Справа №591/7445/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Грищенко О. В.
Номер провадження 22-ц/788/1625/16 Суддя-доповідач - Ткачук С. С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Попруги С. В. , Рибалки В. Г.

за участю секретаря судового засідання - КияненкоН.М.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 квітня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс», про зміну умов договору найму,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом, у якому після уточнення, ОСОБА_4 просила визнати її наймачем квартири АДРЕСА_2

Свої вимоги мотивує тим, що 05.06.1999 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, якому рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 368 від 17.08.1999 року видано ордер на вищевказану квартиру. Позивач разом з ОСОБА_7 вселилися до даної квартири, постійно в ній проживали, вели спільне господарство, побут, проте зареєстровані в ній не були. Після смерті чоловіка, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_4 звернулася до товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» (далі - ТОВ «КК «Сумитехнобудсервіс») та управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради із зверненням про визнання її наймачем вказаного житлового приміщення, проте їй було відмовлено. Тому, посилаючись на ч. 3 ст. 64, ст. 106 ЖК УРСР просила визнати своє право на зміну договору найму на квартиру на себе. .

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14.04.2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено та визнано її наймачем житлового приміщення - квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції донька померлого ОСОБА_7 - ОСОБА_3, яка не приймала участі у справі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм процесуального та матеріального права, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що вказаним рішенням було порушено її законні права та інтереси, оскільки вона є дочкою від першого шлюбу ОСОБА_7 і мешкала разом з батьком, а позивачем було приховано ряд обставин при поданні даного позову.

Вказує, що ОСОБА_4 не є членом сім'ї ОСОБА_7 в розумінні ст. 64, 106 ЖК УРСР, оскільки фактично з 2002 року сімейні відносини та будь-які відносини між ними припинені, бо рішенням суду від 06.01.2009 року шлюб між ними розірвано, на підставі якого видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 05.02.2009 року.

Зазначає, що при вселенні в спірне житлове приміщення позивач відмовилась зніматись з реєстрації за своїм постійним місцем проживання по АДРЕСА_1, що стало перешкодою для реєстрації ОСОБА_7 в спірній кв. АДРЕСА_2 що в свою чергу, не дало змогу зареєструвати останньому в цій квартирі свою дочку ОСОБА_3, яка останні декілька років проживала разом з ним за вказаною адресою.

Крім того, позивачем надано довідки про відсутність заборгованості за житлово-комунальні послуги станом на 01.03.2016 року, однак нею ж надано квитанцію єдиного розрахункового центру з якої вбачається така заборгованість на вказану дату, що свідчить про те, що протягом тривалого часу позивачем такі послуги не оплачувались.

В судому засіданні ОСОБА_3 та її представник доводи апеляційної скарги підтримали, пояснили, що на даний час заявник в судовому порядку свого права не оспорює, але на її звернення до управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради про укладання з нею договору найму на спірну квартиру надійшла відповідь про відхилення її клопотання.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтвердили той факт, що дійсно позивачем було приховано факт розірвання шлюбу з померлим ОСОБА_7 і того факту, що вона не приймала участі у його похованні, яке відбулось у м. Ужгороді. Вважають рішення законним та обґрунтованим і тому скаргу слід відхилити.

Представник виконавчого комітету Сумської міської ради пояснила суду, що з рішенням вона не згода, апеляційну скаргу отримано, але відповідач не мають наміру оскаржувати рішення.

ТОВ «КК «Сумитехнобудсервіс», яке приймало участь у справі як третя особа, в судове засідання не з'явилося, у листі до суду просило розглянути справу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження відкрите за апеляційної скаргою ОСОБА_3 підлягає закриттю з таких підстав.

Позивач звернулась з позовом до Сумської міської ради про визнання її наймачем квартири у зв'язку з тим, що вона з 05.06.1991 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 і це підтверджується копією свідоцтва про шлюб. У серпні 1999 року чоловікові була надана 2-х кімнатна квартира АДРЕСА_2 і відповідно ордеру вона була включена до членів сім'ї. Після отримання ордеру вона разом з чоловіком вселилися у квартиру і постійно проживали, однак при вселенні до квартири в ній не зареєструвалися. До звернення до суду з позовом позивач була зареєстрована за адресою:м. суми, АДРЕСА_1. Вона проживала разом з чоловіком, мала спільний бюджет, сумісно виконували всі покладені на них обов'язки. ІНФОРМАЦІЯ_1 року чоловік ОСОБА_7 помер, але представити свідоцтво про смерть не має можливості.

Протокольною ухвалою суду першої інстанції, ухваленою в судовому засіданні 18.02.2016 року, задоволено клопотання представника позивача і змінено як неналежного відповідача Сумську міську раду на Виконавчий комітет Сумської міської ради.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доводів позову та представлених сторонами доказів про те, що позивач є дружиною померлого ОСОБА_7 і була включена до складу його сім'ї в ордері на заселення 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_2. Оскільки дружина відповідно до ст. 64 ЖК України належить до членів сім'ї наймача, яким виступав її померлий чоловік, відповідно до ст.106 цього Кодексу визнав її наймачем квартири після смерті чоловіка. Відсутність у позивача реєстрації за вказаним місцем проживання не може бути підставою для відмови в реалізації її законного права на визнання наймачем житлового приміщення.

Оскаржуючи рішення, заявник, яка є донькою померлого ОСОБА_7, додала до апеляційної скарги документи, які свідчать, що позивач на час його смерті не була з померлим у зареєстрованому шлюбі, бо свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції від 05.09.2009 року, було зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06.01.2009 р., яким встановлено припинення подружжям шлюбних стосунків.

Окрім того, за висновком експерта № 755/484 від 18.08.2015р. труп ОСОБА_7 було виявлено за місцем мешкання близько 19год.10хв., і смерть останнього наступила за 18-20 годин до моменту дослідження трупу, яке відбулось в секційній моргу 19.08.2015р.

З представленої заяви ОСОБА_7, вбачається, що він за життя у грудні 2008 року. звертався з письмовою заявою до Сумського підприємства обслуговування житла, в якому зазначає про те, що його дружина відмовилась реєструватися в приміщенні квартири, оскільки не бажає залишати малосімейну квартиру за адресою АДРЕСА_2 і з 2002 року припинила проживати у спірній квартирі.

Окрім того, ОСОБА_7 у грудні 2008 року звертався до суду із позовом про визнання позивача по справі особою, що втратила право користування приміщення у спірній квартирі. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 12.01.2008 р. позов визнано не поданим і повернуто через не усунення недоліків.

За інформацією ТОВ «КК «Сумитехнобудсервіс» з моменту заселення у квартирі АДРЕСА_2 не були зареєстровані за життя ОСОБА_7 та його донька ОСОБА_3 Позивач ОСОБА_4 зареєструвалась у даній квартирі з 25.08.2016р. на підставі оскарженого рішення.

Згідно відповіді Головного управління Національної поліції в Сумській області позивач по справі була вселена в житлове приміщення в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 на підставі ордеру виданого 03.10.1994 року.

Представлені документи не були предметом дослідження судом першої інстанції.

Дослідивши представлені заявником апеляційної скарги докази, колегія суддів прийшла до висновку, що останньою не доведено про порушення її житлових прав оскарженим рішенням.

За статтею 292 ЦПК України інші особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як роз'яснено у п. 8 постанови пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Отже, через не доведення в судовому засіданні апеляційного суду заявником про виникнення свого права на користування приміщенням 2-х кімнатної квартирі АДРЕСА_2, наймачем якої визначено за рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14.04.2016 року колишню дружину померлого його батька - ОСОБА_4, та обставин щодо вирішення питання про її права та обов'язки оскарженим рішенням, колегія суддів приходить до висновку про закриття апеляційного провадження за її апеляційною скаргою, бо як зазначено вище перевірка законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції можливо тільки за апеляційною скаргою інших осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Керуючись ст.ст. 292, 297, 303, 304, 313-314, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс», про зміну умов договору найму.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: