У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г., Мартинюка В.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 від імені та в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи: Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Державної міграційної служби Овідіопольського районного Сектору, Відділ усиновлення, опіки, піклування та розвитку сімейних форм виховання Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, про виселення та скасування реєстрації, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що 23 липня 2005 року помер його батько -

ОСОБА_11, після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з господарчими спорудами по АДРЕСА_1, що належав останньому на підставі свідоцтва на право приватної власності від 10 квітня 2000 року № 560.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 грудня 2013 року за ним визнано право власності на вказаний будинок зареєстрований 09 січня 2014 року за реєстровим № 4270659.

На теперішній час відповідачі та члени їх сім'ї, які проживають у будинку з дозволу попереднього власника, у добровільному порядку не виселились, чим перешкоджають йому користуватись належним майном, у зв'язку з чим просив суд виселити відповідачів та членів їх сім'ї із займаного житла із скасуванням їх реєстрації за місцем проживання.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 липня 2015 року позов задоволено.

Скасовано реєстрацію ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

ОСОБА_9, ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1.

Виселено ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,

ОСОБА_10 та членів їх родин з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції в частині виселення членів родини відповідачів та скасування реєстрації ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 - скасовано та ухвалено нове в цій частині.

У задоволенні позовних вимог про скасування реєстрації та виселення членів родини відповідачів - відмовлено.

В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині виселення членів родини відповідачів та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що позивачем не зазначено які саме особи (члени родини відповідачів) проживають в спірному будинку, а тому дійшов правильного висновку, що вирішення спору щодо осіб, які не приймали участі у справі, є порушенням їх прав та інтересів.

Вирішуючи спір в частині вимог про скасування реєстрації ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, апеляційний суд вірно виходив з того, що за змістом ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрації є рішення про виселення особи з житлового приміщення.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині виселення відповідачів із спірного будинку, апеляційний суд дійшов обгрунтованого висновку, що їх права на користування житловою площею є похідними від прав колишнього власника будинку і з припиненням його права власності на будинок припинилося і право відповідачів на користування житлом.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 11 листопада

2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко В.І. Мартинюк