У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Києві, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, скаргу ОСОБА_1, особа, рішення, дія і бездіяльність якої оскаржується: державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Мироненко Наталія Михайлівна, заінтересована особа: (боржник): ОСОБА_3 на постанову державного виконавця Дніпровського районного ВДВС м. Київ Мироненко Н.М. про звернення стягнення на доходи боржника від 09 серпня 2016 року , -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із скаргою, в якій просить суд: скасувати постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Мироненко Н.М. про звернення стягнення на доходи боржника у розмірі 20% доходів від 09 серпня 2016 року; зобов'язати державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Мироненко Н.М. усунути допущені порушення та здійснити виконавчі дії в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 29 червня 2016 року нею до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ була подана заява про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим 12 грудня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва від 21 серпня 2014 року у справі № 755/11492/14-ц про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, згідно якого суд постановив стягнути з ОСОБА_3 на її користь моральну шкоду у розмірі 5000 гривень. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження їй не надсилалась, що підтверджується відсутністю у виконавчому провадженні повідомлення про вручення, передбаченого ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження». 05 вересня 2016 року при розгляді Дніпровським районним судом м. Києва справи № 755/11782/14-ц за її скаргою на бездіяльність державного виконавця щодо не надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження, їй стало відомо, що державний виконавець Мироненко Н.М. винесла постанову про звернення стягнення на доходи боржника від 09 серпня 2016 року, згідно якої постановила здійснювати відрахування з пенсії боржника у розмірі 20%. Проте вказана постанова державного виконавця про звернення стягнення на доходи боржника є незаконною і підлягає скасуванню. Сума стягнення за поданим нею виконавчим листом (5000 гривень) є більшою, ніж три мінімальні зарплати, при цьому письмової заяви про звернення стягнення на доходи боржника вона не подавала, а тому державний виконавець зобов'язана була звернути стягнення на майно, наявне у квартирі боржника, а не на його доходи. Крім того, згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 серпня 2014 року, за яким їй був виданий виконавчий лист, відшкодуванню підлягає моральна шкода, завдана ушкодженням здоров'я. Згідно частини 2 статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, з пенсії може бути відраховано 50 відсотків її розміру, а не 20 відсотків, як безпідставно зазначено в постанові державного виконавця Мироненко Н.М. від 09 серпня 2016 року. Отже, державний виконавець Мироненко Н.М., незаконно не повідомивши її про відкриття виконавчого провадження, та не перевіривши наявність майна у квартирі боржника за місцем його проживання, винесла незаконну постанову про звернення стягнення на доходи боржника у розмірі 20% доходів.

Заявник в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила скаргу розглядати за її відсутності, свої вимоги повністю підтримує, просить скаргу задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 серпня 2014 року, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 гривень. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

12 грудня 2014 року, на виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 серпня 2014 року, судом було видано виконавчий лист № 755/11492/14-ц.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

В подальшому, вказаний виконавчий лист було пред'явлено стягувачем ОСОБА_1 до виконання у Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

09 серпня 2016 року головним державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мироненко Н.М. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, за якою встановлено, що боржник ОСОБА_3 отримує пенсію та було звернуто стягнення на доходи боржника - ОСОБА_3 та здійснено відрахуванню із доходів боржника у розмірі 20% відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або

належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі

належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати. За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів.

Таким чином, за виконавчими документами в першу чергу накладається арешт на кошти, які знаходяться на рахунках боржника. Можливість стягнення боргу з заробітної плати та пенсії боржника залежить від відсутності коштів на рахунках, іншого майна боржника та від розміру боргу. При цьому у разі виконання рішень про стягнення суми, що перевищує три мінімальні розміри заробітної плати, необхідна заява стягувача про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію. Статті 68 -70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлюють окремий порядок звернення стягнення на заробітну плату та пенсію боржника, зокрема відрахування з доходу боржника здійснюють безпосередньо роботодавець та органи Пенсійного фонду України при здійсненні виплат. В той же час, як встановлено судом, стягувачем не було надано державному виконавцю відповідної заяви на звернення стягнення з пенсії боржника, при цьому заявнику не було достовірно відомо про винесення оскаржуваної постанови, що свідчить про відсутність підстав для винесення оскаржуваної постанови, враховуючи те, що відомостей про вчинення дій щодо звернення стягнення на інше майно боржника, державним виконавцем суду надано не було.

Статтею 383 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про скасування постанови державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Мироненко Н.М. про звернення стягнення на доходи боржника у розмірі 20% доходів від 09 серпня 2016 року.

Пунктом 18 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця суд у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов'язати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Щодо заявлених вимог про зобов'язання державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Мироненко Н.М. усунути допущені порушення та здійснити виконавчі дії в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», то вказані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки суд не вправі зобов'язувати здійснювати державним виконавцем дії, вчинення яких віднесено виключно до компетенції державного виконавця на підставі Закону України «Про виконавче провадження».

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_1, особа, рішення, дія і бездіяльність якої оскаржується: державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Мироненко Наталія Михайлівна, заінтересована особа: (боржник): ОСОБА_3 на постанову державного виконавця Дніпровського районного ВДВС м. Київ Мироненко Н.М. про звернення стягнення на доходи боржника від 09 серпня 2016 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 11, 32, 52, 68 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, ст. 383-388 ЦПК України, п. 18 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, особа, рішення, дія і бездіяльність якої оскаржується: державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Мироненко Наталія Михайлівна, заінтересована особа: (боржник): ОСОБА_3 на постанову державного виконавця Дніпровського районного ВДВС м. Київ Мироненко Н.М. про звернення стягнення на доходи боржника від 09 серпня 2016 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Мироненко Наталії Михайлівни про звернення стягнення на доходи боржника у розмірі 20% доходів від 09 серпня 2016 року, винесену в межах виконавчого провадження про виконання виконавчого листа № 755/11492/14, виданого 12 грудня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва.

В решті скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: