СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 4-с/759/105/16
ун. № 759/2308/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Київській обл., Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Київській обл., заінтересована особа ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

11.02.2016 року заявник звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 29.01.2016 року в межах виконавчого провадження №49813768. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.03.2016 року (а. с. 34) в задоволенні скарги відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.04.2016 року (а. с. 55 - 56) ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28.03.2016 року скасовано, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Скасовуючи ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28.03.2016 року, апеляційний суд м. Києва звернув увагу на необхідність з'ясування існування обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження, відповідно до п. 8 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон). Справу передано судді 10.05.2016 року.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судовому засіданні підтримав вимоги скарги, а також повідомив, що ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Київській обл. не вчиняло жодних виконавчих дій, а тому не має правових підстав для стягнення виконавчого збору.

Представник ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції ГТУЮ у Київській обл. та головний державний виконавець повторно до суду не з'явилися, причин неявки не повідомили, копії матеріалів виконавчого провадження суду не надали.

Статтею 383 ЦПК України зазначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

ПАТ КБ «ПриватБанк» оскаржує постанову головного державного виконавця ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Київській обл. від 29.01.2016 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 159774,51 грн. з виконання виконавчого листа №2/759/258/15, виданого Святошинським районним судом м. Києва від 24.06.2015 року.

З пояснень представника ПАТ КБ «ПриватБанк» та матеріалів справи вбачається, що 14.01.2016 року ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції ГТУЮ у Київській обл. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/759/258/15, виданого Святошинським районним судом м. Києва від 24.06.2015 року. В той же ж час місцезнаходження боржника або зареєстроване місце проживання чи перебування стягувача не відноситься до території, яка підпадає під юрисдикцію ВДВС Броварського МУЮ ГТУЮ у Київській обл.

Вирішуючи питання обґрунтованості скарги, суд керується наступним.

По-перше, в матеріалах справи є постанова старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 24.11.2015 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 159 774,50 грн. з виконання виконавчого листа №2/759/258/15, виданого Святошинським районним судом м. Києва від 24.06.2015 року (а. с. 23). Тобто, на час винесення оскаржуваної постанови від 29.01.2016 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 159 774,51 грн. з виконання виконавчого листа №2/759/258/15, виданого Святошинським районним судом м. Києва від 24.06.2015 року, вже існувала ідентична постанова іншого органу ДВС.

З огляду на зазначене суд звертає увагу на ч. 3 ст. 28 Закону, відповідно до якої постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних пред'явлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Оскаржуваною постановою від 29.01.2016 року постановлено стягнути виконавчий збір в тому ж обсязі, що і постановою старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 24.11.2015 року, яка винесена на 2 місяці раніше, що є порушенням ч. 3 ст. 28 Закону.

По-друге, суд звертає увагу на те, що в силу ч. 1 ст. 20 Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна.

Місцезнаходженням боржника і його постійно діючого органу - є м. Дніпропетровськ (на сьогодні м. Дніпро), а тому в силу ч. 1 ст. 20 Закону виконавчий документ необхідно було пред'являти до відповідного органу державної виконавчої служби в м. Дніпропетровську.

За таких обставин державний виконавець ВДВС Броварського МУЮ Головного територіального управління юстиції у Київській обл. повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

На час відкриття виконавчого провадження ВДВС Броварського МУЮ Головного територіального управління юстиції у Київській обл. існувало інше виконавче провадження № 49798123, що перебувало в Жовтневому ВДВС Дніпропетровського МУЮ, тобто в органі державної виконавчої служби за місцем та за підвідомчістю виконання рішення (ч. 1 ст. 20 Закону).

Відтак, в даному випадку державний виконавець повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження на підставі зазначеного вище, оскільки виконавчий документ у цій справі мав виконуватися Жовтневим ВДВС Дніпропетровського МУЮ.

Наведені порушення Закону свідчать про незаконність і протиправність дій головного державного виконавця ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Київській обл. Дячок С.В., а тому оскаржувана постанова від 29.01.2016 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 159774,51 грн.. з виконання виконавчого листа №2/759/258/15, виданого Святошинським районним судом м. Києва від 24.06.2015 року - підлягає скасуванню.

Керуючись ч. 1 ст. 20, ч. 1 п. п. 4, 8 ст. 26, ч. 3 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 383 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скасувати постанову головного державного виконавця ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Київській області від 29.01.2016 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 159774,51 грн. з виконання виконавчого листа №2/759/258/15, виданого Святошинським районним судом м. Києва від 24.06.2015 року, у виконавчому провадженні № 49813768.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ: Т.О. ЗАЄЦЬ