Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 274/340/16-ц
Провадження №2-о/0274/27/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2016 р. Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого -судді Хавронюк О. Л. з участю секретаря - Лободи В.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві цивільну справу за заявою ОСОБА_1,ОСОБА_2,ОСОБА_3 встановлення юридичного факту

В С Т А Н О В И В:

Заявники просять встановити факт їх належності до німецької національності з тих підстав,що вони виявляють бажання відновити та підтвердити свою дійсну національність.В заяві вказують, що їх батько був уродженим німцем. однак в свідоцтвах про їх народження національність дитини вказана українець або взагалі відсутня вказівка на національність. В іншому порядку, ніж судовий, вони не можуть відновити свої права щодо юридичного підтвердження національності.

В судове засідання заявники, представник зантересованої особи , не з"явились,подано заяви про розгляд справи без участі ОСОБА_1,ОСОБА_2,ОСОБА_3, що не супречить ч.2 ст.158 ЦПК України.

Суд на підставі наявних в справі доказів встановив наступне.

ОСОБА_2 народилась 21.02.1979 року в с.Маркуші Бердичівського району(а.с.10), її батьками в актовому записі про народження № 2 від 14.03.1979 року вказані ОСОБА_4 (німець),ОСОБА_5 (українка) .

ОСОБА_1 народилась 20.01.1970 рокув с.Маркуші Бердичівського району(а.с.12) , її батьками в актовому записі про народження № 4 від 10.02.1970 року вказані ОСОБА_4 ,ОСОБА_5 , національність батьків не вказана.

ОСОБА_3 народився 10.03.1966 року в с.Маркуші Бердичівського району(а.с.14) , його батьками в актовому записі про народження № 13 від 23.03.1966 року вказані ОСОБА_4 ,ОСОБА_5 , національність батьків не вказана.

ОСОБА_4, батько заявників по справі ,народився 25.04.1937 року в с.Новоукраїнка Мар"їнського району Донецької області, його батьками вказані ОСОБА_6, національність -німець, ОСОБА_7, національність -німка (а.с.11).Вказані докази беззаперечно свідчать, що батько заявників -ОСОБА_4 мав національність ОСОБА_4 помер 8.02.2010 року (а.с.13).Заявники звертались до заінтересованої особи з заявою про зміни до актового запису про їх народження в частині вказівки на їх національність -німці , однак отримали роз"яснення, що доповнення до актового запису неможливе через те, що на даний час така графа як національність відсутня.

При вирішенні заяви суд враховує наступне.

Відповідно до ст.35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання.

Статтею 269 ЦК України встановлено, що особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом.

Згідно зі ст.271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

У відповідності до ст.300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форми та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 1 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 01.02.1995р., ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин» від 09.12.1997 року, встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невід'ємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва.

Відповідно до ст. 3 Конвенції кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Статтями 4,5 Конвенції гарантується, що її сторони зобов'язуються гарантувати особам, які належать

до національних меншин, право рівності перед законом та право на

рівний правовий захист. У цьому зв'язку будь-яка дискримінація на

підставі приналежності до національної меншини забороняється.Сторони зобов'язуються вжити, у разі необхідності,

належних заходів з метою досягнення у всіх сферах економічного,

соціального, політичного та культурного життя повної та справжньої

рівності між особами, які належать до національної меншини, та

особами, які належать до більшості населення. У цьому зв'язку,

вони належним чином враховують конкретне становище осіб, які

належать до національних меншин.Сторони зобов'язуються створити необхідні умови для того,

щоб особи, які належать до національних меншин, мали можливість

зберігати та розвивати свою культуру, зберігати основні елементи

своєї самобутності, зокрема релігію, мову, традиції та культурну

спадщину. Без шкоди для заходів, що вживаються згідно з їх загальною

політикою інтеграції, Сторони утримуються від політики та практики

асиміляції осіб, які належать до національних меншин, проти їхньої

волі і захищають цих осіб від будь-яких дій, спрямованих на таку

асиміляцію.

Згідно зі ст. 11 ЗУ «Про національні меншини» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.За змістом ст.15 ЗУ «Про національні меншини» громадяни, які належать до національних меншин, національні громадські об'єднання мають право у встановленому в Україні порядку вільно встановлювати і підтримувати зв'язки з особами своєї національності та їх громадськими об'єднаннями за межами України, одержувати від них допомогу для задоволення мовних, культурних, духовних потреб, брати участь у діяльності міжнародних неурядових організацій.

На підставі Указу Президента України №70/99 від 27 січня 1999 року втратив чинність Указ Президента України від 31 грудня 1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності», і з того часу в законодавстві України відсутні норми, якими передбачаються настання певних юридичних наслідків або набуття немайнових прав в залежності від національності особи.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оскільки в позасудовому порядку встановити факт приналежності до певної національності є неможливим, тому заявники звернулись до суду для відновлення своїх прав.Встановлення даного факту необхідно для реалізації права заявників на вибір національності та інших прав згідно із Законом України «Про національні меншини в Україні».

Аналізуючи докази по справі суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_1 мають право відновити свою національність за національністю свого батька - ОСОБА_4 -німець, їх заява про встановлення юридичного факту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 212-215, 234, 235, 256-258 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1,ОСОБА_2,ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту задоволити .

Встановити юридичний факт, що національність ОСОБА_2 , яка народилась 21.02.1979 року в с.Маркуші Бердичівського району, німкеня.

Встановити юридичний факт, що національність ОСОБА_1,яка народилась 20.01.1970 року в с.Маркуші Бердичівського району,німкеня.

Встановити юридичний факт, що нацональність ОСОБА_3,який народився 10.03.1966 року в с.Маркуші Бердичівського району,німець .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається в апеляційний суд Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення .

Суддя :