АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №638/3068/16-ц Головуючий суддя І інстанції Шишкін О. В.
Провадження № 22-ц/790/3614/16 Суддя доповідач Малінська С.М.
Категорія: Спори, що виникають із трудових правовідносин про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної працівниками державному підприємству, установі, організації
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Малінської С.М.,

суддів колегії: Швецової Л.А., Бровченка І.О.,

за участю секретаря - Єрьоменко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Харківського університету Повітряних Сил України ім. Івана Кожедуба на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом Харківського університету Повітряних Сил України ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_3 про захист майнових прав,-

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2016 року представник позивача звернувсь до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача 59 510, 30 грн. на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням ОСОБА_3 у Харківському університеті повітряних сил.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2016 року позивачу відмовлено у відкритті провадження у справі.

В апеляційній скарзі представник позивача просить, з урахуванням змін до апеляційної скарги, скасувати вказану ухвалу суду як незаконну та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує тим, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд необґрунтовано виходив з того, що виниклий між сторонами спір є публічно-правовим, у зв'язку з чим справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд дійшов висновку, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідач ОСОБА_3 проходив в університеті військову службу, яка є публічною службою. Тобто, спір є публічно-правовим та відповідно до п. 2 ст. 17 КАСУ справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Апелянт не погоджується з такою думкою, вважає, що суд дійшов помилкового висновку та безпідставно відмовив університету у відкритті провадження.

Представник позивача зазначає, що між позивачем та відповідачем виник суто цивільно-правовий спір, який витікає з умов укладеного Контракту та не є публічно-правовим спором.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали позовної заяви та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за вказаним позовом позивача, суд, з посиланням на ч.1 ст. 2 , п.15, ч.1 ст. 3 , п.2 ч.1 ст. 17 КАС України , виходив з того , що відповідач ОСОБА_3 проходив навчання та військову службу у Харківському університеті повітряних сил ім.. Івана Кожедуба з 02.08.2010 року по 18.04.2014 року на посаді курсанта, у зв'язку з чим вказана позовна заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною 2 ст. 4 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративного юрисдикції-переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом вказаної норми КАС, спір набуває публічно-правового за умови не тільки наявності серед спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ними у цих відносинах владних управлінських функцій-тобто діяльності з виконання покладених на них Конституцією чи Законами України завдань.

Як вбачається зі змісту позовної заяви з 02.08.2010 року по 18.04.2014 року ОСОБА_3 проходив навчання та військову службу у Харківському університеті Повітряних Сил на посаді курсанта.

18 квітня 2014 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету від 17.04.2014 року № 87.

Відповідно до п. 1 абз. 6 контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету, і відповідачем 26.02.2011 року, ОСОБА_3 взяв на себе зобов'язання «відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу».

ОСОБА_3 зобов'язався добровільно частинами відшкодовувати витрати на утримання в університеті під час навчання, про що свідчить його особистий підпис на загальному розрахунку № 350/176/100-8/497.

На теперішній час відшкодування заборгованості на користь університету не відбувається.

Таким чином, спір у справі, що розглядається, стосується відшкодування витрат, пов'язаних із утриманням у вищому навчальному закладі Міністерства оборони України, особою, яка відмовилась від подальшого навчання у зазначеному вищому навчальному закладі.

Частиною 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» передбачено зокрема, що курсанти та слухачі в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Пунктом 1 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 цей порядок визначає в тому числі механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжити навчання.

Пунктом 7 вказаного Порядку також передбачено, що у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюються у судовому порядку.

Вказані обставини справи, вимоги зазначених вище норм матеріального та процесуального права свідчать про те, що між сторонами виник не публічно-правовий спір, а спір, який випливає із договірних правовідносин, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на наведене ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2016 року не можна визнати такою, що відповідає зазначеним нормам матеріального та процесуального права та це, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, є підставою для її скасування та повернення вказаної позовної заяви Харківського університету Повітряних сил ім. Івана Кожедуба до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 311, ст. ст. 315, 317, 319, 218, 324 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника Харківського університету Повітряних Сил України ім. Івана Кожедуба - задовольнити.

Скасувати ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2016 року та позовну заяву Харківського університету Повітряних Сил України ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_3 про захист майнових прав - повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя -

Судді :