"31" травня 2016 р. Справа № 363/757/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

31 травня 2016 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Войнаренко Л.Ф., вирішуючи питання про відкриття наказного провадження за заявою Вишгородського районного коммунального підприємства «Вишгородтепломережа» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг,

ВСТАНОВИЛА :

Заявник звернувся до суду з завою до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність відмовити в прийнятті заяви про видачу судового наказу, виходячи із наступного.

У відповідності до пункту 2 частини 3 статті 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви та доданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до пункту 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг.

Згідно з пунктом 9 Постанови відсутність документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника, документів, що підтверджують порушення субєктивного права, або документів, що підтверджують права вимоги, вказує на наявність спору про право.

Зважаючи на те, що до заяви про видачу судового наказу не додано договору про надання відповідних послуг, а також інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг, в даному випадку вбачається спір про право, що є підставою для відмови в прийнятті заяви.

Крім того, відповідно до актового запису про смерть від № 29 від 30 січня 2015 року ОСОБА_2померла 30 січня 2015 року.

Також, відповідно до актового запису про смерть від № 218 від 8 вересня 2015 року ОСОБА_3 помер 7 вересня 2010 року.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо наявні обставини, зазначені у пунктах 2-5 частини другої статті 122 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо після смерті фізичної особи, а також у зв'язку з припиненням юридичної особи, які є однією із сторін у справі, спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Розділом II ЦПК України процедура розгляду заяв у наказному провадженні полягає у видачі судового наказу, суд вважає за неможливе в даному випадку застосувати процесуальний інститут правонаступництва.

Враховуючи те, що з матеріалів справи вбачається спір про право та з урахуванням того, що двоє із боржників померли суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

На підставі викладеного та керуючись п.3 ч.3 ст. 100, п.5 ч.2 ст. 122 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА :

Відмовити в прийнятті заяви Вишгородського районного коммунального підприємства «Вишгородтепломережа» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг.

Роз'яснити заявнику, що у відповідності до ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою в порядку наказного провадження, але не перешкоджають предявленню позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.Ф. Войнаренко