У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви громадян Словацької республіки ОСОБА_1 та Лакатош Маргіти, він імені та інтересах яких виступає представник ОСОБА_2, громадянки України ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Громадяни Словацької республіки ОСОБА_1 та Лакатош Маргіта, він імені та інтересах яких виступає представник ОСОБА_2, громадянка України ОСОБА_3 звернулись до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_4 сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Вивчивши матеріали позовної заяви вважаю, що така підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі вимоги передбачені ст.119, 120 ЦПК України. Тобто, в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого предявлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Зазначаючи у позовній заяві про своє право на спадкове майно, позивачі вказують, що вони є спадкоємцями пятої черги на спадкове майно після смерті їх двоюрідного брата ОСОБА_5, однак до матеріалів справи не додано жодних відомостей, які підтверджують факт родинних відносин.

Згідно розяснень, що містяться в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. При розгляді справ про спадкування слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В матеріалах позовної заяви не додано постанову нотаріуса, якою позивачу ОСОБА_3 відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку, що належав померлому ОСОБА_5, який помер 13.12.2015 року.

Враховуючи зазначене, приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. 119 ЦПК України.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач (заявник, скаржник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву громадян Словацької республіки ОСОБА_1 та Лакатош Маргіти, він імені та інтересах яких виступає представник ОСОБА_2, громадянки України ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви до 17 листопада 2016 року, але не більше трьох днів з дня отримання копії ухвали. Розяснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6