Справа № 153/3/16-ц Провадження № 22-ц/772/1906/2016Головуючий в суді першої інстанції Дзерин М. М.
Категорія 39 Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 19 квітня 2016 року в цивільній справі за позовом

ОСОБА_3 до Ратуської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

встановила:

ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4. Після смерті батька залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, яка розташована у селі Ратуш Ямпільського району Вінницької області.

Через ситуацію, яка склалася в Україні, позивач не зміг своєчасно приїхати в Україну та подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, так як він є особою призивного віку та його постійно залякували арештом чи мобілізацією в Україні.

З метою поновлення своїх прав та законних інтересів на спадкове майно в порядку спадкування за законом він вимушений сьогодні звернутись до суду з цим позовом.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 19 квітня 2016 року позовні вимоги задоволено. Визначено ОСОБА_3 додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Ратуш Ямпільського району Вінницької області.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 19 квітня 2016 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у визначенні додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі заявник вважає вказане рішення суду необґрунтованим та незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права без повного та всебічного з'ясованих обставин справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1. Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 1,3772 га, яка розташована у селі Ратуш Ямпільського району Вінницької області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 10).

Згідно частини 1 статті 1269 ЦК України, частини 1 статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частин 1,3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для подання заяви про вступ у спадщину позивач зазначив ситуацію, яка склалася в Україні, а тому він не зміг своєчасно приїхати в Україну та подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, так як він є особою призивного віку та його постійно залякували арештом чи мобілізацією в Україні.

Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом та ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Задовольняючи позовну заяву суд першої інстанції прийшов до висновку, що факт пропуску позивачем строку для прийняття спадщини із поважних причин знайшов своє підтвердження. Надані позивачем у сукупності докази підтверджують доводи про наявність причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчасне подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови та інше.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на вищевказані вимоги чинного законодавства уваги не звернув та не врахував, що посилання позивача на те, що його фактично позбавили можливості приїхати до України не підтверджуються належними та допустимими доказами. Безпідставні побоювання ОСОБА_3 арешту чи мобілізації на території України не можуть бути визнані поважною причиною для визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини.

Крім того, позивач не навів доказів реалізації свого права в іншій спосіб, передбачений законом. Зокрема, що він був позбавлений можливості звернутися до нотаріального органу за місцем свого проживання для завірення підпису на заяві, адресованій нотаріусу про прийняття спадщини, і направити її поштою.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що позивачем та його представниками не доведено позовні вимоги в повному обсязі, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 19 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Ратуської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис) Міхасішин І.В.

(підпис) Стадник І.М.

З оригіналом вірно:

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.