АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

26 травня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів -Чобіток А.О., Шебуєвої В.А.,

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 12 листопада 2015 року,

встановила:

у березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 42 850 грн. 84 коп., посилаючись на те, що 10 жовтня 2013 року між ним та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в розмірі 31 050 грн. строком до 09 жовтня 2016 року. Того ж дня з ОСОБА_1 було укладено договір поруки. Позивач вказував, що відповідачі зобов'язання за договором належним чином не виконують, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 12 листопада 2015 року позов було задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідачі подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що 10 жовтня 2013 року між ним та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в розмірі 31 050 грн. строком до 09 жовтня 2016 року зі сплатою 0, 001 % річних та комісії банку у розмірі 3% від суми кредиту щомісяця. Того ж дня між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір поруки. Відповідачі свої зобов'язання належним чином не виконують, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 42 850 грн. 84 коп., яка складається з 17 236 грн. 38 коп. поточної заборгованості по тілу кредиту, 9 040 грн. 78 коп. простроченої заборгованості по тілу кредиту, 1 293 грн. 95 коп. простроченої заборгованості по процентам, 8 383 грн. 50 коп. заборгованості за комісією та 6 896 грн. 23 коп. пені.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 12 листопада 2015 року позов було задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 42 850 грн. 84 коп. та судовий збір.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не виконують взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, не сплачують коштів на погашення тіла кредиту та процентів, що є підставою для дострокового стягнення з боржника та поручителя в солідарному порядку всієї суми кредиту достроково, а також процентів, комісії та пені.

Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального прав та послався на положення ст.525, 526, 530, 553, 611, 1054 ЦК України.

В своїй апеляційній скарзі апелянти посилаються на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що до запровадження у ПАТ «Всеукраїнський танк розвитку» тимчасової адміністрації 28 листопада 2014 року, позивачем на адресу відповідачів вимога про дострокове погашення заборгованості не направлялась, на час пред'явлення вимоги від 09 грудня 2015 року та позовної заяви до суду у банку вже було запроваджено тимчасову адміністрацію, а тому банк мав право вимоги лише на прострочену заборгованість у розмірі 17 424 грн. 28 коп. Однак, такі доводи апелянтів є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 10 жовтня 2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір , відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 31 050 грн. строком до 10 жовтня 2016 року зі сплатою 0, 001% річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 10 жовтня 2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором.

Пунктом 3.1.11 кредитного договору визначено право банку на власний розсуд зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати комісії та або процентів за його користування у разі порушення позичальником зобов'язань, передбачених умовами договору. Матеріали справи свідчать про те, що 09 грудня 2015 року позивачем було направлено відповідачам вимоги про дострокове повернення коштів за кредитним договором.

Розрахунок заборгованості, наданий позивачем при зверненні до суду, свідчить про те, що з травня 2014 року кошти на погашення кредиту від позичальника не надходили, доказів на підтвердження виконання зобов'язань за кредитним договором відповідачами до суду апеляційної інстанції не надано.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22 грудня 2015 року було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговано їй всі повноваження ліквідатора в ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» .

Таким чином судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 -відхилити, а рішення Оболонського районного суду м.Києва від 12 листопада 2015 року - залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних

Головуючий

Судді

№ справи: 756/3344/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5625/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Шевчук А.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.