Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Грицаюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом Рівненського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів звернувся представник Рівненського міського центру зайнятості.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити та стягнути з відповідача на користь Рівненського міського центру зайнятості, що діє відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» кошти отримані ним незаконно в сумі 1520,66 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

В судове засідання відповідач не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про отримання судової повістки рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до пункту 1 статті 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (надалі закон) Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду.

Відповідно до п.2 ст.8 Закону фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом.

Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про зайнятість населення» №5067-VІ від 05 липня 2012 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи.

Територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах є юридичними особами публічного права.

До сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, можуть належати підприємства, установи та організації.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань:здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в межах затвердженого бюджету Фонду відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", управління майном.

Відповідно до п.19 ч.2 ст.22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань: здійснюють контроль за використанням коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи.

Відповідно до п.21 ч.2 ст.21 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань: забезпечують надання соціальних послуг та виплату матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Відповідно до п.2 ст.5 Указу президента України «Про державну службу зайнятості України» Кабінету Міністрів України до завершення здійснення заходів, повязаних з утворенням державної служби зайнятості України та її територіальних органів, забезпечити виконання їх функцій відповідними органами державної служби зайнятості.

25 травня 2015 року до Рівненського міського центру зайнятості звернувся відповідач по справі ОСОБА_1 за сприянням у працевлаштуванні.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» ОСОБА_1 25 травня 2015 року було надано статус безробітного та призначена допомога по безробіттю терміном на 360 календарних днів з 01 червня 2015 року по 25 травня 2016 року.

17 лютого 2016 року на адресу Рівненського міського центра зайнятості надійшов лист Дочірнього підприємства фірми «Екотехніка - М» від 15 лютого 2016 року №8 з копіями наказу від 01 грудня 2015 року №179-к з особового складу та наказу від 04 грудня 2015 року №181-к з особового складу, які свідчать про те, що ОСОБА_1 був працевлаштований та перебував в трудових відносинах з ДПФ «Екотехніка-М» в період перебування на обліку в Рівненському міському центрі зайнятості в статусі безробітного та отримання матеріального забезпечення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» До зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.44 Закону України «Про занятість населення» зареєстровані безробітні зобов'язані: інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

У разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України з метою працевлаштування чи здійснення іншої діяльності, спрямованої на отримання прибутку, така особа зобов'язана повідомити про це державну службу зайнятості.

Оскільки 02 грудня 2015 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до ДПФ «Екотехніка-М» на посаду майстра згідно наказу від 01 грудня 2015 року №179-к з особового складу, він став з 02 грудня 2015 року належати до категорії зайнятого населення, а це зобовязало його своєчасно повідомити службу зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Видами забезпечення згідно п.1 ст.7 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є допомога по безробіттю у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі: зайнятості особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі: працевлаштування безробітного.

Відповідно до п.п.1,2 п.37 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу» центр зайнятості припиняє реєстрацію: з дня: початку зайнятості особи (крім участі у громадських та інших роботах тимчасового характеру, зайнятості працею, повязаною з організацією підготовки та проведенням виборів Президента України, народних депутатів України, місцевих виборів): працевлаштування за наймом на умовах трудового договору (контракту).

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Під час перебування відповідача на обліку в Рівненському міському центрі зайнятості в статусі безробітного, за період з 02 грудня 2015 року по 25 лютого 2016 року ОСОБА_1 отримав допомогу по безробіттю в сумі 1520,66 грн., що підтверджується дослідженою в судовому засіданні довідкою від 04 березня 2016 року №01-40/1565 про виплачену суму матеріального забезпечення а період з 02 грудня 2015 року по 25 лютого 2016 року.

04 березня 2016 року Рівненським міським центром зайнятості відповідачу було направлено повідомлення від 04 березня 2016 року №07-19/615 з пропозицією добровільно повернути кошти, отримані ним незаконно.

Однак дане повідомлення відповідачем залишено поза увагою.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні представником позивача було доведено заявлені позовні вимоги належними та допустимими доказами, а відповідач дані обставини не спростував, будь-яких заперечень з приводу заявлених позовних вимог суду не подав, тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 1378,00 грн. згідно платіжного доручення №1665 від 16 вересня 2016 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,294 ЦПК України, Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Законом України «Про зайнятість населення», суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Рівненського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. на користь Рівненського міського центру зайнятості кошти в сумі 1520,66 грн. (одну тисячу пятсот двадцять гривень шістдесят шість копійок) (на п/р 0246, банк Головне Управління ДКСУ в Рівненській області, МФО 833017, одержувач Рівненський міський центр зайнятості, із зазначенням в платіжному дорученні в «Призначенні платежу» - «повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю» (внаслідок розслідування страхового випадку) ОСОБА_1В.» та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :