Справа № 373/342/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» листопада 2016 року м.Переяслав-Хмельницький

Переяслав - Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Опанасюка І.О.,

за участі секретаря Товстої В.О.,

представника відповідачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав - Хмельницький справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

29.02.2016 представник позивача звернувся з позовом до суду і просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за договором кредиту в сумі 58478,97 доларів США з яких: 29869,40 дол. США - заборгованість за кредитом, 18412,88 дол. США - заборгованість за відсотками, 4007,45 дол. США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 6189,24 дол. США - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 1324488,17 грн. та судовий збір у сумі 19867,32 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.08.2007 між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічний акціонерний банк «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №402/53/07-Ж, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_2 у тимчасове користування грошові кошти в сумі 31450 доларів США зі сплатою 13% річних та комісій, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 22.08.2032. Однак відповідачем не виконуються умови договору кредиту.

Також, 23.08.2007 між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічний акціонерний банк «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки №04/П-648, відповідно до якого остання зобов`язується перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_2 зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі, в строки та в порядку передбачених договором кредиту.

Представник позивача в судове засіданні не з'явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав та вважає позовні вимоги безпідставними оскільки позивачем пропущений строк позовної давності на звернення до суду за захистом своїх порушених прав.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

23.08.2007 між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №402/53/07-Ж, а з відповідачем ОСОБА_3 договір поруки №04/П-648.

Банк видав ОСОБА_2 кредит у сумі 31450 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки №1 від 23.08.2007, зі сплатою 13% річних та комісій, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 22.08.2032.

Відповідачі своїх зобов`язань за вказаними договорами належним чином не виконали, останній платіж було здійснено 21.11.2008, в результаті чого станом на 09.11.2015 утворилась заборгованість у розмірі 58478,97 дол.США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 1324488,17 грн.

21.10.2015 на адреси відповідачів були надіслані вимоги №08.305-186/18761 та №08.305-186/18762 про погашення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 2.4 кредитного договору №402/53/07-Ж від 23.08.2007 передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту за фактичну кількість днів у періоді щомісячно.

Відповідно до п.4.2 зазначеного договору за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів позичальник зобов`язався сплачувати банку за кожен день пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної про центової ставки, що діє в цей період.

Згідно з п.4.4 кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених пунктами 3.3.2-3.3.5, 3.3.10-3.3.12, 3.3.14, 3.3.15 цього договору, порушення позичальником умов договорів, визначених п.1.3 цього договору, протягом більше, ніж 5 днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня з дня спливу вказаного в цьому пункті строку погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф,пеню).

Як вбачається з п.п.3.3.4, 3.3.7-3.3.9 кредитного договору позичальник зобов`язаний неухильно дотримуватись положень цього договору, а також договору визначеного п.1.3 цього договору в тому числі повернути кредит не пізніше кінцевого терміну повернення заборгованості за кредитом вказаного в п.1.1 договору; сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, визначеному п.п.2.4, 2.5 цього договору; своєчасно та в повному обсязі повертати кредит з нарахованими процентами за фактичний час використання, можливими пенями та штрафами в порядку, визначеному п.1.1 договору; достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом, можливі пені та штрафи у випадках, визначених п.п.2.6.3, 3.2.3, 4.4, 4.5, 5.4 кредитного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, строк користування кредитними коштами за визначенням п.4.4 кредитного договору закінчився 21.11.2008р.

Оскільки, кредитним договором сторони врегулювали питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови такого повернення коштів, то з 22.11.2008р. у позивача виникло право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав.

Таким чином, позивач втратив право вимагати від відповідачів стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, оскільки звернувся до суду з позовом лише 29.02.2016р.

Згідно з ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Оскільки строк виконання основного зобов`язання договором було змінено, тобто строк користування кредитом достроково закінчився 22.11.2008, тому строк у шість місяців для пред`явлення вимоги до поручителя позивачем також пропущений, оскільки останній звернувся з позовом до ОСОБА_3 29.02.2016.

За висновками Верховного Суду України про застосування ст.266 ЦК України, до кредитних правовідносин, викладеними у постановах №6-249цс15 від 02.12.2015, №6-1188цс16 від 29.06.2016 та в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №6-3433ск16 від 13.04.2016 за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо повернення кредиту, заборгованості за відсотками, пені за несвоєчасне повернення кредиту, пені за несвоєчасне повернення відсотків починається після несплати чергового платежу.

З правового висновку щодо застосування норм матеріального права, який міститься у постанові Верховного Суду України №6-2875цс15 від 17.02.2016, вбачається, що якщо строк виконання основного зобов`язання за кредитним договором було змінено, тобто строк користування кредитом достроково закінчився з дати коли позичальник перестав сплачувати кредит, то відповідно строк у шість місяців для пред`явлення вимоги до поручителя рахується з дня настання зміненого строку виконання основного зобов`язання.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦПК України, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки тощо).

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, якщо суд не визнає поважними причини пропущення позовної давності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 257, 261, 266, 267 ЦК України, ст.ст. 10, 57-62, 88, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано в установлений строк.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.О.Опанасюк