АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/2408/14-ц 22-ц/774/46/к/16
Провадження № 22-ц/774/46/К/16 ОСОБА_1
Категорія № 27 (ІІІ) Суддя-доповідач ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

при секретарі: Євтодій К.С.,

за участю: представника позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року позивач ОСОБА_5 акціонерне товариство «Акцент-Банк» (надалі ПАТ «Акцент-Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору № AN5QCC9GDZ0022 від 16.03.2011 року, відповідач отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач свої зобов'язання перед банком належним чином не виконував, чим порушив умови договору кредиту. Станом на 19.02.2014 року заборгованість ОСОБА_4 за кредитом становить 37 859,16 грн., яка складається з наступного: 2 918,81 грн. заборгованість за кредитом; 2,72 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 000,00 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 29 658,62 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1 779,01 грн. штраф (процентна складова).

За таких обставин, ПАТ «Акцент-Банк» просило суд стягнути з ОСОБА_4 на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 37 859,16 грн. та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 378,59 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 лютого 2015 року позовні вимоги ПАТ «Акцент-Банк» - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість у розмірі 8 200,54 грн. за кредитним договором №AN5QCC9GDZ0022 від 16.03.2011 року, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 2 918,81 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 2,72 грн.; заборгованість по комісії за користуванням кредитом 3 000,00 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1 779,01 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Акцент-Банк» судові витрати у розмірі 378,59 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованості з пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість з пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором у розмірі 1 049,73 грн.

У частині загальної суми, стягнутої з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Акцент-Банк» рішення суду змінено, збільшено розмір стягнутої загальної суми з 8 200,54 грн. до 9 250,10 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про стягнення судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2015 року, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року в частині стягнення заборгованості з пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі представник позивача ПАТ «Акцент-Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, поставив питання про ухвалення в частині позовних вимог про стягнення пені нового рішення, яким просив задовольнити ці позовні вимоги у повному обсязі. Зокрема, вважає, що суд першої інстанції не мав правових підстав для застосування позовної давності, оскільки вона застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою нею до ухвалення рішення. Крім того, судом не враховано, що пунктом 5.5 Умов надання споживчого кредиту передбачено, що термін позовної давності по вимогах про стягнення пені та штрафів за даним договором встановлюється тривалістю 5 років.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Акцент-Банк» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 16 березня 2011 року між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №AN5QCC9GDZ0022, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 15000,00 грн. на строк 26 місяців до 14.05.2013 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а ОСОБА_4 зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки, винагороди, комісії за користування кредитними коштами в строк та в порядку, зазначених в Заяві, Умовах та правилах надання банківських послуг. (а.с.5-12)

Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «15» по «20» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 877,71 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами.

В порушення умов вказаного договору, ОСОБА_4 у повному обсязі взяті на себе зобовязання не виконував, у звязку з чим у нього станом на 19.02.2014 рокуутворилась заборгованість, яка в загальному розмірі становить 37859,16 грн. та складається з наступного: 2918,81 грн. заборгованість за кредитом; 2,72 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 29658,62 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1779,01 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим ПАТ «Акцент-Банк». (а.с.3-4)

Відмовляючи у задоволенні позивних вимог ПАТ «Акцент-Банк» про стягнення пені, суд першої інстанції виходив з того, що пеня позивачем нарахована без урахування положень ч. 2 ст. 258 ЦК України щодо спеціальної позовної давності в один рік, яка застосовується при стягнення неустойки, тобто неустойка розрахована за межами позовної давності.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Положеннями ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Отже в розумінні вказаних норм права, пеня це санкція, яка нараховується від першого дня прострочення виконання зобовязання й до того дня, доки зобовязання не буде виконане.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Чинне цивільне законодавство передбачає два види позовної давності загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Спеціальна позовна давність встановлена законом для окремих видів вимог. Так, спеціальна позовна давність тривалістю в один рік передбачена, зокрема, для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) п.1 ч.2 ст.258 ЦК України.

Нормою ч.3 ст.267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Тлумачення ч.3 ст.267 ЦК України, положення якої сформульовано із застосуванням слова "лише" (аналог "тільки", "виключно"), та відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би встановлював інше правило застосування позовної давності, дає підстави для твердження про те, що із цього положення виплаває безумовний висновок, відповідно до якого за відсутності заяви сторони у спорі позовна давність судом не застосовується.

Тобто цією нормою встановлені субєктивні межі застосування позовної давності, а саме передбачені випадки, до яких позовна давність не застосовується судом у звязку з відсутністю відповідної заяви сторони у спорі. Таким чином, позовна давність, як загальна, так і спеціальна є диспозитивною, а не імперативною в застосуванні.

Виходячи з основних засад цивільного права, які характеризуються загальним підходом до певної групи цивільних правовідносин, принципу рівності правового регулювання окремого виду правовідносин і аналізуючи норми розділу V ЦК України "Строки та терміни. Позовна давність" у їх сукупності, слід дійти висновку про поширення норми ч.3 ст. 267 ЦК України як на загальну, так і спеціальну позовну давність.

Отже, без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності повязана лише з наявністю про це заяви сторони. Таким чином, суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність.

Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року (справа №6-25цс15) та згідно ст.214, 360-7 ЦПК Україну він має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин.

Судом апеляційної інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_4 із заявою про сплив позовної давності і застосування наслідків її спливу до суду першої інстанції не звертався.

Однак, суд першої інстанції на вищевказані положення закону уваги не звернув, та не врахувавши того, що за відсутності відповідної заяви сторони, суд за власної ініціативи не має права застосовувати позовну давність, дійшов помилкового висновку про те, що нарахування позивачем пені поза межами річного строку позовної давності є підставою для відмови у задоволенні цих позовних вимог. Тому доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не мав правових підстав для застосування позовної давності знаходять своє підтвердження та заслуговують на увагу.

Відповідно до умов кредитного договору № AN5QCC9GDZ0022 від 16.03.2011 року, а саме - заяви позичальника, при порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений в умовах та правилах за кожний день прострочки. (а.с.5)

Пунктом 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, з якими був ознайомлений та погодився відповідач, передбачено, що при порушенні позичальником зобовязань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.2 даних Умов (погашення кредиту та сплати відсотків), банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 1,25 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, коли кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. (а.с.11)

Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.3-4,86-93) відповідач ОСОБА_4 повинен сплатити пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитним договором №AN5QCC9GDZ0022 від 16.03.2011 рокуу розмірі 29 658,62 грн., яку позивач ПАТ «Альфа-Банк» просив суд стягнути на його користь.

Разом з тим, ч.3 ст.551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, ч.3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст. 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року (справа №6-100цс14) та відповідно до вимог ст.214, 360-7 ЦПК Україну він має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин.

З розрахунку заборгованості наданого ПАТ «Акцент-Банк» (а.с.3-4) вбачається, що заборгованість відповідача за кредитом становить 2 918,81 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 2,72 грн., а заборгованість по комісії за користування кредитом 3 000,00 грн. відповідно. Тобто, сума заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «Альфа-Банк» без врахування пені та штрафів складає 5 921,53 грн.

Таким чином, установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобовязання,враховуючи також, що боржник є інвалідом 2 групи і не працює, колегія суддів приходить до висновку про можливість застосування до спірних правовідносин норми ч.3 ст.551 ЦК України та зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 з 29 658,62 грн. до 3000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені має бути скасовано відповідно до п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення цих позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 3000,00 грн. У звязку з цим, також підлягає зміні рішення суду в частині визначення загальної суми заборгованості за кредитним договором № AN5QCC9GDZ0022 від 16.03.2011 року стягнутої з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Акцент-Банк», а саме збільшення загальної суми заборгованості за кредитним договором з 8 200,54 грн. до 11200,54 грн. В іншій частині рішення суду має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, пп. 1, 4 ч.1 ст. 309, ст. 313, 314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 лютого 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення з ОСОБА_4 пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення цих позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 3000,00 грн.

В частині визначення загальної суми заборгованості за кредитним договором № AN5QCC9GDZ0022 від 16.03.2011 року стягнутої з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 лютого 2015 року змінити, збільшивши розмір стягнутої загальної суми заборгованості за кредитним договором з 8 200,54 грн. до 11200,54 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили

Головуючий:

Судді: