Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В. , при секретарі Мащенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, та звільнення від виконання обов'язку,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року позивачі звернулись до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що ОСОБА_3 є їхньою матір'ю, яка з часів їх дитинства не надавала синам ні моральної ні матеріальної допомоги, а згодом постійно втручалася в їх життя, через що позивачі не змогли створити власні сім'ї. Внаслідок цього протягом останніх тридцяти років між сторонами підтримуються неприязні стосунки. Позивачі проживають окремо від матері, фактично не спілкуються з нею, спільне господарство не ведуть. ОСОБА_3 багато років відмовляється від допомоги синів, вважає себе одинокою та такою, що не має близьких родичів, а тому має намір влаштуватися у будинок-інтернат для людей похилого віку. За таких підстав, просили встановити факт ухилення ОСОБА_3 від виконання нею обов'язку по вихованню своїх дітей - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також звільнити позивачів від обов'язки утримувати свою непрацездатну матір.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, як вбачається зі свідоцтва про народження № 33, виданого 18.08.1934 року Темрюкською сільською радою Володарського району, ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у сел. Темрюк Володарського району.

Непрацездатною визначається особа, яка досягла пенсійного віку. Пенсійний вік в Україні становить 55 років для жінок (стаття 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

За таких підстав, у теперішній час відповідач є непрацездатною особою, яка потребує сторонньої допомоги.

Встановлено, що матір'ю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_2 та матеріалами справи.

17 січня 1974 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 уклали шлюб у Талаківській сільській раді Орджонікідзевського району м. Жданова, про що зроблено актовий запис № 2, після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «ОСОБА_3», що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу.

Як вбачається з ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Зазначений факт не заперечує відповідач ОСОБА_3 та повністю визнала в своїх письмових поясненнях, а тому у порядку ст. 61 ЦПК України, він не підлягає доказуванню.

Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 610 від 28.09.2016 року, виданої головою Талаківської селищної ради Маріупольської міської ради, ОСОБА_3 проживає одна за адресою АДРЕСА_1.

Також актом обстеження факту проживання (не проживання) від 28.09.2016 року, складеного депутатом головою Талаківської селищної ради Маріупольської міської ради та підписаним головою селищної ради Маріупольської міської ради, встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживають з 2007 року.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 на протязі тривалого часу фактично припинила будь-яке спілкування із синами, сторони мешкають окремо.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст. 61 ЦПК України).

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 24 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року N2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Таким чином з урахуванням викладених обставин та з огляду на те, що відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнали, і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, підтверджується іншими письмовими доказами у справі, суд вважає за можливе встановити факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно позивачів, а також звільнити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від обов'язку утримувати свою непрацездатну матір.

Керуючись ст.ст. 202, 204 СК України, ст.ст. 10, 57, 60, 61, 212, 213, 214, 215, 256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, та звільнення від виконання обов'язку - задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ухилялася від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх синів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, від обов'язку утримувати свою непрацездатну матір ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. В. Кузнецов