Справа № 500/563/16-ц
Провадження № 2/500/1457/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

при секретарі - Петровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним як спадкоємцем за законом право власності на земельну частку(пай) із земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Зоря» села Муравлівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 3,32 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією, мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно на ім'я ОСОБА_5 та правовстановлюючий документ на ім'я ОСОБА_6, який був би зареєстрований у встановленому законом порядку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими позивні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 29.01.1998 року, виданого на підставі рішення Ізмаїльської районної державної адміністрації від 12 лютого 1996 року за № 54-96, ОСОБА_6 належала земельна частка (пай) із земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Зоря» села Муравлівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 3,32 в умовних кадастрових гектарах.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 22.06.1996 року, виданого Муравлівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна частка(пай) із земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Зоря» села Муравлівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 3,32 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією.

Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року), спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 42511015 від 18.12.2015 року, згідно якої інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_6, відсутня.

Згідно із ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 є:

- дружина ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 27.10.1956 року, виданим виконавчим комітетом Суворівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області;

- син ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 10.01.1972 року, виданим виконавчим комітетом Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області;

- син ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 29.11.1977 року, виданим виконавчим комітетом Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області;

- син ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 18.07.1972 року, виданим виконавчим комітетом Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Статтею 548 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Частинами 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як було встановлено судом ОСОБА_1 та ОСОБА_5, будучи спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_6, проживали разом з ним, що підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 16.12.2015 року за №893, тобто вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР (1963 року) вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

В свою чергу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживали та до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертались, тому вважаються такими, що фактично не прийняли спадщину.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 06.07.2011 року, виданого виконавчим комітетом Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина земельної частки (пай) із земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Зоря» села Муравлівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 3,32 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією, яку вона фактично прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_6, але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 42510784 від 18.12.2015 року, згідно якої інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_5, відсутня.

Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 є:

- син ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 10.01.1972 року, виданим виконавчим комітетом Муравлівської сільської ради ізмаїльського району Одеської області;

- син ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 29.11.1977 року, виданим виконавчим комітетом Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області;

- син ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 18.07.1972 року, виданим виконавчим комітетом Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач ОСОБА_1 на час відкритя спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_5, що підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 19.08.2015 року за № 569, тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

В свою чергу відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживали та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися, тобто вважаються такими, що фактично спадщину не прийняли відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача ОСОБА_1 неможливо, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, та після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну частку(пай) із земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Зоря» села Муравлівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 3,32 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, та після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну частку(пай) із земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Зоря» села Муравлівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 3,32 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.О.Бурнусус