Справа № 390/1611/16-ц
Провадження № 2/390/717/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2016 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Пасічника Д.І.,

при секретарі Кулик К.І.,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: державний нотаріус Кіровоградської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

В судовому засіданні відповідачем та його представником було заявлено заяву про відвід головуючого судді Пасічника Д.І., мотивуючи тим, що суддя Пасічник Д.І. розглядав раніше справу за позовом ОСОБА_2 до Грузьківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, третя особа: ОСОБА_1, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, де надавав оцінку правовідносинам, які є предметом розгляду по даній справі.

Позивачка та її представник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вказаного відводу.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2016 року суддя Пасічник Д.І. виніс рішення, яким відмовив в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до Грузьківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, третя особа: ОСОБА_1, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Відповідно ст.20 ч.1 п.4 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у обєктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ч.2 ст.24, ч.1 ст.25 ЦПК України заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. У разі задоволення заяви про відвід(самовідвід) судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому ч.3 ст.11-1 цього Кодексу.

Суд при вирішенні заявленого відводу також враховує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно п.1 ст.6 якої кожний має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Практикою Європейського суду з прав людини питання критеріїв оцінювання неупередженості судді визначено, що дії судді можуть не лише спричинити обєктивну підозру незалежного наглядача стосовно безсторонності, але також стосуватись питання персональних переконань судді. Зокрема у справі Мікалефф проти Мальти (§ 98) зазначено, що навіть прояви неупередженості мають значення, іншими словами, «правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись». Під сумнівом довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Так, кожний суддя стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості повинен відмовитись від розгляду справи.

При цьому, як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», для виникнення таких сумнівів має значення саме «зовнішня сторона», а не тільки поведінку самого судді: «Навіть зовнішні прояви правосуддя можуть мати певну важливість, або, іншими словами, «правосуддя не тільки має відбутися, має бути видно, що воно відбулося». При цьому Європейський суд з прав людини посилається на свою ж практику, зокрема на п.26 рішення у справі «ОСОБА_6 проти Бельгії», від 26 жовтня 1984 року, а у своїх висновках у справах «Веттштайн проти Швейцарії», і «ОСОБА_7 проти Іспанії» наголошено на тому, що суди в демократичному суспільстві «повинні вселяти громадськості довіру».

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, в ході розгляду вказаної справи суддею надано оцінку правовідносинам, які є предметом розгляду по даній справі, а тому розгляд даного позову суддею Пасічником Д.І. може викликати сумніви у обєктивності та неупередженості судді, оскільки останній вже надавав оцінку спірним правовідносинам.

За таких обставин, враховуючи підстави відводу, а також для усунення передумов для можливого висновку учасників процесу про упередженість суду, самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 20, 24, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заявлений відвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: державний нотаріус Кіровоградської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем задовольнити.

Цивільну справу № 390/1611/16-ц (провадження №2/390/717/16) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: державний нотаріус Кіровоградської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, передати до канцелярії Кіровоградського районного суду Кіровоградської області для визначення іншого судді, який визначається у порядку, встановленому ч.3 ст.11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_8