Справа № 212/9047/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді Шум Л.І.

при секретарі Водопяновій Ю.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_3 цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_5» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2014 року позивач ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду міста ОСОБА_3 з позовом до Публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_5» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог у своїй уточненій позовній заяві зазначив, що він працював у Публічному акціонерному товаристві «ЄВРАЗ ОСОБА_5» у період з 14.08.1973 року по 11 грудня 2006 р. на різних професіях і посадах. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2015 р. у цивільній справі за його позовом до Публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_5» про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток з Публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_5» на його користь було стягнуто недоплачену заробітну плату за час відпусток в сумі 2998,15 гр. ОСОБА_6 до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Він звільнений з Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_5» 11 грудня 2006 р. і йому з вини відповідача не були виплачені всі суми, що повинні були виплачені в день звільнення, а саме суми недоплати заробітної плати за час відпусток. Визначена судом сума стягнення виплачена йому Публічним акціонерним товариством «ЄВРАЗ ОСОБА_5» 08.08.14 року в сумі 4223,74 гр., день виплати цієї суми є днем фактичного розрахунку щодо виплати заробітної плати за час його роботи. Час затримки з дня звільнення з 11.12.2006 р. і до дня фактичного розрахунку, а саме 08.08.2014 р. складає 1916 робочих днів, середній заробіток на момент звільнення складав 96,20гр. Таким чином, з Публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_5» на його користь повинна бути стягнена сума, передбачена ст. 117 КЗпП України 184319,20 гр., з розрахунку середній заробіток 96,20 гр помножені на 1916 робочих дні затримки.

Бездіяльність Публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_5» щодо несвоєчасних нарахуванні і виплаті йому заробітної плати за час відпусток порушила його законні права на своєчасне отримання заробітної плати, через що він відчуває душевні страждання, такий стан не дає йому можливості спокійно спати по ночам, займатись своїми справами не відволікаючись на думки з приводу порушення його прав, у зв'язку з порушенням його прав на своєчасне отримання заробітної плати за час відпусток йому заподіяна значна моральна шкода, розмір якої він оцінює в 5000 гривень 00 копійок. Просить тягнути з Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_5» на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 184319,20 гр., та моральну шкоду у сумі 5000 гривень 00 копійок.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі посилаючись на зазначені вище факти, не заперечував проти зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди.

Представник відповідача в особі ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала.

Заслухав сторони, дослідив письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено що, позивач працював на підприємстві відповідача у період з 14.08.1973 року по 11 грудня 2006 р. на різних професіях і посадах. При звільнені підприємство недоплатило йому заробітну плату за час відпусток, в звязку з чим в лютому 2012 року він звернувся з позовом до суду.

Рішення Жовтневого районного суду міста ОСОБА_3 від 02.04.2014 року з ПАТ «Суха Балка» стягнута на користь ОСОБА_4 недоплачена заробітна плата за час відпусток у розмірі 4223,74 гр., ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.07.2014 р. рішення суду залишено без змін, 08.08.14 року позивач отримав кошти згідно рішення Жовтневого районного суду міста ОСОБА_3 від 02.04.2014року в розмірі 4223,74 гр. що підтверджується платіжними дорученнями №10138 від 08.08.2014р. і №10128 від 08.08.2014 р.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 22 жовтня 2014 року ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.07.2014 р. скасована, справа направлена на новий розгляд до апеляційного суду. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2015 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_5» про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток з Публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_5» позовні вимоги задовільнені частково, на його користь з відповідача стягнуто недоплачену заробітну плату за час відпусток в сумі 2998,15 гр. Таким чином має місце переплата суми недоплаченої позивачу заробітної плати за час відпусток, яка складає 1225,59 гр. (4223,74-2998,15 гр).

ОСОБА_6 до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Позивач звільнився з підприємства відповідача і йому з вини відповідача не були виплачені всі суми, що повинні були йому виплачені в день звільнення, а саме суми недоплати заробітної плати за час відпусток.

Оскільки визначена судом сума стягнення виплачена Публічним акціонерним товариством «ЄВРАЗ ОСОБА_5» позивачу лише 08.08.2014 року, тому день виплати цієї суми і є днем фактичного розрахунку відповідача щодо виплати заробітної плати позивачу за час його роботи. Час затримки виплати з дня звільнення і до дня фактичного розрахунку складає 1916 робочих днів, середній заробіток позивача на момент звільнення складає 96,20 гр.

Виходячи з викладеного з Публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_5» на користь позивача підлягає стягненню сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при його звільнені, передбачена ст. 117 КЗпП України виходячи, з розрахунку середній заробіток 96,20 гр. помножені на 1916 робочих дні затримки, що складає 184319,20 гр.

Однак, згідно п.20 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_5 України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при визначенні розміру відшкодування за час затримки розрахунку судам необхідно враховувати розмір спірної суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, вини роботодавця у порушенні строків її виплати та інших конкретних обставин справи.

З огляду на вищевикладене, визначаючи суму відшкодування суд вважає її значно завищеною, виходячи з того, що сума середнього заробітку за час затримки розрахунку має бути співмірною із сумою заборгованості по заробітній платі, і тому вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині стягнена суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені ОСОБА_4. частково, а саме у сумі 1 800 гривень 00 копійок. Також суд дійшов висновку що позовні вимоги ОСОБА_4 в частині відшкодування моральної шкоди знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, але сума, яку він вимагає до відшкодування є завищеною, у повному обсязі не обґрунтованою та не доведеною. Тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди частково, стягнувши з Публічного акціонерного товариства «ЕВРАЗ ОСОБА_5» на користь позивача у відшкодування йому немайнової шкоди, - 1000 гривень 00 копійок.

ОСОБА_6 до ст.88 ЦПК України підлягає стягнення з відповідача на користь держави сума судового збору в сумі 551 гривні 20 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 4, 10-11, 60, 88, 212-215, ЦПК України, 116, 117, 237-1 КЗпП України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_5» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_5» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 1800 гр. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_5» на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 1000 гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_5» на користь держави судовий збір в сумі 551,20 гр.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту цього рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л. І. Шум