печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Котко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Печерська районна в м. Києві державна адміністрація, Реєстраційна служба Головного управління юстиції м. Києва, ОСОБА_3, про припинення права на частку власності у спільному майні шляхом виплати грошової компенсації

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку власності у спільному майні шляхом виплати грошової компенсації.

В ході розгляду справи позивач ОСОБА_1 уточнив свої позовні вимоги та просив суд: припинити право власності ОСОБА_2 на 1/3 частинуквартири АДРЕСА_1;стягнути з нього на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у сумі 1184300 гривень за належну відповідачу на праві власності 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, дозволивши ОСОБА_2 зняти вказану суму з депозитного рахунку Печерського районного суду м. Києва;визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1; стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що він є власником 2/3 частин квартири АДРЕСА_1, співвласником іншої 1/3 частиницієї квартири є відповідач ОСОБА_2.

В позові позивач вказує, що в квартирі зареєстровані він, його дружина та троє їх неповнолітніх дітей, а також дружина відповідача ОСОБА_3 - третя особа за позовом та троє її з відповідачем неповнолітніх дітей, а всього в квартирі зареєстровано 9 осіб, відповідач проживає в квартирі без реєстрації. Також позивач вказує, що квартира складається з трьох ізольованих кімнат житловою площею 13.5 кв.м., 14.4 кв.м. та 26.8 кв.м., він та члени його родини мають право користуватись двома меншими житловими кімнатами, а відповідач та члени його родини кімнатою площею 26.8 кв.м., оскільки ще між попередніми власниками квартири, згідно з рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18.04.2013 року, було встановлено порядок користування приміщеннями квартири і цим рішенням суду відповідачу виділено в користування житлову кімнату площею 26.8 кв.м.

Серед іншого позивач зазначає, що він та його сім'я з 1 серпня 2014 року - з часу коли він набув право власності на частину квартири, позбавлені можливості користування своєю власністю, оскільки відповідач безпідставно перешкоджає їм проживати в квартирі, блокує з середини вхідні двері та не допускає до квартири, відмовляється звільняти від своїх меблів та побутової техніки частину кухні та коридору, які повинні бути в загальному користування сторін. Вказує, що в квартирі відповідач поводить себе агресивно та неадекватно, постійно зловживає спиртними напоями, неодноразово влаштовував в квартирі бійки, погрожує позивачу та членам його родини вбивством. З метою свого захисту та захисту життя і здоров'я його родини позивач звертався до охоронної фірми за отриманням послуг по його охороні в квартирі. Також він звертався до правоохоронних органів та адміністративних органів з заявами про противоправну поведінку відповідача. Вказує, що не дивлячись на те, що він та члени його сім'ї вимушено тимчасово не проживають у квартирі, він, як власник частини квартири несе всі витрати по утриманню квартири та сплаті комунально-житлових послуг за свою частину квартири, а відповідач має борг в розмірі більше 16000 грн. за сплату комунально-житлових послух, при цьому відповідач маючи ідеальну частку в житловій площі 18.2 кв.м., займає кімнату площею 26.8 кв.м, що на 8.5 кв.м. перевищує розмір його ідеальної частки в житловій площі квартири.

Таким чином, як вказує позивач, вирішити тривалий житловий спір між співвласниками квартири можливо лише шляхом припинення права на частку власності відповідача в квартирі та виплати йому відповідної грошової компенсації, оскільки частка, відповідача в квартирі є незначною, виділити його частку в натурі не можливо, квартира є річчю неподільною, спільне користування та володіння квартирою є неможливе у зв'язку із гостроконфліктною ситуацією, що склалася в зв'язку з неадекватною поведінкою відповідача. Також зазначав, що припинення права власності відповідача на частку власності у квартирі не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача, як співвласника квартири, та членам його сім'ї, оскільки відповідач є власником житловогобудиноку в якому зареєстроване його право постійного проживання, а дружині відповідача - третій особі за позовом також належить право власності на 1/4 частину двокімнатної ізольованої квартири в центрі м. Києва. Наразі відповідач, його дружина та троє їх неповнолітніх дітей різної статі проживають в одній кімнаті, а в разі отримання грошової компенсації за свою частку в квартирі, відповідач буде мати змогу придбати за суму компенсації вартості його частки в квартирі ізольовану двох або трьох кімнатну квартиру в межах м. Києва. Також він вказує, що з метою виплати відповідачу грошової компенсації, він вимушений був 16 листопада 2015 року взяти в ПАТ «Комерційний Банк «Глобус» кредит в розмірі 1 200 000 гривень.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечував посилаючись на наступне. Вказував, що позивач неправомірно та незаконно заволодів частиною спірної квартири. Позивач є членом злочинного угрупування, яке очолює разом зі своїм тестем, займається рейдерським захопленням квартир у місті Києві. Скористався тим, що його старші діти є членами секти, забрав у них паспорта та шахрайським способом заволодів квартирою. Також зазначав, що позивач в квартирі краде його гроші, речі та продукти з холодильника, постійно погрожує його неповнолітнім дітям, вважає, що в одній квартирі разом з позивачем проживати неможливо.

Третя особа ОСОБА_3 проти позову заперечувала .

Представник третьої особи - Реєстраційної служби Головного управління юстиції м. Києва в судове засідання не з'явився про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Представник третьої особи - Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, просила ухвалити рішення відповідно до вимог закону на розсуд суду, при цьому щоб не були порушені права як неповнолітніх дітей позивача, так і неповнолітніх дітей відповідача. Також зазначила, що знає відповідача як конфліктну та скандальну людину. В подальшому просила розглядати справу в відсутність.

Суд , заслухавши поясненння сторін, покази свідків, експерта , дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що предметом спору є трикімнатна ізольована квартира АДРЕСА_1., житловою площею 54,7 кв.м. 2/3 частини цієї квартири належить позивачу - ОСОБА_1 згідно нотаріально посвідчених двох договорів міни від 1 серпня 2014 року, зареєстрованих в реєстрі за №1188 та №1189. Ці договори міни зареєстровані в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до пунктів 3 цих договорів міни позивач має право користуватись житловими кімнатами 13,5 кв.м. та 14.4 кв.м., залишено в загальному користуванні кухню, санвузол, вбиральню, коридор, комору, вхід у квартиру. 1/3 частина квартири, що є предметом спору належить відповідачу ОСОБА_2: згідно свідоцтва про право на житло, виданого органом приватизації державного житлового фонду Старокиївського району 7 липня 1994 року - 1/4 частина квартири та на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 31 січня 2013 року - 1/12 частина квартири. Також наведеним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 31 січня 2013 року, відповідачу виділено у користування житлову кімнату площею 26.8 кв.м. з балконом та залишено в загальному користуванні кухню, санвузол, вбиральню, коридор, комору, вхід у квартиру.

З довідки по формі-3 на спірну квартиру вбачається, що в цій квартирі зареєстровані: позивач, його дружина - ОСОБА_4, їх діти: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2,ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3; дружина відповідача - третя особа за позовом ОСОБА_3, діти відповідача та третьої особи: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6, відповідач ОСОБА_2 проживає в квартирі без реєстрації.

З відповіді, наданої на запит суду МВС України ГУ в м. Києві Печерського районного управління від 9.11.2015 року, вбачається що в черговій частині Печерського райуправління в період 2013 - 2015 року зареєстровано 9 викликів за адресою: АДРЕСА_1. Також з наданих копій матеріалів перевірок, заяв сторін, вбачається, що між позивачем та відповідачем і третьою особою ОСОБА_3 існує тривалий конфлікт щодо користування спірною квартирою.

Судом встановлено, що 12 вересня 2014 року позивач звертався до спеціалістів у галузі судово-медичної експертизи з метою зафіксувати та встановити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, які йому були нанесені, зі слів позивача, 10.09.2014 року відповідачем ОСОБА_2 під час конфлікту у спірній квартирі. Згідно висновку від 12 вересня 2014 року спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №1652/Ж, згадані нанесені ушкодження у вигляді синця та саден утворились від дії тупого (тупих) предмета (предметів), за давністю утворення, враховуючи їх морфологічні властивості, можуть відповідати даті 10.09.2014 року та відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров'я).

З довідки ЖЕД «Хрещатик» від 16.10.2015 року вбачається, що у позивача відсутня заборгованість по утриманні будинку та прибудинкової території за належну йому частину квартири.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався в різні інстанції та установи у зв'язку з неможливістю його та членів його сім'ї проживати у спірній квартирі, оскільки відповідач перешкоджає їм в цьому. Також в заявах про злочин за підписом відповідача та третьої особи ОСОБА_3 на ім'я Начальника національної поліції України від 19.11.2015 року та на ім'я Начальника управління поліції в Печерському районі від 24.11.1015 року, заявники зазначають, що в спірну квартиру були проникнення позивачем ОСОБА_1 14.09.2015 року та 03.03.2015 року та з квартири вкрадені гроші, зіпсовані речі, також позивач ОСОБА_1 регулярно порушує права заявників, проникає до квартири з невідомими особами та тероризує, ображає відповідача та його дружину і їх дітей.

Свідок ОСОБА_11 показав суду, що в 2015 році позивач, з яким вони були однокласниками, звернувся до нього, щоб він надав допомогу по його охороні в квартирі, що є предметом спору, оскільки позивачу постійно погрожує відповідач, і тому він один не може знаходитись в спірній квартирі. Перший раз він був у спірній квартирі з позивачем у березні 2015 року, в квартиру позивач потрапити не зміг, оскільки відповідач з середини квартири заблокував вхідні двері, тому позивач мусив вибивати двері. Після того, як вони зайшли до квартири відповідач, який знаходився в нетверезому стані намагався вдарити позивача, погрожував позивачеві та казав, що позивач в квартирі ніколи не буде проживати. Потім відповідач залишив квартиру, а до квартири прийшов наряд міліції, працівникам міліції він надавав пояснення, а позивач пред'явив документи на квартиру, після чого працівники міліції пішли. В цей день дружина відповідача, яка прийшла до квартирі увечері заявила, що вони з позивачем викрали гроші та знову викликала працівників міліції. Всього в кварті він був разом з позивачем вісім чи десять разів, також декілька раз він залишався ночувати в квартирі, щоб вранці позивач відчинив вхідні двері квартири працівнику ЖЕКа, який повинен був вручити судові повістки відповідачу та його дружині. Коли приходив працівник ЖЕКа, відповідач та його дружина відмовлялись отримувати судові повістки. За всі рази присутності у квартирі разом з позивачем, відповідач майже постійно був у стані алкогольного сп'яніння, поводив себе агресивно, погрожував позивачу, ображав позивача та членів його сім'ї нецензурними словами, заявляв, що позивач бандит та незаконно заволодів його квартирою. Також пояснив, що він надавав працівникам міліції письмові пояснення з приводу заяв відповідача та його дружини про те, що він, нібито, викрав їх гроші з квартири.

Свідок ОСОБА_12 показала суду, що відповідач є її батьком, вона була власником 1/3 частини квартири, що є предметом спору та проживала в ній до 2010 року, а після того, як відповідач її декілька разів побив, вона змушена була в травні 2010 року піти з квартири. З приводу її побиття відповідачем вона викликала міліціє та знімала побої. Після смерті матері, вона не могла з братом оформити спадщину на частку спірної квартири тому, що відповідач утримував у себе документи на квартиру та не надавав їх до нотаріальної контори. Також відповідач відмовлявся від їхньої з братом пропозиції продати квартиру щоб кожному купити окреме житло. Оскільки в квартирі вона проживати не могла, у зв'язку з погрозами та побиттям відповідачем, вона та брат за договором міни відчужили свої частки в квартирі позивачу. 10 вересня 2014 року прийшла до квартири забрати залишки своїх речей, разом із нею прийшов її рідний брат та позивач з працівником охоронної фірми. Відповідач до квартири нікого не пускав, з середини заблокував двері, тому позивач зламав двері, та зайшов до квартири. Коли до квартири заходив позивач з охоронцем відповідач влаштував бійку, тому вона залишилась на сходовій клітині, потім відповідач трохи заспокоївся і вона почала складали та виносили свої речі. Відповідач знаходився в квартирі та був у нетверезому стані, постійно скандалив, нецензурно лаявся, провокував бійку. Після того, як забрала свої речі вона залишила квартиру.

Свідок ОСОБА_13 показав суду, що відповідач є його батьком, з 2012 року він у спірній квартирі проживати не міг, оскільки відповідач постійно влаштовував бійки та скандали, також відповідач самовільно зайняв його кімнату та поселив туди своїх трьох дітей а сам проживав разом з дружиною у великій кімнаті. Після того, як він з сестрою відчужив належні їм частки у квартирі, він, сестра ОСОБА_12, позивач та охоронець 10 вересня 2016 року прийшли до квартири забрати речі, при цьому він заздалегідь повідомив відповідача по телефону, що саме 10 вересня він та його сестра разом з новим співвласником квартири прийдуть до квартири забирати залишки своїх речей. Відповідач до квартири нікого не впустив на вхідний дзвінок не реагував, до квартири змогли потрапити лише після того, як позивач вибив вхідні двері. Відповідач перешкоджав зайти до квартири, кидався битись до нього та позивача, при цьому відповідач був п'яний, нецензурно лаявся. Після того, як вони з сестрою забрали свої речі та пішли з квартири, в квартирі залишився позивач та охоронець. Також в цей же день до квартири викликали працівників міліції.

Таким чином, з пояснень позивача та письмових доказів у справі, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем існує тривалий конфлікт та спір з приводу користування приміщеннями квартири, що є предметом спору, та з приводу сплати житлово-комунальних платежів за квартиру. Судом встановлено, що позивач та члени його сім'ї, які зареєстровані в квартирі не проживають в ній та не користуються квартирою у зв'язку з гостроконфліктною ситуацію, що склалась між співвласниками квартири.

Згідно ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

- частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

- річ є неподільною;

- спільне володіння і користування майном є неможливим;

- таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до сталої судової практики кожна з цих обставин є самостійною підставою для припинення права власності на частку в спільному майні.

Згідно висновку експертів за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи №9332/9333/15-43 від 18 серпня 2015 року, дійсна (ринкова) вартість трикімнатної житлової квартири АДРЕСА_1 складає 3 552 900 гривень; Поділ в натурі квартири, що є предметом спору, шляхом проведення реконструкції (перепланування і переобладнання) приміщень існуючої квартири з метою влаштування двох ізольованих квартир у відповідності до ідеальних часток співвласників 2/3 та 1/3, не вбачається можливим; Купити в межах міста Києва двокімнатну або трикімнатну квартиру за вартість 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 в Печерському адміністративному районі міста Києва, станом на момент проведення дослідження є можливим.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 підтримав свої висновки за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи №9332/9333/15-43 від 18 серпень 2015 року

Аналізуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що частка відповідача в спірній квартирі є незначною та не може бути виділена в натурі, тобто спірна квартира є річчю неподільною. У зв'язку з гостро конфліктною ситуацією, що склалась між сторонами, вони не можуть сумісно користуватись квартирою та разом зі своїми сім'ями проживати в ній.

Також судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_4, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори 14.09.2005 року за №2448, і в цьому житловому будинку зареєстровано постійне місце проживання відповідача. Згідно відповіді БТІ м. Києва від 23.01.2015 року на запит суду, третій особі ОСОБА_3 належить на праві власності 1/4 частина двокімнатної квартири АДРЕСА_3. Як вбачається з відповіді Печерського районного відділу в м. Києві Міграційної служби України від 07.11.2015 року, саме з адреси зазначеної квартири ОСОБА_3 була зареєстрована 06.03.2007 року за адресою спірної квартири. Згідно зазначеного вище висновку експертів, за вартість 1/3 частини спірної квартири можливо купити двох або трьох кімнатну квартиру у м. Києві.

Враховуючи наведені письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що припинення права власності відповідача у спірній квартирі не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї при застосуванні до досліджуваних правовідносин вимог ст. 365 ЦК України. (постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 15 травня 2013 р. у справі № 6-37цс13, від 30 вересня 2015р. № 6-286цс15).

Згідно платіжного доручення № 1287 від 16.11.2015р. позивачем внесено на депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва грошову суму у розмірі 1 184 300 гривень для відшкодування вартості за частку відповідача у квартирі, що є предметом спору.

За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підстави своїх вимог та заперечень , підтверджених доказами дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, оскільки суд задовольняє позов, судові витрати у вигляді судового збору та сплати за проведення оціночно-будівельної експертизи в розмірі 6727 гривень ( 3654 грн. + 3073 грн.) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 183,365 ЦК України,ст.ст. 15, 57, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Печерська районна в м. Києві державна адміністрація, Реєстраційна служба Головного управління юстиції м. Києва, ОСОБА_3 про припинення права на частку власності у спільному майні шляхом виплати грошової компенсації - задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Виплатити ОСОБА_2 внесені ОСОБА_1 на депозитний рахунок Печерського районного суду м. Киева, в рахунок компенсації за припинення права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 грошові кошти в розмірі 1 184 300 гривень.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 101,8 кв.м., житловою площею 54,7 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_15 судові витрати в розмірі 6727 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Остапчук Т.В.