Справа № 263/6322/15-ц
Провадження № 2/263/845/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2016 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Скрипниченко Т.І.,

при секретарі Момот А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 1604508,01 грн. Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

24. квітня 2013 року між АТ «Ощадбанк» та ТОВ «Агрофірма «Принцфельд» укладено договір кредитної лінії №63 відповідно до якого ТОВ «Агрофірма «Принцфельд» отримано кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії окремими частинами. Розмір суму максимального кредитного ліміту складає 1000000 гривень. з остаточним терміном повернення не пізніше 23 квітня 2014 року, за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмір 19,5% річних. Позивачем зобовязання за кредитним договором виконані. ТОВ «Агрофірма «Принцфельд» була відкрита відновлювана кредитна лінія в сумі 1000000 грн., кредит отримано в сумі 994777,00 грн. девятьма траншами:

1) 126983,00 грн. на підставі розпорядження позивача про видачу кредитних коштів від 24 квітня 2013 року;

2) 610000 грн. на підставі розпорядження позивача про видачу кредитних коштів від 26 квітня 2013 року;

3) 57402,00 грн. на підставі розпорядження позивача про видачу кредитних коштів від 07 травня 2013 року;

4) 72900,00 грн. на підставі розпорядження позивача про видачу кредитних коштів від 08 травня 2013 року;

5) 2140,00 грн. на підставі розпорядження позивача про видачу кредитних коштів від 14 травня 2013 року;

6) 50000 грн. на підставі розпорядження позивача про видачу кредитних коштів від 16 травня 2013 року;

7) 4163,92 грн. на підставі розпорядження позивача про видачу кредитних коштів від 17 травня 2013 року;

8) 31110,00 грн. на підставі розпорядження позивача про видачу кредитних коштів від 21травня 2013 року;

9) 40078,00 грн. на підставі розпорядження позивача про видачу кредитних коштів від 23 травня 2013 року;

Позичальник умови кредитного договору не виконав та не повернув кредит у строк, передбачений п. 2.2. кредитного договору, а саме до 23 квітня 2014 року. В якості забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором укладений договором поруки між Позивачем та ОСОБА_1 №21 від 24 квітня 2013 року. Станом на 22 квітня 2015 року основна заборгованість ТОВ «АГРОФІРМА «ПРИНЦФЕЛЬД» за кредитним договором складає 1604508,01 грн., яка складається з: 994777 грн. тіло кредиту; 98442,05 грн. заборгованість по процентам кредиту; 596,87 грн. за несплачені комісійні послуги; 488420,21 грн. інфляційне збільшення заборгованості; 22271,88 грн. три проценти річних від суми заборгованості.

Позивач зазначає, що 26.02.2016 ОСОБА_1 було направлено вимогу про погашення заборгованості, але по теперішній час заборгованість не сплачена, тому просить задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає. Додатково пояснила, що заборгованість ТОВ «Агрофірми «Принцфільд» по тілу кредиту виникла 3 березня 2014 року, оскільки згідно п.3.2.3 Кредитного договору з 1 по 31 березня 2014 року кредитний ліміт зменшується до 500 000 грн. Відповідач повинен був повернути заборгованість по тілу кредиту не пізніше 23 квітня 2014 року. Проценти по кредиту ТОВ «Агрофірми «Принцфільд» перестав сплачувати з листопада 2014 року.

Відповідач проти позову заперечував, зазначивши, що у зв'язку із проведенням АТО на території Донецької області ТОВ «Агрофірми «Принцфільд» не може належним чином здійснювати свою діяльність, оскільки є сільсгосп підприємством, має земельні ділянки на території Новоазовського району Донецької області, які на цей час заміновані, тому відсутність врожаю та коштів перешкоджає підприємству повернути кошти, таким чином виникли форс-мажорні обставини, просив у задоволені позову відмовити. Вимогу про погнашення кредиту не отримував, про існування позову стало відомо, коли отримав заочне рішення суду.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, проходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договору відновлювальної кредитної лінії №63 від 24.04.2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Принцфільд» отримав у Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами), з остаточним терміном погашення не пізніше 23 квітня 2014 року, із відсотковою ставкою за користування кредитом в розмірі 19,5 %.

Як вбачається з матеріалів справи 24 квтіня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірми «Принцфільд» (позичальник) укладено договір поруки, відповідно умов якого, поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобовязання та кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені у майбутньому. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання за Кредитним договором.

Згідно ст. 547, 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, правочин щодо забезпечення виконання зобовязання укладається в письмовій формі.

Відповідно до ст. 202, 207 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Ст. 559 ч.1 ЦК України встановлено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого зобовязання. А також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до ст. 555 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки.

Крім того, частина 4 статті 559 Цивільного кодексу України передбачає наступні умови припинення поруки:

-порука припиняється після закінчення строку, встановленому в договорі поруки;

У разі, якщо такий строк не встановлено, договір поруки припиняється:

-якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя;

-якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Позивач посилається на те, що 24 лютого 2015 року №22-6/42/379 було направлено вимогу до ОСОБА_1 про дострокове повернення кредиту у сумі 1201577,92 грн., на підставі п. 2.1 договору поруки №21 від 24.03.2013 року. Встановлено термін погашення у 20-денний строк. Однак відомостей щодо вручення ОСОБА_1 зазначенної вимоги про повернення кредиту або відмови від отримання відсутнє.

В пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 вказавно, що при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Строк виконання зобовязання у повному обсязі встановлено не пізніше 23 квітня 2014 року (п.2.2 Кредитного договору), тобто кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання повинен пред'явити вимоги до поручителя, однак позивач не надав відомості щодо предявлення вимоги до поручителя ОСОБА_1 протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання ТОВ «Агрофірма «Принцфельд».

За таких умов, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" не підлягають задоволенню у зв'язку з припиненням права кредитора на задоволення свої вимог за рахунок поручителя.

Керуючись ст. ст.3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 61, 209, 213-215, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні підчас проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.І. Скрипниченко