У Х В А Л А

19 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_10, про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю, та за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю,

за касаційною скаргою ОСОБА_10 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Київської міської ради від 28 січня 1999 року № 116-1/217, передано у спільну приватну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_11 земельну ділянку, площею 0,0545 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка не приватизована.

Зазначає, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 05 лютого 1998 року № 215, у приватну власність була передана сусідня земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, площею 0,0412 га, громадянам ОСОБА_12 та ОСОБА_2

Крім того, на підставі вказаного вище розпорядження 25 березня 1999 року ОСОБА_12 та ОСОБА_2 було видано державні акти на право приватної власності на землю, площею 0,0455 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Вважає, що розмір земельної ділянки по АДРЕСА_2 збільшено за рахунок частини земельної ділянки по АДРЕСА_1, всупереч відповідним рішенням та розпорядженням Київської міської ради та Київської міської державної адміністрації про виділення у користування земельної ділянки, чим порушено право користування земельною ділянкою власникам будинку по АДРЕСА_1.

З урахуванням наведеного, уточнивши позовні вимоги, просив суд поновити строк для звернення до суду з позовом та визнати недійсними державні акти про право приватної власності на землю від 25 березня 1999 року видані ОСОБА_12 та ОСОБА_2 щодо земельної ділянки площею 0,0455 га по АДРЕСА_2.

З такими вимогами звернулась до суду і ОСОБА_10, яка залучена до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, як спадкоємець попереднього користувача земельної ділянки ОСОБА_11 та просила суд поновити строк для звернення до суду з позовом та визнати недійсними державні акти від 25 березня 1999 року про право приватної власності на землю по АДРЕСА_2.

На обгрунтування вимог, посилалась на те, що вона отримала у власність 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 у м. Києві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_11

Вважає, що держані акти видані відповідачам на площу, що перевищує площу визначену рішенням Київської міської ради, і дане перевищення відбулось за рахунок зменшення площі земельної ділянки переданої ОСОБА_1 та ОСОБА_11 рішенням Київської міської ради від 28 січня 1999 року № 116-1/217.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року у задоволенні позовівОСОБА_1 та ОСОБА_10 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_10 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_10 просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року із ухваленням нового рішення, яким позов задовольнити, мотивуючи свої вимоги порушенням апеляційним судом норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційні скарги підлягають розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційних скаргах доводи про наявність підстав для скасування судових рішень потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_10, про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю, та за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова