АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

24 березня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про відшкодування моральної шкоди, стягнення штрафних санкцій,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2016 року,

встановила:

у серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 95 000 грн. моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, яка трапилась 30 жовтня 2013 року з вини ОСОБА_2, а з ПрАТ «Просто-страхування» - 60 787 грн. 22 коп. пені, 3% річних та інфляційні втрати, посилаючись на те, що не було вчасно здійснено виплату страхового відшкодування.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2016 року позов було задоволено частково, стягнуто з ПрАТ «Просто-страхування» на користь позивача 813 грн.69 коп. пені, інфляційні нарахування в розмірі 22 грн. та 3% річних в розмірі 4 грн. 68 коп., а з ОСОБА_2 - 10 000 грн. моральної шкоди.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник позивача звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин по справі, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника ПрАТ «Просто-страхування», дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що 30 жовтня 2013 року за участю автомобіля марки «Honda Accord», тимчасовий реєстраційний номер 24 АК 5208 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «КІА Cerato», держномер СА4445ВВ під керуванням ОСОБА_1 трапилась ДТП, внаслідок якої позивач отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості та було пошкоджено належний йому автомобіль. Позивач вказував на те, що ДТП трапилась з вини ОСОБА_2, а тому просив стягнути з нього на свою користь відшкодування моральної шкоди, якої він зазнав внаслідок ушкодження здоров'я та визначає розмір компенсації в 95 000 грн. Також позивач просив стягнути з ПрАТ «Просто-страхування», у якого була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, 60 787 грн. 22 коп. пені, 2 282 грн. 87 коп. 3% річних та інфляційні втрати в розмірі 35 530 грн. В обґрунтування вказаних вимог вказував, що рішенням Апеляційного суду м.Києва від 05 лютого 2015 року було стягнуто з ПрАТ «Просто-страхування» на його користь 50 000 грн. страхового відшкодування та 5 000 грн. моральної шкоди. Страхова компанія незаконно відмовила йому у виплаті страхового відшкодування, а тому зобов'язана виплатити штрафні санкції за прострочення такої виплати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2016 року позов було задоволено частково, стягнуто з ПрАТ «Просто-страхування» на користь позивача 813 грн.69 коп. пені, інфляційні нарахування в розмірі 22 грн. та 3% річних в розмірі 4 грн. 68 коп., а з ОСОБА_2 - 10 000 грн. моральної шкоди.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій, суд першої інстанції виходив з того, що мало місце прострочення виконання зобов'язання з виплати страхового відшкодування, однак позивачем було не вірно обраховано період такого прострочення. При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_2, суд першої виходив із засад розумності та справедливості та з урахуванням обставин її завдання. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст.509, 526, 549, 625, 992, 988 ЦК України, ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Доводи апеляційної скарги є тотожними доводам позовної заяви та всі були предметом перевірки під час розгляду справи судом першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду м.Києва від 05 лютого 2015 року позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Просто-страхування» було задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн. та 5 000 грн. моральної шкоди. Із заявою про виплату страхового відшкодування на підставі рішення суду позивач звернувся до страхової компанії 05 червня 2015 року, а 19 червня 2015 року ПрАТ «Просто-сСтрахування» було перераховано позивачу 55 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням та не заперечується позивачем. Доказів на підтвердження того, що позивач звертався до страхової компанії до 05 червня 2015 року, матеріали справи не містять, а тому підстави для стягнення штрафних санкцій за період з січня 2014 року відсутні.

Доводи апелянта про те, що за його внутрішнім переконанням розмір спричиненої йому моральної шкоди становить саме 100 000 грн., 5000 грн. із яких вже було виплачено страховою компанією, також не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки судом першої інстанції було у повному обсязі враховано характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача, погіршення його здібностей, а також ступінь вини відповідача та визначено розмір грошового відшкодування моральної шкоди з урахуванням вимог розумності та справедливості.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 761/23948/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3973/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.