Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 329/877/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Покопцева Д.О.
Провадження № 22-ц/778/1075/16 Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 07 грудня 2015 року по справі

за позовом ОСОБА_3 до Новоказанкуватської сільської ради Чернігівського району Запорізької області, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про надання додаткового строку на прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Новоказанкуватської сільської ради Чернігівського району Запорізької області, третя особа: ОСОБА_5, про надання додаткового строку на прийняття спадщини.

В обґрунтування вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її двоюрідний брат ОСОБА_6, після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, право на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 12 грудня 2005 року.

Після його смерті спадкоємцями є вона та її сестра ОСОБА_5, яка відмовилась від прийняття спадщини, про що подала відповідно заяву нотаріусу.

На момент смерті ОСОБА_6 були відсутні документи, які могли б підтвердити родинні зв'язки, через що вона була змушена розшукувати їх та відновлювати. Крім того, вона не знала, що заява про прийняття спадщини повинна бути подана протягом шести місяців з дні смерті спадкодавця.

19 червня 2015 року вона звернулась до приватного нотаріуса Пузанової Н.А. із заявою при прийняття спадщини, проте постановою №284/02-31 від 19 червня 2015 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через пропуск строку на прийняття спадщини.

З огляду на зазначене, просила визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6

Ухвалою Чернігівського районного суду Запорізької області від 02 вересня 2015 року залучено до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_4

Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 07 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на поважність вказаних нею в позові причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, неправильне застосування норм ст. 10 ЦПК України, просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судове рішення відповідає вимогам ст.213,214 ЦПК України.

Відмовляючи у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що пропуск строку не пов'язаний з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій у розумінні положень ст. 1272 ЦК України.

Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, що пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 року по справі № 6-1486 цс15, яка у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України має бути обов'язковою при застосуванні відповідної правової норми, за змістом ст. 1272 ЦК України, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позовна заява не містить вмотивованих посилань на поважність причин пропуску строку прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 і такі обставини не встановлені під час судового розгляду.

Необізнаність особи про наявність спадкового майна не може бути визнана поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відсутність документів про родинні відносини зі спадкодавцем не являється перешкодою для подачі заяви про прийняття спадщини або для звернення до суду з відповідним позовом у розумні строки.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, позивач проживала в одному населеному пункті з ОСОБА_6, була обізнана про відкриття спадщини, проте в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про вчинення нею будь-яких дій, направлених на прийняття спадщини у визначений законом строк, спадкова справа не заводилися. Заява про прийняття спадщини подана майже через 10 років -19 червня 2015 року (а.с.14).

В апеляційній скарзі викладаються ті самі обставини, які наводилися в позовній заяві, і яким суд дав оцінку за правилами ст.212 ЦПК України та правильно визнав, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску нею строку на подання заяви про прийняття спадщини, а саме наявність об'єктивних, непереборних, істотних труднощів що перешкоджали їй звернутися з відповідною заявою.

Доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 07 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: