РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2525/15-ц

13 червня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

секретар судового засідання Шепель Ж. С.

за участю відповідача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі по тексту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на його користь заборгованість по кредитному договору №ROT0GA від 22.05.2008 року, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 21929,07 доларів США на термін до 22.05.2013 року, а відповідач зобовязувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 не виконує зобовязання, що виникли з договору, внаслідок чого утворилась заборгованість перед банком станом на 30.09.2015 року у розмірі 42165,09 доларів США, що за курсом НБУ складає 907392 грн. 63 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не зявився, подав до суду заяву в якій просить суд розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримав та вказав, що необхідні докази є в матеріалах справи.

Відповідач та її представник в судовому засіданні зазначили, що позовні вимоги визнають частково, пояснюючи це тим, що дійсно не ОСОБА_1 свої зобовязання по сплаті кредиту належним чином не виконувала, однак це не було навмисно, адже заборгованість виникла через складні фінансові проблеми, які виникли у звязку тяжким захворюванням та необхідністю через це нести значні матеріальні затрати, зважаючи на викладене відповідач просила зменшити розмір пені, яку просить стягнути банк. Разом з тим представник відповідача зазначила, що пеня має обчислюватись та стягуватись за судовим рішенням лише у національній валюті України гривні, адже саме та позиція зазначена у постанові Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 01.04.2015 року. Крім того, представник відповідача просила суд відмовити позивачу у позовних вимог щодо стягнення штрафів передбачених договором, адже у відповідності до ст. 549 ЦК України штраф та пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором забороняється.

Заслухавши пояснення відповідача та представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що гуртується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Встановлено, що 22.05.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №ROT0GA, відповідно до умов якого відповідач отримала від банку кредитні кошти шляхом видачі готівки на строк з 22.05.2008 року по 22.05.2013 року у розмірі 21929,07 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з періодом сплати з 10 по 15 число кожного місяця (а.с.8-10).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобовязання та надав відповідачу кредитні коти у визначеному договором розмірі, однак відповідачем у порушення умови кредитного договору, не повернутий кредит у строки/терміни передбачені договором, не плачені проценти/прострочені проценти за користування кредитом у строки/терміни, передбачені даним договором та не повернуто щомісячну комісію.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором.

Згідно вимог ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання.

Оскільки, в порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, в неї перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виникла заборгованість, яка станом на 30.09.2015 року становить 42165,09 Доларів США, яка складається з наступного: 8939,45 доларів США заборгованість за кредитом, 3874,54 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 1126, 43 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом 26205 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 11,62 доларів США штраф (фіксована частина), 2007,31 доларів США штраф (процентна складова) (а.с.4-5).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків (аналогічна позиція виражена в постанові Верховного Суду України від 3 вересня 2014 року у справі №6-100цс14).

Враховуючи вимоги чинного цивільного законодавства, суд приходить до переконання, що розмір пені повинен бути зменшений, оскільки нарахований позивачем розмір пені значно перевищує розмір збитків з від порушення відповідачем своїх зобов'язань, адже відповідач частково здійснювала погашення заборгованості як по тілу кредиту, так і по нарахованим відсоткам за користування кредитними коштами. Окрім того, у судовому засіданні було встановлено, що у відповідача ОСОБА_1 погіршилось фінансове становище в якому велике значення відіграло її тяжке захворювання у 2012 року (пухлина за очеревинного простору) та подальше лікування (а.с.52-71), яке потребувало значних затрати коштів, що призвело до порушення відповідачкою строків погашення кредитної заборгованості та утворення боргу.

Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає за вірне зменшити розмір пені за прострочення заборгованості по кредитному договору №ROT0GA від 22.05.2008 року з 26205,74 Доларів США до 8939,45 Доларів США.

Суд вважає, що стягнення пені має проводитися в національній валюті України в гривнях за курсом Національного банку України (далі по тексту НБУ) на час нарахування заборгованості по пені, тобто станом на 30.09.2015 року, а саме в розмірі 192376 грн. 96 коп. (21,52 гривні за 1 долар США), виходячи з наступного з наступного.

Статтею 192 ЦК України визначено, що законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Такий порядок визначено Декретом КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року №15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами між резидентами на території України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної ставки НБУ, що діяло у період, за який сплачується пеня (ст.3 того ж Закону).

Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки НБУ. Отже, чинне законодавство не передбачає встановлення НБУ облікової ставки для іноземної валюти, відтак пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України гривні.

Такі висновки відповідають правовим позиціям Верховного Суду України, висловленим у постановах від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 01 квітня 2015 року у справі № 3-29гс15, які відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими до застосування.

Крім того, у пункті 5.1. кредитного договору №ROT0GA від 22.05.2008 року зазначено, що сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит виплат надається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у сумі 192376 грн. 96 коп.

Стосовно позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафів відповідно до Договору у розмірі 11,62 доларів США штраф (фіксована частина) та 2007,31 доларів США, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до умов кредитного договору №ROT0GA від 22.05.2008 року, а саме пункту 5.1. передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за прострочення повернення позики, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з пункту 5.3. вказаного договору кредиту сторонами передбачена сплата штрафу в розмірі 250 грн. та 5% від суми позову за порушення строків платежів.

Тобто зазначені умови в договорі передбачають відповідальність за одне й те саме порушення - несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

Таким чином, суд вважає, що у позивача відсутні правові підстави стягувати з відповідача штраф за прострочення зобов'язань згідно умов договору.

Таким чином, із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по тілу кредит у розмірі 8939,45 доларів США , заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 3874,54 долари США, заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 1129,43 долари США, що в загальній сумі становить 13940,42 доларів США та пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 192376 грн. 96 коп.

Встановлено, що згідно повідомлення Національного банку України, станом на день складення розрахунку, а саме 30.09.2015 року, офіційний курс гривні до долара США становить 2152.7544 гривень за 100 Доларів США.

Згідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволено частково, суд рахує за вірне стягнути з відповідача судові витрати понесені позивачем на оплату судового збору в сумі 7385 грн. 61 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 61 Конституції України, ст. 192, 526, 527, 530, 533, 549, 551, 610-611, 625, 629, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 492374 (чотириста дев'ятсот дві тисячі триста сімдесят чотири) гривні 80 копійки, яка включає в себе заборгованість по тілу кредиту, процентам та комісії у розмірі 13940 (тринадцять тисяч дев'ятсот сорок) Доларів США 42 цента, що згідно офіційного курсу Національного банку України на день здійснення розрахунку, а саме станом на 30 вересня 2015 року, становить 299997 (двісті девяносто девять тисяч девятсот девяносто сім) гривень 84 копійки та пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у сумі 192376 (сто девяносто дві тисячі триста сімдесят шість) гривень 96 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» витрати понесені останнім на оплату судового збору в сумі 7385 (сім тисяч триста вісімдесят п'ять) гривень 61 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_5