У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 07 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що до досягнення сином повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання дитини на підставі рішення суду. В даний час син продовжує навчання і є студентом ІІ курсу денного відділення Інституту прокуратури та слідства Національного університету «Одеська юридична академія». Відповідач працездатний, отримує пенсію, як бувший працівник прокуратури та може надавати матеріальну допомогу. Позивач просила стягнути відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі ј частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до 30 червня 2018 року.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 28 січня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, який продовжує навчання, у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 листопада 2015 року і до припинення ОСОБА_4 навчання в Національному університеті «Одеська юридична академія», тобто до 30 червня 2018 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 07 березня 2016 року змінено резолютивну частину рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 28 січня 2016 року, виклавши її в наступній редакції: «Позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 05 листопада 2015 року і до припинення ОСОБА_4 навчання в Національному університеті «Одеська юридична академія», тобто до 30 червня 2018 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.».

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Апеляційний суд змінюючи рішення суду першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази (матеріальне становище ОСОБА_3, його стан здоров'я, на утриманні відповідача знаходяться двоє малолітніх дітей та непрацездатний батько, відповідач є пенсіонером), та надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку, про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 05 листопада 2015 року і до припинення ОСОБА_4 навчання, тобто до 30 червня 2018 року, рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки суду не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення апеляційного суду Вінницької області від 07 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов