Номер провадження: 22-ц/785/998/16
Головуючий у першій інстанції Сегеда О.М.
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Панасенкова В.О.

суддів: Драгомерецького М.М.

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Феленко В.В.,

за участю: представника Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Ставряні Р.О., боржника ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2015 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за поданням державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Ставряні Регіни Олегівни про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и л а:

19 листопада 2015 року державний виконавець Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Ставряні Р.О. звернувся до суду з вказаним поданням, яке обґрунтовано тим, що на примусовому виконанні Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебуває виконавчий лист №519/13335/2012, виданий 08 жовтня 2012 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., починаючи з 23 липня 2012 року до закінчення навчання, тобто 30 червня 2015 року. 17 жовтня 2012 року державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. У зв'язку з несплатою аліментів протягом тривалого часу ОСОБА_4 двічі було обмежено у праві виїзду за межі України і двічі обмеження знімались у зв'язку з погашенням заборгованості. Проте згідно із розрахунком заборгованості по аліментам від 25 серпня 2015 року, складеного державним виконавцем Койчевою О.В. станом на 01 серпня 2015 року становить 10000 грн.

Посилаючись на ці обставини, та на п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 377-1 ЦПК України, державний виконавець Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Ставряні Р.О. просив суд тимчасове обмежити ОСОБА_4 у праві виїзді за межи України до повного виконання зобов'язань за рішенням суду (а.с. 103-104).

Ухвалою суду першої інстанції подання державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Ставряні Р.О. задоволено. Суд встановив тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1 до виконання ОСОБА_4 зобов'язань за виконавчим листом №519/13335/2012 виданим 08 жовтня 2012 року Малиновським районним судом м. Одеси (а.с. 114).

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати й постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання державного виконавця, мотивуючи тим, що ухвала суду є незаконною й необґрунтованою (а.с. 117-122).

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги боржника ОСОБА_4, пояснення на апеляцію представника Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Ставряні Р.О., боржника ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, дослідивши виконавче провадження, надане представником ДВС, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга боржника підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Згідно із ст. 11 Закону України державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено,

своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання

рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

У п. 7 постанови № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, роз'яснив, що питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебуває виконавчий лист №519/13335/2012, виданий 08 жовтня 2012 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., починаючи з 23 липня 2012 року до закінчення навчання, тобто 30 червня 2015 року (а.с. 36).

17 жовтня 2012 року державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Фішер В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 42).

Згідно із розрахунком заборгованості по аліментам від 25 серпня 2015 року, складеного державним виконавцем Койчевою О.В. станом на 01 серпня 2015 року заборгованість по аліментам становить 10000 грн. (а.с. 105).

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що боржник повідомлявся держаним виконавцем про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №1519/13335/2012, але останній добровільно вимоги виконавчого документу не виконує.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо, виходячи з наступного.

Верховний Суд України в Аналізі судової практики що вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України №118/0/54-12 від 19 грудня 2012 року зазначив, "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 3771 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2012 року позов ОСОБА_6 задоволено. Суд стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., починаючи з 23 липня 2012 року до закінчення навчання, тобто 30 червня 2015 року (а.с. 36-37).

Відповідач ОСОБА_7 працює за напрямком ПП «Джоб Круіз Шіп» на контрактної основі на посаді катерника з окладом 825 дол. США.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2013 року заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2012 року в порядку перегляду заочного рішення скасоване (а.с. 62).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2013 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., починаючи з 23 липня 2012 року до закінчення навчання, тобто 30 червня 2015 року (а.с. 66).

При цьому виконавчий лист №519/13335/2012, виданий 08 жовтня 2012 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., мав бути повернутий на вимогу суду, який його видав, тобто Малиновського районного суду м. Одеси, з настанням наслідків передбачених п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», або за заявою платника аліментів визнаний таким, що не підлягає виконанню, за наявністю підстав, передбачених ст. 369 ЦПК України.

Дійсно у зв'язку з несплатою аліментів ОСОБА_4 двічі було обмежено у праві виїзду за межі України і двічі обмеження знімались у зв'язку з погашенням заборгованості (а.с. 106, 107, 108, 109).

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_7 стверджує, що в останні місяці він не має можливості сплачувати аліменти в повному обсязі у зв'язку хворобою, втратив роботу, про що повідомляв виконавчу служба та стягувача, у лютому 2015 року звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, його колишня дружина ОСОБА_6 ухиляється від отримання аліментів, направлених через пошту.

В матеріалах справи та у виконавчому провадженні, дослідженому судом апеляційної інстанції, відсутні докази умисного ухилення боржника ОСОБА_7 від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник.

Однак у даному випадку до участі справі не була залучена стягувач ОСОБА_6, що порушує її права.

За таких обставин, виконуючи повноваження суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що законні підстави для тимчасового обмеження керівника боржника у праві виїзді за межі України до погашення боргового зобов'язання відсутні. Тому подання державного виконавця є передчасним і не підлягає задоволенню.

Тому у відповідності п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання на новий до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 4, 312 ч. 1 п. 3, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково, ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2015 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.О. Панасенков

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік