Справа № 344/9829/15-ц
Провадження № 22-ц/779/451/2016
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Василишин Л.В.

суддів: Беркій О.Ю., Мелінишин Г.П.

секретаря Бойчук Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду від 14 грудня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 14 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено та розірвано шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Битківською селищною радою Надвірнянського району Івано-Франківської області 01.02.2001 року за №6.

ОСОБА_3 на рішення суду подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апелянт вказав, що в порушення положень ст.111 СК України, суд першої інстанції не вжив заходів щодо примирення подружжя та безпідставно відхилив клопотання відповідача про надання строку на примирення.

ОСОБА_3 вважає, що суд не зясував фактичних взаємин подружжя та зробив передчасний висновок щодо неможливості збереження сімї.

З наведених підстав апелянт просив скасувати оскаржуване рішення суду,

У судове засідання апеляційного суду апелянт не з»явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлений належно.

Позивач вимоги апеляційної скарги заперечила, просила відмовити в її задоволенні оскільки збереження сім»ї неможливе , шлюбні стосунки з відповідачем припинено.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 01.02.2001 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Битківською селищною радою Надвірнянського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації зроблено запис № 6 (а.с.3).

У шлюбі в сторін народились син ОСОБА_4, 03.06.2001р.н. та дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4,5).

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом про розірвання вищевказаного шлюбу, зазначивши, що життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та протилежні характери. Позивач вказала також, що сумісне життя з відповідачем на даний час припинено.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 22.06.2015 року позов ОСОБА_2 було задоволено, однак у звязку з заявою відповідача про перегляд заочного рішення ухвалою суду від 05.11.2015 року заочне рішення суду від 22.06.2015 року скасовано, а справу призначено до судового розгляду (а.с.46-47,52,76)

Ухвалюючи оскаржуване рішення 14.12.2015 року та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу та категорично заперечує можливість визначення судом строку на примирення.

Відповідно до ч.1 ст.303, ч.ч.2,3 ст.213 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відповідність рішення суду першої інстанції вимогам ст.213 ЦПК України.

Так, відповідно до ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 24 СК України визначено основний принцип перебування чоловіка і жінки у шлюбі добровільність. Частиною 1 статті встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Передбачена даним Кодексом умова існування шлюбу відповідає вимогам ч. 1 ст. 51 Конституції України.

Згідно ст.ст.110,112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як розяснив Пленум ВСУ у п.10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Статтею 111 СК України також передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Частиною 5 ст.191 ЦПК України встановлено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Матеріалами справи встановлено, що спір триває з грудня 2014 року, тобто понад 6 місяців, однак сторонами не вжито взаємних заходів щодо примирення з метою збереження шлюбу.

Натомість, як пояснила в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 шлюб з відповідачем суперечить її волі, а його існування поглибить її душевні страждання.

Виходячи із зазначеного та встановивши при цьому, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечило б інтересам позивача, враховуючи, що вона наполягає на розірванні шлюбу і ці обставини мають істотне значення. Протягом періоду розгляду справи примирення між сторонами не відбулося, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 14 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: Василишин Л.В.

Судді: Беркій О.Ю.

ОСОБА_6