Справа №461/2928/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Кахнич С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Перша Львівська державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

Позивач звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3, третя особа Перша Львівська державна нотаріальна контора, в якому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 09.01.1998 року терміном на 3 (три) місяці з моменту вступу рішення суду в законну силу, мотивуючи тим, що 09.01.1998 померла ОСОБА_4, яка була його матірю. Після її смерті відкрилась спадщина кв.№3 в буд.№125 по вул.Городоцькій в м.Львові. На час смерті матері позивач перебував за кордоном. Після повернення в Україну він хворів, у звязку із чим пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. При цьому зазначив, що ОСОБА_2 повернувся в Україну приблизно о 2000 році. Крім того вказав, що починаючи з 2010 року він регулярно періодично перебував на стаціонарному лікуванні. Просить позов задоволити.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні позов заперечили з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.01.1998 року в м.Львові померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.7/, яка є матірю ОСОБА_2 /а.с.5/.

Згідно ст.1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 повернувся в Україну у 2000-му році.

Також, позивачем не представлено жодного доказу, який би підтверджував той факт, що ОСОБА_2 в період з 2000 до 2010 року перебував на лікуванні і що це обєктивно перешкоджало останньому звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання про необґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем не надано жодних належних доказів на підтвердження поважності пропущення строку подання заяви про прийняття спадщини, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3-11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів після його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Стрельбицький В.В.