Номер провадження: 22-ц/785/6557/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Парапана В.Ф.,

при секретарі Томашевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 липня 2016 року по цивільній справі за позовом Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовує тим, на підставі рішення Білгород-Дністровської міської ради між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та Управлінням комунальної власності Білгород-Днісровської міської ради було укладено договір оренди майна комунальної власності від 17.05.2012р. №8 строком на 2 роки 11 місяців на нежитлове приміщення літ. «А» №14 загальною площею 14,9 кв.м., що розташоване за адресою: вул..Калініна, 10, м. Білгород-Дністровський. 01.07.2010р.01.07.2015р. було укладено додаткову угоду до Договору на підставі рішення Білгород_дністровської міської ради від 05.06.2015р. №1256-VI, якою було продовжено строк дії договору на 2 роки 11 місяців, тобто до 31 травня 2018 року. Позивач посилаючись на те, що в орендаря виникла заборгованість по орендній платі, просив суд стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі, пеню, розірвати договір оренди, зобовязати ОСОБА_2 звільнити приміщення розташоване по вул. Калініна, 10 у м. Білгород-Дністровський.

Ухвалою суду провадження у справі за позовом Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості закрито.

Не погодившись з вказаною ухвалою Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати цю ухвалу та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 311 ЦПК України, однією з підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Закриваючи провадження по справі суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Підвідомчість справ господарським судам визначена статтею 12 ГПК України.

Пунктом 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» роз'яснено, що на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Судом було встановлено, що на підставі рішення Білгород-Дністровської міської ради між відповідачем ОСОБА_2, як фізичною особою-підприємцем, а не громадянином, та Управлінням комунальної власності Білгород-Днісровської міської ради, з метою розміщення магазину з продажу продовольчих товарів та харчових лікувально-продовольчих добавок, крім товарів підакцизної групи, укладено договір оренди майна комунальної власності №8 строком на 2 роки 11 місяців на нежитлове приміщення №14 загальною площею 14,9 кв.м., що розташоване за адресою: вул. Калініна, 10, м. Білгород-Дністровський. (а.с.7)

01 липня 2015 року укладено додаткову угоду до Договору оренди комунального майна №8 від 17.05.2012р. якою було продовжено строк дії договору на 2 роки 11 місяців, тобто до 31 травня 2018р. включно. (а.с.10)

Відтак, на думку суду першої інстанції, спір виник між юридичною особою та фізичною особою-підприємцем, який має господарський характер, а тому у сенсі розуміння статей 1, 12 ГПК України має розглядатися у порядку господарського судочинства.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 14 постанови № 3 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», спір фізичної особи, яка має статус субєкта підприємницької діяльності, у цивільно-правових, житлових чи інших правовідносинах, що не має ознак господарського та не повязаний з господарською діяльністю, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Наприклад, вирішуючи належність спору про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним до цивільної чи господарської юрисдикції, у разі виникнення такого спору між господарським товариством і фізичною особою, яка є приватним підприємцем, суду належить з урахуванням змісту договору та інших правовстановлюючих документів зясувати, з використанням якого правового статусу при укладенні такого договору діяла фізична особа: як фізична особа чи як фізична особа-підприємець, а також врахувати, які саме правовідносини між сторонами виникли.

Оскільки у разі припинення діяльності фізичної особи як субєкта господарювання відповідно до пункту 6 частини першої статті 80 ГПК провадження у господарській справі припиняється, то з часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», спори за участю такої фізичної особи-підприємця, у тому числі повязані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено у господарському суді до настання таких обставин, оскільки за загальним правилом громадянин-підприємець відповідає за своїми зобовязаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності. Після припинення провадження у господарській справі з підстави, наведеної вище, спори за участю таких осіб підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

На вказані вище норми права та розяснення Вищого суду суд першої інстанції належної уваги не звернув.

Виходячи з наведеного, судова колегія приходить до висновку, що винесена ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 липня 2016 року не може вважатися законною та обґрунтованою, і тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307, 311, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради задовольнити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 липня 2016 року скасувати, справу направити до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: В.Ф.Парапан

ОСОБА_3