Справа № 567/65/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2016 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Мельниченко Т.М.

з участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини звернулась ОСОБА_1 Зазначає, що перебувала з відповідачем в шлюбі і в шлюбі в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1 мотивує свою заяву тим, що відповідач, отримуючи нерегулярний, мінливий заробіток, ухиляється від належного утримання свого сина.

Відповідач позов визнав.

У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і просить стягнути аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі по 1000 грн. в місяць, оскільки відповідач належним чином не утримує свою дитину, хоча зобов`язаний це робити.

Зазначила, що з 1995 року по 2014 рік перебувала в шлюбі з відповідачем і вони мають сина ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1. Пояснила, що вони з відповідачем проживають окремо, їх син проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Пояснила, що вона та син мають добрий стан здоров`я і вона працює на 0,5 ставки машиністом з прання та ремонту спецодягу ДНЗ "Берізка", де отримує заробітну плату в розмірі 691 грн. на місяць. Окрім того, вона на сім'ю отримує соціальну допомогу, як малозабезпеченій сім'ї.

Зазначила, що відповідач оформлений по догляду за своїми дідом та бабою, які є особами похилого віку, де отримує допомогу, розмір якої їй невідомий. Окрім того, він веде домашнє господарство, а також періодично працює у приватних осіб, займаючись зварювальними роботами, ремонтом побутової техніки.

Пояснила, що протягом часу їх роздільного проживання відповідач в 2014 році купив синові телефон, а в 2015 році купив кросівки, вартістю 400 грн. та брюки. Окрім того, він іноді дає для сина продукти харчування: молоко та тушонку.

Зазначила, що таке утримання є недостатнім для 14-річного підлітка.

Пояснила, що в середньому на утримання сина витрачає біля 500 грн. на місяць і цих коштів недостатньо для утримання дитини, оскільки на даний час син потребує додаткового розвитку у виді відвідування секцій та додаткового навчання.

Зазначила, що разом з сином проживає в квартирі матері, яка є особою похилого віку, так як досягла 83 років, син та вона мають добрий стан здоров'я.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та підтвердив обставини, викладені позивачкою, в частині перебування в шлюбі з позивачкою, його розірвання та наявності в них спільного сина. Пояснив, що після звільнення з армії став проживати в с.Антонівка, де веде селянське господарство.

Підтвердив, що має нерегулярний заробіток, періодично працюючи у приватних осіб, але середнього розміру свого місячного доходу зазначити не може та при цьому, гарантовано може передавати на утримання 32 грн. 90 коп., які отримує від держави як компенсаційну виплату, пов'язану з доглядом за особами похилого віку.

Пояснив, що офіційно не працевлаштований, оскільки займається доглядом за своїми бабою та дідом. Зазначив, що його батьки досягли пенсійного віку, але на даний час є працевлаштованими і здійснювати догляд за батьками не мають можливості.

Зазначив, що по можливості займається утриманням свого сина, зокрема купив йому мобільний телефон та надає утримання продуктами харчування. Доказів участі в утриманні сина надати не може, оскільки відповідних документів не зберігав. На утримання сина надавати 1000 грн. на місяць не може, може забезпечити утримання в розмірі біля 500 грн.

Середнього розміру щомісячної своєї участі в утриманні сина пояснити не зміг.

Пояснив, що має відмінний стан здоров'я. Інвалідності немає.

Суд, вислухавши позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні з пояснень сторін, рішення суду про розірвання шлюбу, свідоцтва про народження серії 1-БВ №102964 встановлено, що сторони по справі мають малолітнього сина ОСОБА_4, який народився 28.12.2001 року.

З пояснень сторін встановлено, що на даний час син сторін по справі проживає з позивачкою.

Відповідно до ст.. 180 СК України, обов'язок утримувати дитину лежить на обох батьках.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2015 рік", прожитковий мінімум для дітей у віці від 6 до 18 років встановлений в розмірі 1455 грн. на місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином на даний час мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим ніж 436 грн. 50 коп.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні відповідач доказів про те, що він займається утримання свого неповнолітнього сина не надав, а визнані позивачем обставини щодо утримання, яке надається відповідачем, вказують на те, що загальний розмір зазначеного утримання є меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач не бере належної участі в утриманні дитини, оскільки розмір аліментів, які він надає на утримання сина є меншим прожиткового мінімуму.

Оскільки відповідач, будучи батьком дитини на даний час свого сина належним чином не утримує, хоча зобов'язаний це робити, то з нього на користь позивача необхідно стягнути аліменти.

З пояснень учасників процесу встановлено, що відповідач має нерегулярні заробітки. Статтею 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, наявні правові підстави для визначення розміру аліментів з ОСОБА_2 в твердій грошовій сумі.

Запропонований позивачем до стягнення розмір аліментів на дитину є більшим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час, суд вважає, що розмір стягнення аліментів в сумі 1000 грн. на дитину буде надто обтяжливим для відповідача, який на даний час немає постійного місця роботи.

При вирішенні спору судом береться до уваги наявність у сторін інших утриманців, добрий стан здоров'я дитини, позивача та відповідача. При вирішенні спору суд враховує те, що позивач та відповідач є працездатними, у позивача наявна робота та те, що вона з членами сім'ї отримує допомогу як малозабезпечена сім'я. За таких обставин, позивач може надавати більший розмір коштів на утримання свого сина для забезпечення прожиткового мінімуму.

При цьому, суд бере до уваги, що відповідач немає інвалідності, по стану здоров`я має можливість працювати, а його позиція в судовому засіданні про те, що матеріальну допомогу на дитину він буде надавати по можливості не відповідає інтересам неповнолітньої дитини, а тому при вирішенні питання про стягнення аліментів суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі по 545 грн. щомісяця.

Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 27 січня 2016 року, а тому за правилами ст.. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

На підставі ст.. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.. 10, 57, 60, 88, 212 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 545 гривень щомісячно, починаючи з 27 січня 2016 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.