Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., за участю представника позивача ОСОБА_1, прокурора Ніроди М.В., відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород позовну заяву ОСОБА_4 в інтересах недієздатної ОСОБА_5, за участю Прокуратури м. Ужгорода на боці позивача до першого відповідача ОСОБА_2, другого відповідача Ужгородської міської ради, третього відповідача Відділу Держкомзему у місті Ужгород Головного управління Держкомзему у Закарпатській області, третя особа ОСОБА_6, про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до першого відповідача ОСОБА_2, другого відповідача Ужгородської міської ради, третього відповідача Відділу Держкомзему у місті Ужгород Головного управління Держкомзему у Закарпатській області, третя особа ОСОБА_6, за якою просить суд:

- визнати недійсним рішення 5-ої сесії пятого скликання № 1228 від 04.09.2009 року про передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки пл. 0,10 га по вулиці Гагаріна, 171 та державного акту серії ЯК № 738488 від 22 січня 2010 року про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0917 га. по вулиці Гагаріна № 173 в місті Ужгороді.

- зобовязати Відділ Держкомзему у місті Ужгороді скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку.

В обґрунтування позову позивач зазначив наступне.

Державним актом серії ЯК № 738488 від 22 січня 2010 року про право власності на земельну ділянку відповідача ОСОБА_2 визнано власником земельної ділянки площею 0,0917 га. за адресою м. Ужгород, вул. Гагаріна,171 по сусідству з яким проживає його недієздатна сестра ОСОБА_5

ОСОБА_5 являється землекористувачем земельної ділянки по вул. Гагаріна,173 і рішенням Ужгородської міської ради від 26.03.1997 року за №47 земельну ділянку площею 0,10 га їй надано у приватну власність.

Під час виготовлення підприємством «Ужгеостар» технічної документації із землеустрою, що посвідчують право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку по вул. Гагаріна, 173 в м. Ужгороді було встановлено, що межа земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 заступає на земельну ділянку, що перебуває в користуванні ОСОБА_5

Остання з 24 березня 1977 року перебуває на обліку у психоневрологічному диспансерному відділенні Ужгородської міської поліклініки з діагнозом: епілепсія з недоумством та судовим рішенням від 03 червня 2008 року визнана недієздатною, у зв'язку з чим ОСОБА_4 призначено її опікуном.

Саме з причин хворобливого стану ОСОБА_5О не могла усвідомлювати подій, що відбувалися під час оформлення відповідачем документів на приватизацію сусідньої земельної ділянки, а позивачу про допущені при цьому порушення стало відомо після отримання ОСОБА_2 державного акта № 738488 на право власності на земельну ділянку.

При виготовленні ДП «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» ОСОБА_2 технічної документації із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,0917 га., по вул. Гагаріна, 171 відповідач надав виконавцю робіт акт погодження меж земельної ділянки, що визначено п. «б» ч.2 ст. 198 Земельного кодексу України у якому підробив підпис ОСОБА_5 Остання стверджує, що ОСОБА_2 з приводу погодження меж сусідньої з ним земельної ділянки до неї не звертався і подібної згоди вона не надавала.

Таким чином, складений ОСОБА_2 акт погодження меж земельної ділянки, з підробленим у ньому підписом ОСОБА_5, послужив підставою для виготовлення технічної документації, а на її основі - державного акта № 738488 від 22.01.2010 року про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0.0917 га. по вул. Гагаріна,171 в м. Ужгороді, на якій відповідач ОСОБА_2 звів новобудову.

З приводу порушення прав та інтересів недієздатної ОСОБА_5 позивач подав відповідні звернення до правоохоронних органів, органів місцевого самоврядування та контролюючих органів. У листі від 10.09.2012 року Ужгородської міської ради вказується, що «на земельній ділянці, яка передбачена для безоплатної приватизації гр.. ОСОБА_5 частково розташований новозбудований будинок гр. ОСОБА_2І.»

Листом від 22.10.2012 року першого заступника начальника інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області позивачеві повідомлялось, що гр.. ОСОБА_2 не було зроблено та погоджено проектну документацію і не отримано дозвіл на проведення будівельних робіт в інспекції ДАК і за порушення вимог Закону України «Про планування та забудову територій» його притягнуто до адміністративної відповідальності, що підтвердив листом від 23.10.2012 року і прокурор міста Ужгорода.

Факт самовільного заняття відповідачем ОСОБА_2 частини земельної ділянки, що належить ОСОБА_5 підтверджено і актом перевірки від 15.10.2012 року Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області, якою також притягнуто ОСОБА_2І до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_4О зазначає, що відповідачу ОСОБА_2 було достовірно відомо, що ОСОБА_5 хворіє на недоумство з дитячих років, оскільки між ними крім сусідських, існують і родинні відносини.

Технічне завдання на розробку відповідачем технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку по вул. Гагаріна, 171 в м. Ужгороді було видано 10.08.2009 року та погоджено у 2009 році у начальника відділу Держкомзему у місті Ужгороді, а відтак виготовлення технічної документації, а в тому числі і акту погодження меж земельної ділянки, проводилось навіть після визнання ОСОБА_5О недієздатною, хоча і до цього вона такою фактично являлась.

Із виготовленого у січні 2011 року приватним підприємством «Ужгеостар» збірного кадастрового плану та кадастрового плану земельної ділянки для обслуговування житлового будинку ОСОБА_5, а також експлікації генерального плану земельної ділянки по вул. Гагаріна №173 від 09.04.1983 року очевидно, що межа земельної ділянки відповідача заступає за межу земельної ділянки, що передана у власність ОСОБА_5 відповідним рішенням органу місцевого самоврядування.

Таким чином технічна документація із землеустрою, що посвідчує право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку по вул. Гагаріна,171, а в подальшому і державний акт № 738488 від 22.01.2010 року про право власності на земельну ділянку площею 0,0917 га., виготовлені на підставі підробленого відповідачем ОСОБА_2 акта погодження меж земельної ділянки у якому підроблено підпис суміжного землекористувача ОСОБА_5, то позивач вважає зазначений акт фіктивним тому і просить визнати його недійсним.

За заявою від 06.03.2013 року (а.с. 56, т. 1) позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення 5-ої сесії пятого скликання Ужгородської міської ради № 1228 від 04.09.2009 року в частині передачі у приватну власність громадянину ОСОБА_2 земельної ділянки пл. 0,10 га по вулиці Гагаріна, 171;

- визнати незаконним (недійсним) та скасувати державний акт серії ЯК № 738488 від 22 січня 2010 року про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку по вулиці Гагаріна № 171, виданий на підставі рішення 5-ої сесії пятого скликання Ужгородської міської ради № 1228 від 04.09.2009 року та скасувати його реєстрацію у відділі Держкомзему м. Ужгорода.

В обґрунтування уточнення позивач зазначив, що приймаючи рішення № 1228 від 04.09.2009 року про передачу ОСОБА_2 у безоплатну власність земельної ділянки по вулиці Гагаріна, 171, площею 0,10 га. орган місцевого самоврядування допустив порушення вимог чинного на той час земельного законодавства, що сприяло порушенню законних прав та інтересів недієздатної ОСОБА_5 в частині її права на безоплатну приватизацію земельної ділянки по вулиці Гагаріна, 173.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.07.2014 року у справі № 712/22304/12 було задоволено зазначений позов, визнане протиправним та скасоване рішення пятої сесії пятого скликання Ужгородської міської ради № 1228 від 04.09.2009 року в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,10 га по вул. Гагаріна, 171. Визнано недійсним державний акт серії ЯК №738488 від 22.01.2010 року про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку по вул. Гагаріна,171 виданий на підставі рішення Ужгородської міської ради № 1228 від 04.09.2009 року та скасовано його реєстрацію у відділі Держкомзему м. Ужгорода. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1907 грн. судових витрат.

За ухвалою від 13.10.2014 року Апеляційний суд Закарпатської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилив, заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.07.2014 року по даній справі залишив без змін.

Ухвалою від 18.12.2014 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційна скарга ОСОБА_2 була задоволена, заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.07.2014 року та ухвала Апеляційного суду Закарпатської області від 13.10.2014 року скасовані, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому суд касаційної інстанції зазначив, що суди, вирішуючи спір, не врахували, на відсутність відповідних доказів, що підтверджують за позивачем статус власника земельної ділянки, не звернули уваги та висновку про незаконність набуття земельної ділянки відповідачем у 2010 році з огляду на невідповідність технічній документації, що складалась позивачем в 2011 році, дійшли передчасно, не зясувавши на підставі належних та допустимих доказів, яка ж саме ділянка та з якими межами знаходиться у користуванні ОСОБА_5 зясування цих обставин має суттєве значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до автоматичного розподілу справу передано на розгляд судді Дергачової Н.В.

За ухвалою від 07.04.2015 року судом було прийнято до свого провадження цивільну справу № 712/22304/2012.

За заявою від 21.07.2015 року № 11712/64-4189вих. (а.с. 6-8, т. 2) у справу вступив Прокурор міста Ужгорода, оскільки ОСОБА_5 є недієздатною особою, її представник не може належним чином здійснювати захист прав, свобод та інтересів такої особи.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі.

Прокурор також підтримав позов позивача та вважає його таким, що підлягає до задоволення.

Перший відповідач ОСОБА_2 та його представник позов не визнали з підстав, зазначених у запереченнях на позовну заяву від 14.01.2013 року (а.с. 41-42, т. 1).

Другий відповідач був судом належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Від третього відповідача Відділу Держкомзему у місті Ужгород Головного управління Держкомзему у Закарпатській області надійшло письмове пояснення у справі від 08.06.2015 № 9-709-0.5-5243/2-15 (а.с. 244, 245, т. 1; а.с. 1-2, т. 2) за яком він повідомив, що управління не має повноважень щодо скасування державного акту на право власності на земельну ділянку тому просить суд розглянути справу за відсутності представника.

Від третьої особи - ОСОБА_6, директора ПП «Ужгеостар» до суду надійшла заява від 25.05.2015 року (а.с. 220, т. 1) за якою він підтримав позовні вимоги позивача та просив розглянути справи за його відсутності.

Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Що стосується земельної ділянки за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 173.

Із матеріалів справи вбачається, що за рішенням від 26 березня 1997 року № 47 Виконавчого комітету Ужгородської міської ради ОСОБА_5 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га по вул. Гагаріна, 173.

Відповідно до рішення від 05.08.1994 року Ужгородської міської ради народних депутатів було утворено постійну комісію питань будівництва, благоустрою землекористування та екології та надано право міськвиконкому розпоряджатися (передача, надання та вилучення) землею міської Ради після подання висновків постійної комісії з питань будівництва, благоустрою, землекористування та екології.

У подальшому державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку на її імя не видавався.

Будівля, розташовану на зазначеній земельній ділянці належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право спадкування за законом за померлою 21.02.1988 року ОСОБА_7, яка була її матірю.

Відповідно до довідки від 01.07.2008 року № НОМЕР_1 Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода будинок № 173 по вул. Гагаріна, в м. Ужгороді зареєстровано за громадянкою ОСОБА_5 в цілому.

Згідно архівної довідки від 27.05.2013 року Баранинської сільської ради, виданої згідно погосподарської книги том. 4 ст. 97, особовий рахунок № 641, по земельній шнуровій книзі № ---, с. Дравці, № 292, голова сім'ї ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в особистому користуванні господарства в період з 01.01.1974 по 01.06.1976 0,19, в тому числі під будівлями 0,01. Копію відповідного аркуша зазначеної погосподарської книги щодо дворогосподарства ОСОБА_7 надано до матеріалів справи.

Суду наданий позивачем ОСОБА_8 план (схема) на земельну ділянку по вул. Гагаріна, 173, в м. Ужгороді від 09.04.1983 року.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.06.2008 року у справі № 2о-116/08, яке набуло законної сили 13.06.2008 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, було визнано недієздатною та призначено її опікуном ОСОБА_4.

Що стосується земельної ділянки за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 171.

Як вбачається з матеріалів справи, за рішенням Виконавчого комітету Ужгородської міської ради Закарпатської області від 04.09.2009 року № 1228 «Про надання, відмову та приватизацію земельних ділянок» згідно ст.ст. 118, 119, 121 Земельного кодексу України раніше надані земельні ділянки було передано у приватну власність громадянину ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд пл. 0,10 га по вул. Гагаріна, 171.

На підставі вищезазначеного рішення було видано Державний акт серії ЯК № 738488 від 22 січня 2010 року про право власності на земельну ділянку, відповідача ОСОБА_2 визнано власником земельної ділянки площею 0,0917 га. за адресою м. Ужгород, вул. Гагаріна, 171.

В ході оформлення зазначеної земельної ділянки було складено наступні документи:

- технічне завдання від 10.08.2009 року № 522 на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що засвідчують право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_2;

- Акт погодження меж земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 на земельну ділянку за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 171.

З матеріалів справи, а саме із довідки від 02.12.2009 року № НОМЕР_2 Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода вбачається, що будинок № 171 по вул. Гагаріна в м. Ужгороді, зареєстровано за громадянином ОСОБА_2 ?, ОСОБА_9 ?, ОСОБА_10 ?.

ОСОБА_2 власності на ? частину зазначеного будинку належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.06.1996 за померлою матір'ю ОСОБА_11.

Як вбачається з витягу з рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 28.03.2007 року № 99 було дозволено провести будівництво, реконструкцію, добудову власних житлових будинків ОСОБА_2 по вул. Гагаріна, 171, за згодою співвласників на закріплені земельній ділянці.

Відповідно до повідомлення про початок будівельних робіт від 12.12.2012 року № ЗК 6 було повідомлено про початок виконання будівельних робіт із будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 171, замовником ОСОБА_2

Першим відповідачем було одержано 01.12.2012 року будівельний паспорт на індивідуальний житловий будинок за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 171.

Позивач та перший відповідач неодноразово зверталися до державних органів з питань врегулювання земельного спору, про що свідчать нижченаведені документи.

Листом від 19.06.2012 року Виконавчого комітету Ужгородської міської ради було повідомлено ОСОБА_5, що її звернення були розглянуті 05.06.2012 на засіданні комісії по вирішенню спорів стосовно меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання ними правил добросусідства, та направлено їй витяг з протоколу засідання комісії по вирішенню спорів від 05.06.2012 року № 15 з якого вбачається, що вирішено у звязку з тим, що будівля гр.. ОСОБА_2 виходить за межі його державного акту, рекомендувати гр.. ОСОБА_5 звернутися в суд для врегулювання земельних відносин.

Листом від 22.08.2012 позивач повторно звертався до голови комісії по вирішенню спорів меж земельних ділянок Ужгородської міської ради, на яке за листом від 10.09.2012 року № Ф-2496/10-1 отримав відповідь Виконавчого комітету Ужгородської міської ради за якою його було повідомлено, що під час виїзного засідання членами комісії було зясовано, що для розгляду комісії були подані картографічні матеріали, які не відображають дійсної ситуації щодо розташування нерухомого майна на земельних ділянках. На земельній ділянці, яка передбачена для безоплатної приватизації гр. ОСОБА_5 частково розташований новозбудований будинок гр.. ОСОБА_2

За адвокатським запитом представника позивача ОСОБА_1 від 07.11.2012 року із супровідним листом від 15.11.2012 року № 04/2633 йому було видано Державною інспекцією сільського господарства в Закарпатській області Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 15.10.2012 року, в результаті якої встановлено площа самовільно зайняття частини земельної ділянки, яка складає 0,0016 га. Складено протокол від 15.10.2012 року № 0000016 на ОСОБА_2 за ст. 53-1 КУпАП та винесено припис від 15.10.2012 року № 00000021 про усунення виявленого порушення шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. За постановою від 23.10.2012 року № 000000016 було накладено адміністративне стягнення на відповідача за вищезазначеним протоколом в сумі 170,00 грн., яка була виконана квитанція про сплату штрафу від 23.10.2012 року № 173 на суму 170,00 грн.

Листом від 22.10.2012 року № 7/7-1735 Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області позивачеві повідомлялось, що гр. ОСОБА_2 не було належним чином розроблено та погоджено проектну документацію, та відповідно, не отримано дозвіл на проведення будівельних робіт в інспекції ДАК у Закарпатській області , чим було порушено ст.. 29 Закону України «Про планування та забудову території». За вчинене правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ст.. 97 КУпАП за постановою від 19.11.2010 року № 2474.

За листом від 23.10.2012 року № 13-4971 вих. 12 Прокуратури міста Ужгорода повідомлено, що прокуратурою направлено вимогу про проведення перевірки в інспекцію ДАБК у Закарпатській області.

Державною інспекцією сільського господарства в Закарпатській області в ході проведення перевірки був складений акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 13.11.2012 року, в результаті якої встановлено: до повторної перевірки на виконання умов припису № 0000021, виданого на ОСОБА_2 від 15.10.2012 року було надано акт відновлення меж земельної ділянки за адресою: м. Ужгород, вул.. Гагаріна, 1741. Роботи по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками проводились згідно Інструкції , затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 № 376та в присутності представника суміжного землекористувача. Розглянувши акт відновлення межі земельної ділянки по вул.. Гагаріна, 171, розроблений ФОП ОСОБА_12 комісія дійшла висновку, що недобудований будинок розташований в межах земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності гр. ОСОБА_2 Порушень вимог земельного законодавства при використанні гр.. ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва власного нерухомого майна не має.

Державною інспекцією сільського господарства в Закарпатській області в ході проведення перевірки був складений акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 18.02.2013 року, в результаті якої встановлено: технічна документація із землеустрою щодо посвідчення права власності на земельну ділянку розроблена ДП «Закарпатським науково дослідним та проектним інститутом землеустрою» та погоджена всіма відповідними службами. Межі земельної ділянки погоджені суміжними землекористувачами, про що свідчить акт погодження меж земельної ділянки, наявний в технічній документації. Тому відведення та передача у власність земельної ділянки здійснювалося по фактичному користуванні у відповідності до вимог ст. 116, 118, 121 ЗК України.

За ухвалою від 22.10.2013 року Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за клопотанням позивача було призначено експертизу.

Відповідно висновку будівельно технічної експертизи від 05 травня 2014 року № 0005/2014 земельна ділянка, що знаходиться у власності ОСОБА_2, накладається на земельну ділянку, що перебуває у ОСОБА_5, площа накладання становить 0,0096 га, тобто має місце порушення землекористування.

Суд касаційної інстанції в ухвалі від 18.12.2014 року зазначив, що задовольняючи позов, суд вважав доведеним факт порушення прав позивача як землекористувача внаслідок ухвалення міською радою рішення про надання земельної ділянки відповідачу у власність та подальшого оформлення державного акта на право власності на неї.

При цьому земельна ділянка, що належить позивачу, була ідентифікована судом за фотокопіями кадастрового плану (а. с. 28), виконаного в січні 2011 року, та виконаного цього ж часу збірного кадастрового плану (а. с. 29).

Обґрунтовуючи позов, позивав вказував, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки по вул. Гагаріна, 173 на підставі рішення Ужгородської міської ради від 26 березня 1997 року.

Разом із тим у матеріалах справи за вказаним номером та датою наявне лише рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради.

Відповідно до ст. 17 ЗК України 1990 року в редакції, чинній станом на березень 1997 року, передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Відповідно до ст. 22 цього ж Кодексу право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Відповідно до ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Результат аналізу наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що особа набувала статусу власника земельної ділянки за двох умов: відповідного рішення ради із відповідним записом у земельно-кадастрових документах та встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Наведеного на порушення вимог ст. ст. 214, 215 ЦПК України суди, вирішуючи спір, не врахували, на відсутність відповідних доказів, що підтверджують за позивачем статус власника земельної ділянки, не звернули уваги та висновку про незаконність набуття земельної ділянки відповідачем у 2010 році з огляду на невідповідність технічній документації, що складалась позивачем в 2011 році, дійшли передчасно, не зясувавши на підставі належних та допустимих доказів, яка ж саме ділянка та з якими межами знаходиться у користуванні ОСОБА_5

Як зазначено у ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Суду були додатково надані позивачем та його представником на підтвердження меж зазначеної земельної ділянки наступні документи:

-ОСОБА_8 план (схема) на земельну ділянку по вул. Гагаріна, 173, в м. Ужгороді від 09.04.1983 року;

- Викопіювання з плану м. Ужгорода в районі вул. Гагаріна, 171, 173 (а.с. 230 231, т. 1);

-Кадастровий план щодо земельної ділянки по вул. Гагаріна, 173, в м. Ужгороді, виконаний в січні 2011 року;

-Ситуаційний план щодо земельної ділянки по вул. Гагаріна, 173, в м. Ужгороді, виконаний в січні 2011 року;

-Акт про встановлення на місцевості зовнішньої межі земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_5 від 20.01.2011 року відповідно до якого фактична земельна ділянка становить 0,1000 га.

Відповідно до ст. 17 ЗК України 1990 року в редакції, чинній станом на березень 1997 року, передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Відповідно до ст. 22 цього ж Кодексу право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Відповідно до ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Результат аналізу наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що особа набувала статусу власника земельної ділянки за двох умов: відповідного рішення ради із відповідним записом у земельно-кадастрових документах та встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

З урахуванням вищевикладених висновків касаційної інстанції судом було зясована відсутність у ОСОБА_5 державного акту на право приватної власності на землю та, відповідно, акту встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) щодо земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 173, станом на 2010 рік, коли було видано Державний акт серії ЯК № 738488 від 22 січня 2010 року про право власності на земельну ділянку, відповідачу ОСОБА_2 та визнано його власником земельної ділянки площею 0,0917 га. за адресою м. Ужгород, вул. Гагаріна, 171.

За відсутності зазначених документів ОСОБА_5 не набула статусу власника земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 173, до цього часу, тому судом не може бути встановлено порушення її прав як власника земельної ділянки власником суміжної земельної ділянки ОСОБА_2, за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 171, відтак відсутні підстави для їх захисту та задоволення уточнених позовних вимог.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що за відстуності дати на акті погодження меж земельних ділянок (а.с. 9, т. 1) громадянину ОСОБА_2 на земельну ділянку за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 171, неможливо достовірно встановити його точну дату підписання та співнести її із датою визнання ОСОБА_5 недієдатною за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.06.2008 року. Крім того, суду не надано позивачем належних і допустимих доказів того факту, що зазначений акт підписано не ОСОБА_5. Клопотань про проведення почеркознавчої експертизи від сторін не надходило. Тому у суду відсутні підстави для визнання недійсним державного акту на землю відповідача з цих підстав.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 214, 215, 294 ЦПК України, ст. 17, 22 ЗК України 1990 року, ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 в інтересах недієздатної ОСОБА_5, за участю Прокуратури м. Ужгорода на боці позивача до першого відповідача ОСОБА_2, другого відповідача Ужгородської міської ради, третього відповідача Відділу Держкомзему у місті Ужгород Головного управління Держкомзему у Закарпатській області, третя особа ОСОБА_6, про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку.

Витрати із сплати судового збору покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 17.02.2016.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_13