Справа № 297/2917/15-ц
17 лютого 2016 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., при секретарі Боротей А.Е. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегове цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,
ПАТ «Ідея Банк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, а саме вилучення у ОСОБА_1 або в інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб, який є предметом застави автомобіль марки «VOLKSWAGEN Tiguan», 2011 року випуску, реєстраційний номер «АО 6246 ВВ» та передати його в у правління ПАТ «Ідея Банк» на період його реалізації, в рахунок погашення кредитних зобовязань на користь ПАТ «Ідея Банк» за кредитним договором в сумі 355 964,36 грн. звернути стягнення на предмет застави на вказаний автомобіль.
Оскільки ОСОБА_1 всупереч умовам договору кредиту не сплачує щомісячні кошти на його погашення, відсотки за користування кредитом, та комісію, тому його заборгованість станом на 17.11.2015 року складає 355 964,36 грн., з яких основний борг 141 770,69 грн., прострочений борг 55 862,22 грн., прострочені проценти 154 835,87 грн., строкові проценти 3 495,58 грн..
У звязку з систематичним порушенням відповідачем своїх зобовязань по сплаті кредиту, останній платіж боржником здійснено 31.01.2013 року, а також по причині того, що відповідач уникає контакту з позивачем, не відповідає на телефонні дзвінки, переховується, предмет застави для огляду не надає, тому позивач просив суд вилучити у відповідача або в інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб, який є предметом застави, та передати його в у правління ПАТ «Ідея Банк» на період його реалізації, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на предмети застави шляхом продажу позивачем за ціною не нижче ринкової та стягнути з відповідача судові витрати по справі.
Представник позивача в судове засідання не зявився, подав клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути без його участі (а.с. 33).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 43).
Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.
В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між сторонами 13.08.2012 року був укладений договір застави, згідно якого відповідач ОСОБА_1 передав у заставу автомобіль марки «VOLKSWAGEN Tiguan», 2011 року випуску, реєстраційний номер «АО 6246 ВВ», який належить останньому на праві приватної власності (а.с. 18).
Згідно до розрахунку заборгованість ОСОБА_1 станом на 17.11.2015 року складає 355 964,36 грн., з яких основний борг 141 770,69 грн., прострочений борг 55 862,22 грн., прострочені проценти 154 835,87 грн., строкові проценти 3 495,58 грн. (а.с. 25, 31).
Пунктом 1 §1 договору застави від 13.08.2012 року передбачено, що у разі невиконання заставодавцем зобовязань за кредитним договором заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами.
Та відповідно до п. 1 §5 договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобовязань, передбачених кредитним договором та/або договором застави (а.с. 18).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно частини 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Та відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Та відповідно до ст. 590 звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав згідно кредитного договору кредит в розмірі 198 585 для придбання транспортного засобу, однак отриману суму кредиту вчасно не погашає та не сплачує по ньому проценти, тому вимога ПАТ «Ідея Банк» про звернення стягнення на предмет застави транспортного засобу є підставною і підлягає задоволенню.
Щодо вимог позивача в частині вилучення в інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб суд вважає, що в даній частині вимог слід відмовити, оскільки транспортний засіб повинен знаходитьсь у відповідача, згідно умов договору кредиту та договору застави, позивачем не було надано суду доказів на підтвердження того, у яких саме інших осіб може знаходитись автомобіль, який є предметом заяви, вказані особи не є відповідачами по справі, тому в цьому слід відмовити позивачу за недоведеністю вимоги.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, , 590, 610, 611, 1049, 1050 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про заставу»,
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» судові витрати в розмірі 6557 (шість тисяч пятсот пятдесят сім) гривень 47 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Берегівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_2.