вимогами.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач КП «Міське агентство з приватизації житла» в суд представника не направило, викликане, надало заяву, в якій зазначило, що підстав для задоволення позову не має.

Інші відповідачів в судове засідання не зявилися, викликалися у встановленому законом порядку, про поважність причин не явки суду не повідомили.

Суд на місці вирішив закінчити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів у заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є обґрунтованим, доведеним і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 250/1000 частини квартири загального заселення № 1 по вул. Дідріхсона, 8 в м. Одесі на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 18.11.2003 р., де він проживає з ОСОБА_2 М та ОСОБА_3, вказана квартира складається з 12 жилих кімнат та підсобних приміщень. У його особистій власності знаходяться дві житлові кімнати площею 28,3 кв.м. та 36 кв.м., зазначені у технічному паспорті на квартиру цифрами „9 та „8. Крім того у квартирі весь час був туалет загального користування площею 2,5 кв.м., зазначений у технічному паспорті на квартиру цифрою „19, раніше цифрою „14, та коридор площею 1,8 кв.м., зазначений у технічному паспорті на квартиру цифрою „20, раніше цифрою „15. У грудні 2003 року мешканка АДРЕСА_4 О. В. звернулася до органу приватизації для отримання у свою та доньки ОСОБА_12 спільну часткову власність житлові приміщення, які вони займали та відповідну частину приміщень, які знаходились у спільному користуванні мешканців АДРЕСА_5. Всупереч порядку виготовлення технічного паспорту до переліку приміщень, які знаходяться у її особистому користуванні були внесені приміщення загального користування, а саме коридор площею 1,8 кв.м. зазначений цифрою „20, та туалет площею 2,9 кв.м. зазначений цифрою „19. На підставі наданих ОСОБА_5 документів 23.12.2003 р. УЖКГ було прийнято розпорядження № 183134, яким у спільну власність ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було передано 217/1000 частин АДРЕСА_5, що складає 92,42 кв.м. загальної площі квартири. Одночасно було видано свідоцтво про право власності на житло від 23.12.2003р., у якому вказано, що характеристика квартири наведена у технічному паспорті, який є складовою частиною цього свідоцтва.

17.07.2003 р. до приватизації квартири сімєю ОСОБА_4 він отримав у власність згідно розпорядження УЖКГ 250/1000 частин вказаної квартири, при цьому в технічному паспорті на його імя було правильно вказано, що коридор зазначений цифрою „20 площею 1,8 кв.м. та туалет зазначений цифрою „19 площею 2,5 кв.м. знаходяться в загальному користуванні мешканців квартири.

27.01.2004 р. ОСОБА_5, подарувала ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 217/1000 частин АДРЕСА_5, та ОСОБА_4 продала ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 217/1000 частин АДРЕСА_5.

Дані факти встановлені судовим рішенням та не потребують додаткового доказування.

Також, судом встановлено, наразі відповідачі ОСОБА_6 створюють позивачам перешкоди в користуванні приміщеннями в комунальній квартирі. Крім того, позивачами доведено спричинення діями відповідачів матеріальної шкоди.

З огляду на викладене, суд робить висновок про обґрунтованість вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 213-215, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження УЖКГ від 23.12.2003 року та свідоцтво про право власності на 217/1000 частин квартири АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з вказаними долями.

Скасувати державну реєстрацію свідоцтва про право власності на житло УЖКГ виконкому Одеської міської ради від 23.12.2003 року про право власності на 217/1000 частин квартири АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з вказаними долями.

Визнати недійсним договір дарування №8-168 від 27.01.2004 року долі 217/2000 частини квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_10 та договір купівлі-продажу № 8-179 від 27.01.2004 року долі 217/2000 частини квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_11 з ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9 з вказаними долями у повному обсязі.

Скасувати державну реєстрацію договору дарування №8-168 від 27.01.2004 року долі 217/2000 частини квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_10 та договору купівлі-продажу № 8-179 від 27.01.2004 року долі 217/2000 частини квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_11 з ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9 з вказаними долями.

Стягнути солідарно з Департаменту міського господарства Одеської міської ради, КП «Міське агентство з приватизації житла», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6; ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 9663,14 грн. матеріальної шкоди та 4475,25 грн. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте за заявою відповідача в 10-денний строк з моменту його отримання.

Протягом 10 днів з дня проголошення рішення на нього може бути подано апеляційну скаргу через місцевий суд.

СУДДЯ:

15.02.2016