Справа № 732/10/16-ц
Провадження № 2/732/39/16
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2016 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі головуючої судді Карпинської Н.М., секретарі-Шевеленко К.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника Городнянської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування: ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_4 (треті особи на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Городнянська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування та Черешенська загальноосвітня школа-інтернат 1-111 ступенів) про усунення перешкод у користуванні належним на праві власності будинком та визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом, -
Позивач звернулась до суду з позовом і просила захистити її право власності шляхом усунення перешкод у користуванні належним їй на праві власності будинком шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та його дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житлом - будинком, розташованим за адресою: село Тупичів, вулиця Гагаріна, будинок № 1, Городнянського району, Чернігівської області
У позові посилається на те, що в травні вирішила продати свій будинок, у червні їй зателефонував відповідач та повідомив, що має намір придбати у неї будинок, розташований в с. Тупичів по вул. Гагаріна,1. Позивач вселила відповідача з його неповнолітньою дочкою до будинку, а відповідач пообіцяв що до грудня 2015 року виплатить вартість будинку і сторони оформлять договір купівлі-продажу. Однак, на початку жовтня відповідач виїхав з будинку у невідомому для позивача напрямку. Забрав всі свої речі. Дочку влаштував до спеціалізованої школи інтернат. Особи, що не є членами сімї позивача, фактично залишились зареєстрованими за адресою місця розташування будинку. Їх реєстрація порушує права позивача вільно користуватись та розпоряджатись своєю власністю.
У судовому засіданні позивач підтримала раніше заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.
Відповідач, повідомлявся про час та місце судового засідання в порядку, передбаченому ч.9 ст. 74 ЦПК України (а.с.46,64), у судове засідання відповідач не зявився. Після публікації оголошення в пресі про виклик його до суду, до канцелярії суду подав заяву, в якій вказав, що проти задоволення позову заперечує (а.с. 47. Обгрунтувань своїх заперечень не виклав, доказів не надав.
Позивач дала згоду на заочний розгляд справи за наявними доказами.
Суд, дослідивши усі наявні у справі докази, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що у справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних в ній даних і доказів, а позовні вимоги підлягають задоволенню.
З дослідженої у судовому засіданні довідкової інформації адресно-довідкового відділу УДМС України (а.с. 28) встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 28).
Згідно договору купівлі-продажу від 06.11.2006 року (а.с. 7-9) будинок за адресою: вул. Гагаріна, 1, с. Тупичів, Городнянського району, Чернігівської області купила ОСОБА_5. Будинок розташований на земельній ділянці, яка за договором купівлі-продажу (а.с. 10-11) перейшла у власність ОСОБА_5
Зігдно свідоцтва про зміну імені серії 1-ЕЛ № 003213 (а.с. 17) ОСОБА_5 відновила своє дошлюбне прізвище та має імя ОСОБА_1.
За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, будинок за адресою: вул. Гагаріна, 1, с. Тупичів, Городнянського району, Чернігівської області, на час розгляду цивільної справи перебуває у власності ОСОБА_5 (а.с. 59-62).
Суд враховує, що, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.
Згідно зі ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.
Надане позивачем відповідачу та його дитині сервітутне право мало строк дії до грудня 2015 року часу укладення договору і набуття відповідачем прав власника, що підтверджується оригіналом розписки (а.с. 39)
Судом достовірно встановлено, що відповідач набувати будинок у власність відмовився.
З акту про непроживання особи за місцем реєстрації (а.с. 38) вбачається, що 22.01.2016 року під час огляду будинку за адресою: с. Тупичів, вул. Гагарина, 1 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 встановили, що у будинку відсутні чоловічі та дитячі речі, які б могли належати ОСОБА_3 та його дитині ОСОБА_4 Вказані особи 09 жовтня 2015 року виїхали з будинку в невідомому напрямку і більше в будинку не зявлялись.
Таким чином, до часу, вказаного в розписці, відповідач з дитиною залишив місце реєстрації, інша домовленість між власником житлового приміщення та відповідачем відсутня.
Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоч і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але не є членом сімї власника. У даному випадку власник правомірно заявляє позов про усунення перешкод у користуванні його майном. Захищаючи право власності, суд усуває перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житлом.
Представник Городнянської районної державної адміністрації у судовому засіданні зазначила, що родина відповідача, до складу якої входив відповідач та його дитина ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_4, перебувала на контролі служби у справах дітей Городнянської районної державної адміністрації. У вересні 2015 року надішло повідомлення, що дитина 15.09.2015 року покинула батька і була знайдена вранці 16.09.2015 року (а.с.66). Вивченням попередньої біографії батька встановлено, що така родина часто переїздила з місця на місце: із Львівської області до Чернігівської області Чернігівського району, пізніше до Семенівського району Чернігівської області, ОСОБА_3 часто змінював місце роботи, ОСОБА_4 змінила протягом 2014-2015 років кілька шкіл за заявою батька у звязку з його переїздами. ОСОБА_3 як батька неповнолітньої дитини запрошували до Городнянської районної державної адміністрації на бесіди, вели профілактичну роботу щодо морального клімату в родині відповідача. Комісія, яка виїжджала до ОСОБА_3 24.09.2015 року встановила, що ОСОБА_3 вдома нема, дитину до школи збирають сусіди. За порушення батьківських обовязків ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 70-71). У жовтні 2015 року ОСОБА_3 забрав дитину і речі з будинку, розташованого за адресою: вул. Гагаріна, 1, с. Тупичів, Городнянського району, Чернігівської області, і переїхав до с. Ільмівка. 16 жовтня 2015 року ОСОБА_3 написав заяву щодо зарахування ОСОБА_4 в Ільмівську ЗОШ 1-11 ступенів до 6 класу, після чого залишив дитину у сторонньої жінки. Кілька днів дитина відвідувала школу в с. Ільмівка, а 19 жовтня 2015 року дівчинка в школу не прийшла, того дня батько вивіз дитину до Черешенської спеціалізованої школи-інтернат 1-111 ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів та курсів», де дитина навчається і проживає з 19 жовтня 2015 року по час розгляду справи в суді.
У вирішенні питань захисту права власності позивача шляхом зняття відповідачів з реєстрації, представник Городнянської районної державної адміністрації покладається на розсуд суду, вказуючи, що дитина опинилась в інтернаті внаслідок способу життя батька-відповідача. Одночасно представник Городнянської районної державної адміністрації вказала, що ні усних, ні письмових звернень щодо порушень діями позивача прав та інтересів неповнолітньої дитини до Городнянської районної державної адміністрації не надходило.
Судом встановлено, що відповідач не має особистих речей в будинку позивача, не приймає участі у сплаті комунальних послуг та утриманні квартири. Суду не надано доказів, що між сторонами укладено договір купівлі-продажу чи новий договір про відстрочку виконання домовленості укладеної до грудня 2015 року.
Таким чином сервітутне право відповідачів припинилось в грудні 2015 року, визначення подальшого їх місця проживання відбувалось з волі ОСОБА_3, а тому права позивача підлягають судовому захисту шляхом усунення перешкод у користуванні її майном та зняття відповідачів з реєстрації.
Суд не вважає, що в даному випадку будуть порушуватись права та законні інтереси неповнолітньої дитини, оскільки суттю спору не є дії сторін - субєктів цивільного права при вчиненні ними правочинів спрямованих на зміну, припинення їх цивільних прав та обовязків, а сервітутні правовідносини припинились в грудні 2015 року.
Керуючись ст.ст.10-11, 60,169, 209, 212-216,217, 218, 224-227, 293-294 ЦПК України, й у відповідності до ст.ст.15,16, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 150 ЖК України, ст.7 Закону України від 11.12.2003 р. N1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Усунути перешкоди у користуванні належним позивачу на праві власності будинком та визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та його дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житлом - будинком, розташованим за адресою: село Тупичів, вулиця Гагаріна, будинок № 1, Городнянського району, Чернігівської області
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 487 грн 20 коп сплаченого нею судового збору.
Направити ОСОБА_3 рекомендованим листом з повідомленням, копію заочного рішення на протязі трьох днів з дня його проголошення і розяснити, що він має право на протязі десяти днів з дня отримання копії, подати до суду заяву про перегляд заочного рішення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Карпинська Н.М.