АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2565/16 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, що виникають із житлових правовідносин
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Кірсанової Л.І., Гуцал Л.В.

при секретарі - Сотніковій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова на рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, треті особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поновлення на квартирному обліку,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з 1987 року він проходив дійсну військову службу у Збройних Силах України. 07.05.2007 р. за наказом заступника Міністра оборони України позивача було направлено для подальшого проходження військової служби в м. Харків на посаду заступника начальника відділу - головного інженера КЕВ м. Харкова. Після прийняття посади в м. Харкові позивача було зараховано на квартирний облік в Харківському гарнізоні як незабезпеченого житловою площею в даному населеному пункті та проживаючого у гуртожитку. 11.10.2011 р. на підставі наказу першого заступника Міністра оборони України позивача було звільнено з військової служби у зв'язку із закінченням строку дії контракту. Загальний термін проходження позивачем військової служби склав 25 років 6 місяців. В грудні 2015 року з листа, отриманого від КЕВ м. Харкова, позивач дізнався, що його та членів його сім'ї було знято з квартирного обліку в КЕВ м. Харкова на підставі протоколу №3 від 17.11.2015 р. Згідно ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями. За позивачем та членами його сім'ї в Єдиному державному реєстрі власності на нерухоме майно нерухомість не зареєстрована. Законність перебування позивача та членів його сім'ї на квартирному обліку в КЕВ м. Харкова підтверджена рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2013 р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.02.2014 р. На виконання рішення суду позивач отримав листа від КЕВ м. Харкова про поновлення його на квартирному обліку в Харківському гарнізоні з 21.06.2007 р. складом родини 4 особи. З моменту поновлення позивача та членів його сім'ї на квартирному обліку по теперішній час, ніяких змін, які могли би стати причиною для зняття позивача та членів його сім'ї з квартирного обліку не відбулося. Пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 р. №1081 (надалі Порядок), визначено перелік випадків, коли військовослужбовці знімаються з обліку. Статтею 40 ЖК України визначено, що громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Пунктом 2.18. Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (надалі Інструкція) затвердженої наказом Міністра оборони України від 30.11.2011 р. за №737 визначено, що військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення; отримання за рахунок житлових фондів Міністерства оборони України жилого приміщення для постійного проживання; переміщення військовослужбовця до нового місця службі в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01.01.2005 р. (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу); обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством. Житловий кодекс України встановлює гарантію для осіб, що перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, про неможливість зняття їх з обліку до моменту одержання ними постійного жилого приміщення. Перелік випадків зняття громадян з квартирного обліку є вичерпним та обмежується правилами норми ч.2 ст.40. Тому позивач вважає неправомірним зняття з квартирного обліку його та членів сім'ї, виходячи з підстав викладених в протоколі № 3 від 17.11.2015 р. Основною підставою для зняття з квартирного обліку громадянина є поліпшення його житлових умов, у результаті якого відпали підстави для надання іншого житлового приміщення. Постійним житлом за рахунок держави позивач не забезпечений, своїм правом на безоплатну приватизацію житла не скористався, грошову компенсацію вартості житла позивач не отримував. Визначених у пункті 30 Порядку, ст. 40 Житлового кодексу України, пункті 2.18. Інструкції підстав для зняття позивача та членів його сім'ї з квартирного обліку не мав. Службова квартира за адресою: АДРЕСА_1 є постійним місцем проживання позивача, іншого житла ані позивач, ані його сім'я не має. Безперервний загальний термін проходження позивачем військової служби становить більше 25 років. За час проходження військової служби позивач неодноразово відзначався державними нагородами, має статус учасника бойових дій за участь в миротворчій місії в республіці Ірак. Приймаючи рішення про зняття позивача з квартирного обліку, відповідач поставив позивача та його сім'ю під загрозу залишитись без житла.

Просить визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова (далі КЕВ м. Харкова), викладене в протоколі засідання житлової комісії КЕВ м. Харкова № 3 від 17.11.2015 р., про перегляд і скасування рішення КЕВ м. Харкова про зарахування ОСОБА_5 на квартирний облік КЕВ м. Харкова та зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку в КЕВ м. Харкова. Зобов'язати КЕВ м. Харкова поновити ОСОБА_1 в загальній черзі на отримання житла та включити в списки військовослужбовців, які потребують отримання житла, з моменту подання рапорту про зарахування на квартирний облік в КЕВ м. Харкова.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення житлової комісії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, викладене в протоколі засідання житлової комісії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова № 3 від 17.11.2015 р., про перегляд і скасування рішення Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова про зарахування ОСОБА_5 на квартирний облік Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова та зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку в Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова. Зобов'язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова поновити ОСОБА_1 в загальній черзі на отримання житла та включити в списки військовослужбовців, які потребують отримання житла, з моменту подання рапорту про зарахування на квартирний облік в Квартирно-експлуатаційному відділі м. Харкова. Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова судовий збір на користь держави у розмірі 487,20 грн.

В апеляційній скарзі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова просить рішення скасувати, та ухвали нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги. Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що з'явились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно послужного списку особової справи підполковник запасу ОСОБА_1 проходив військову службу, зокрема з 01.08.2000 р. по 02.08.2004 р. на посаді головного інженера - заступника начальника КЕЧ району Одеського військового округу, з 02.08.2004 року по 04.08.2005 року на посаді офіцера відділення (з відновлення соціальної та матеріальної інфраструктури) відділу (підтримки урядових структур) (Ірак) управління 7 окремої механізованої бригади, з 08.08.2005 р. по 07.05.2007 р. на посаді головного інженера - заступника начальника КЕЧ району Південного територіального Квартирно-експлуатаційного управління.

20.02.2003 р. ОСОБА_1 на склад сім'ї 4 особи (він, дружина, донька, син) отримав постійне житло - трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Наказом заступника Міністра оборони України від 07.05.2007 р. №76 ОСОБА_1 звільнено з посади головного інженера заступника начальника Криворізької квартирно-експлуатаційної частини (району) Південні територіального квартирно-експлуатаційного управління та призначено на посаду заступника начальника відділу - головного інженера Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова (далі КЕВ м. Харкова) цього ж управління.

Матеріалами справи підтверджено, що після призначення позивача на посаду заступника начальника відділу - головного інженера Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, квартиру за адресою: АДРЕСА_2 позивач, незважаючи на відповідне зобов*язання, Криворізькій КЕЧ не здав.

З 07.05.2007 р. по 14.11.2011 р. ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді заступника начальника - головного інженера КЕВ м. Харків Південного територіального Квартирно-експлуатаційного управління.

21.06.2007 р. позивач звернувся з рапортом до начальника КЕВ м. Харків про прийняття його на квартирний облік як безквартирного зі складом сім'ї 5 осіб, в тому числі: він, дружина, син, донька, мати.

Рішенням житлової комісії КЕВ м. Харків (протокол від 21.06.2007 №2) ОСОБА_1 зі складом сім'ї з 4 осіб був зарахований на квартирний облік в КЕВ м. Харків в загальну чергу та включений до списку першочерговиків (як учасник бойових дій) з 21.06.2007 р.

На підставі договору найму службового приміщення військовослужбовцями, які не здали постійне житло за попереднім місцем служби, укладеного 09.04.2009 р. КЕВ м. Харкова та ОСОБА_1, затвердженого начальником Харківського гарнізону та службового ордера ОСОБА_1 та членам його сім'ї: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, на час проходження ОСОБА_1 військової служби у Харківському гарнізоні надано у користування службове жиле приміщення - квартира АДРЕСА_1.

17.11.2015 р. за рішенням житлової комісії КЕВ м. Харкова (протокол №3) переглянуто рішення житлової комісії КЕВ м. Харків протокол №2 від 21.06.2007 р. про зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік КЕВ м. Харкова зі складом сім'ї 5 осіб та протокол №2 від 01.08.2014 р. про зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік КЕВ м. Харкова зі складом сім'ї 4 осіб в загальну чергу та включення до списку першочерговиків (як учасника бойових дій) з 21 червня 2007 року та скасовано їх на підставі абзаців третього, п'ятого пункту 23 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 р. №1081 (далі Порядок №1081), абзаців першого, третього, п'ятого пункту 3.4. Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 №577 (далі - Інструкція №577). Знято ОСОБА_1 зі складом сім'ї 4 осіб з квартирного обліку (по загальній черзі та першій черзі) у КЕВ м. Харків на підставі абзацу третього пункту 3, абзаців першого, другого пункту 30 Порядку №1081, абзацу першого пункту 1.5. Інструкції № 577.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» в редакції, що діяла станом на 21.06.2007 року встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання. Такі жилі приміщення надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби.

Відповідно до пункту 1.5. Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 № 577, яка була чинна на час вирішення питання про прийняття позивача наквартирний облік 21.06.2007 року забезпечення за рахунок Міністерства оборони України військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту на будівництво (купівлю) житла у встановленому порядку.

Між тим, матеріалами справи підтверджено, що станом на день зарахування позивача на квартирний облік він вже реалізував своє право, передбачене ч. 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» на отримання житлового приміщення для постійного проживання.

Так, під час проходження військової служби в Криворізькому гарнізоні, а саме: в Криворізькій КЕЧ району, ОСОБА_1 на підставі ордеру від 24.03.2003 серії «П» № 768 отримав постійне житло на склад сім'ї 4 особи у вигляді 3-кімнатної ізольованої квартири житловою площею 38,67 кв.м., загальною площею 58,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується довідкою Криворізької КЕЧ району від 16.03.2009 № 6 та листом Криворізької КЕЧ району від 08.12.10 № 1242.

Після зміни ОСОБА_1 місця служби у м. Кривий Ріг на місто Харків, в отриманій ним за рахунок Міністерства Оборони України в якості постійного житла квартирі в місті Кривий Ріг залишилася зареєстрованою його мати - ОСОБА_6, яка згодом приватизувала дане житло, що підтверджується Свідоцтвом про право власності, виданим 05 листопада 2010 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради за розпорядженням № Ц-39 від 03 листопада 2010 року, після чого за договором купівлі - продажу від 20 березня 2012 року відчужила вказану квартиру, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 3.1. Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 № 577, яка була чинна на час вирішення питання про зарахування позивача на квартирний облік 21.06.2007 року, військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до чинного законодавства. З метою дотримання вимог чинного законодавства при веденні обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, розподілу та використання житлової площі у гарнізонах, військових частинах, організаціях та установах утворюються житлові комісії в установленому порядку.

Згідно пункту 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради Професійних Спілок від 11 грудня 1984 року № 470 на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також прописані у даному населеному пункті..

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що на час вирішення питання про зарахування позивача на квартирний облік 21.06.2007 року, він не був зареєстрований у м. Харкові, а члени його сім*ї жінка, мати та донька не були зареєстровані та не проживали у м. Харкові, були забезпечені житлом за адресою: АДРЕСА_3.

Так, ОСОБА_1 був зареєстрований у м. Кривий Ріг до 16 жовтня 2007 року, його дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 - до 16 вересня 2010 року. Мати позивача ОСОБА_6 приватизувала зазначене житло згідно свідоцтва про право власності, виданого 05.11.2010 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради за розпорядженням № Ц-39 від 03.11.2010 року.

За таких обставин, прийняття позивача на квартирний облік 21.06.2007 року із визначеним складом сім*ї не відповідало зазначеним вище вимогам діючого законодавства.

Позивач звертає увагу на рішення Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2013 року, яким зобов'язано КЕВ м. Харкова поновити ОСОБА_1 в загальній черзі на отримання житла та включити в списки військовослужбовців, які потребують отримання житла з моменту зарахування на квартирний облік в КЕВ.

Між тим, у зазначеній справі перевірялася відповідність вимогам закону зняття позивача з квартирного обліку за рішенням житлової комісії КЕВ м .Харкова від 16.01.2012 р. на підставі п.3.10 Наказу Міністерства України № 577 від 06.10.2006 року. Проте, законність зарахування позивача та членів його сім*ї на квартирний облік рішенням житлової комісії КЕВ м. Харків від 21.06.2007 року в ході розгляду тієї справи не первірялась.

Рішення житлової комісії КЕВ м. Харків викладене у протоколі №2 від 01.08.2014 р. про зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік КЕВ м. Харкова зі складом сім'ї 4 осіб в загальну чергу та включення до списку першочерговиків (як учасника бойових дій) з 21 червня 2007 року є похідним від первісного зарахування позивача на квартирний облік 21.06.2007 року, тому також правомірно переглянуто та скасовано відповідачем.

Позивач вказує, що після його призначення на посаду заступника начальника відділу - головного інженера КЕВ м. Харкова, квартиру за адресою: АДРЕСА_2 він не здав, оскільки вказана квартира надавалася йому не у зв*язку з проходженням військової служби.

Однак, такі доводи спростовуються рішенням виконавчого комітету 07.08.1981 року № 326 (а.с.172-174), згідно якого квартира за адресою: АДРЕСА_2 була закріплена за Криворізьким гарнізоном.

Відповідно до п. 10.15. Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства Оборони України 30.11.2011 № 737, зареєстрованї в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 р. за № 24/20337, організація та здійснення контролю за законністю перебування на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, законністю розподілу жилої площі військовослужбовцям, особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей, за правильністю оформлення облікових справ (додаток 7) покладаються на гарнізонні житлові комісії, житлові комісії органів військового управління, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій ЗС України, а також на Комісію з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України. Командири (начальники) військових частин, які затверджують рішення житлових комісій, зобов'язані в межах компетенції перевіряти законність прийнятих житловою комісією рішень. Рішення житлових комісій може бути: переглянуто житловою комісією, яка прийняла це рішення, або її правонаступником з підстав, передбачених законодавством та цією Інструкцією; оскаржено до суду.

Таким чином, питання про перегляд та скасування рішення житлової комісії та зняття позивача з квартирного обліку було вирішено у відповідності до вимог закону в межах повноважень відповідача, оскільки в ході здійснення контролю за законністю перебування на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов були виявлені обставини, які не були раніше відомі й вплинули б на рішення про зарахування позивача та членів його сім*ї на квартирний облік.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позову є помилковим, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції, підставою для чого, згідно п. 2 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи, та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 1212 ЦК України, ст. ст. 303, 304, 307, п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова задвольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2016 року скасувати.

У позові ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, треті особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поновлення на квартирному обліку - відмовити.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -