Дата документу 10.02.2016
Провадження № 2/320/824/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Дараган Л.В.

за участю секретаря: Данчук К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, розташованого в м. Мелітополі Запорізької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В позові зазначено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1. За цією адресою зареєстрований відповідач, яка там не проживає. Позивач зазначає, що з 2006 року в цій квартирі відповідач не проживає, її речей та належного їй майна там немає, але в зв'язку з тим, що вона зареєстрована в квартирі позивача, він позбавлений права вільно розпоряджатися належною йому на праві особистої власності квартирою. Позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з'явилася, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно договору купівлі продажу, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 12 червня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, продавець ОСОБА_2, за яку діє ОСОБА_4, продала, а покупець ОСОБА_1 купив належну продавцю на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 12 червня 2015 року.

Згідно довідки, виданої старшою по будинку та завіреної КП «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 20 грудня 2015 року, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але з 2006 року за зазначеною адресою не проживає.

Однак, до теперішнього часу відповідач з квартири АДРЕСА_1 не виписалася.

Крім того, відповідно до поданої до суду заяви, представник відповідача позов визнає в повному обсязі, а згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, судом було встановлено, що відповідач не проживає в належній позивачу квартирі з 2006 року, тобто, понад шість місяців, без поважних причин, її речей в квартирі немає, вимог щодо подальшого проживання у вказаній квартирі відповідач не пред'являла.

Вказані обставини порушують права позивача як власника квартири.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 163 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57, 59, 60, 61, 107, 197, 208, 212 215 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: