Справа № 594/419/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Денисової Т.С.

з участю секретаря Кушнір Т.І.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за цивільно-правовим договором,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 12500 грн. основного боргу, пеню за неналежне виконання боргових зобов'язань в розмірі 3% річних від суми заборгованості в розмірі 125 грн., індексацію суми боргу в сумі 276,48 грн. 48 коп., посилаючись на те, що 23 листопада 2015 року між нею та відповідачем був укладений цивільно-правовий договір, згідно якого останній зобов'язався надати їй послуги по реалізації стартових пакетів «Київстар» в кількості 1550 шт., які на загальну суму 16100 грн. за актом прийомки-передачі отримав в той же день. Строк дії договору був 14 днів. Винагорода відповідача за реалізацію даних стартових пакетів становила 1600 грн.. Впродовж листопада 2015 року - січня 2016 року ОСОБА_2 сплатив лише 2000 грн. за реалізовані стартові пакети. Добровільно повернути кошти за реалізований товар відповідач не бажає.

Відповідач ОСОБА_2 подав письмове заперечення на позов, в якому, посилаючись на те, що не заперечує факту укладення цивільно-правового договору та акту приймання-передачі, категорично стверджує, що з позивачем ОСОБА_3 не знайомий. З моменту підписання договору спілкувався лише з ОСОБА_1, останній передавав і виручені кошти. Зазначена у позовній заяві кількість стартових пакетів, саме 1550 шт., не відповідає дійсності. Ним було отримано біля 1200 шт. стартових пакетів. Протягом 2-х місяців він реалізував біля 1000 стартових пакетів. Виручені кошти по мірі продажу (майже щодня) він перераховував на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 або передавав на руки готівкою по приїзді її в м. Тернопіль. Перед звільненням з роботи залишок у кількості 200 шт. повернув ОСОБА_1 на руки. Тому вважає, що ніяких грошових зобов'язань у нього перед позивачем ОСОБА_3 немає.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 в судовому засіданні позоні вимоги підтримала, просить задовольнити позов з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що будь-яких зобов»язань перед ОСОБА_3 не має .

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти.

23 листопада 2015 року між ФОП ОСОБА_3 (замовником) з однієї сторони та відповідачем ОСОБА_2 (виконавцем) з другої сторони, укладено цивільно-правий договір (далі - Договір), згідно якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання виконати такі роботи (надати послуги): реалізувати стартові пакети Київстар в кількості 1550 шт. (п.1.1 Договору). Термін дії договору 14 днів (п.6.1 Договору).

Пунктами 2.1, 2.2 Договору встановлено, що за виконану роботу Замовник сплачує Виконавцеві винагороду у розмірі 1600 грн., оплата виконується не пізніше 5 днів з дня прийняття Замовником роботи за актом.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають на підставах, встановлених ст.11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів (ч.2 ст.509 ЦК України).

За договором про надання послуг, що вбачається з ч.1 ст.901 ЦК України, одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно акту прийомки-передачі від 23 листопада 2015 року Замовник - позивач ОСОБА_3 передала, а Виконавець - відповідач ОСОБА_2 прийняв стартові пакети Prepaid /ks/ - TUDE - 1 в кількості 300 шт., вартістю за одиницю 12 грн. на загальну суму 3600 грн.; стартові пакети Prepaid /ks/ - TUDE - 3 в кількості 1250 шт., вартістю за одиницю 10 грн. на загальну суму 12500 грн., всього на суму 16100 грн.

Відповідно до ст.ст.525,526,530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст.906 ЦК України).

Аналізуючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання, що внаслідок невиконання відповідачем умов договору щодо повернення коштів від реалізації товару, істотно порушені права позивача, оскільки остання позбавлена можливості отримати кошти, на які розраховувала при укладенні договору.

З цих підстав позов ОСОБА_3 підлягає до задоволення шляхом стягнення в її користь з відповідача 12500 грн. за цивільно-правовою угодою від 23 листопада 2015 року, за якою, 16100 грн. вартість отриманого товару, за мінусом 2000 грн. сплачених відповідачем коштів від реалізації товару за показаннями позивача, за мінусом 1600 грн. винагороди відповідачу, передбаченої умовами Договору.

Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вважає, що з відповідача слід стягнути в користь позивача 125 грн. нарахованих трьох процентів річних від простроченої суми та 276,48 коп. нарахованого індексу інфляції.

Також, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню 551,20 гривень понесених позивачем і документально підтверджених судових витрат.

На підставі викладеного, ст.ст.11, 15,16, 509, 525, 526, 530, 625, 901 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.10,11,60,61,212,218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя с.Більче-Золоте Борщівського району Тернопільської області, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки АДРЕСА_1, ІН:НОМЕР_1, 12500 (дванадцять тисяч п'ятсот) гривень боргу за цивільно-правовим договором від 23 листопада 2015 року, 125 (сто двадцять п'ять) гривень нарахованих трьох процентів річних від простроченої суми, 276 (двісті сімдесят шість) гривень 48 коп. нарахованого індексу інфляції, а також 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду Денисова Т. С.