АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4631/16 Справа № 175/970/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої В.Ю., Ремеза В.А.

за участю секретаря Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року за заявою ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку,-

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходилась цивільна справа №2-227/00 (арх. №227/00) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку.

В рамках забезпечення позову по вищевказаній справі, 05 листопада 1999 року ухвалою суду було накладено арешт на будинок №25 по вул. Тюменській в м. Підгородне, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області до вирішення спору по суті в частині заборони відчудження будинку, укладення договорів оренди, застави, міни, дарування та купівлі-продажу.

15 березня 2016 року до суду надійшла заява від відповідачки ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову вжиті вищевказаною ухвалою суду.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року задоволено заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову.

Скасовано заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на будинок №25 по вул. Тюменській в м. Підгородне, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області до вирішення спору по суті в частині заборони відчудження будинку, укладення договорів оренди, застави, міни, дарування та купівлі-продажу, накладені ухвалою суду від 05 листопада 1999 року в рамках розгляду цивільної справи справа №2-227/00 (арх. №227/00) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 . просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки вважає, що ухвала першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 5 ст. 154 ЦПК України, питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно з ч. 6 ст. 154 ЦПК України, суд може після ухваленням судового рішення постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпечення позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 1999 року, в рамках розгляду цивільної справи №2-227/00 (№227/00) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку, було накладено арешт на будинок №25 по вул. Тюменській в м.Підгородне, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області до вирішення спору по суті в частині заборони відчудження будинку, укладення договорів оренди, застави, міни, дарування та купівлі-продажу.

Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 14 березня 2000 року по вищевказаній справі судом ухвалено рішення, яким вирішено: «Визнати довіреність серії ААН №447122 виданої ОСОБА_2 на імя ОСОБА_4 про можливість розпоряджатися 1/2 частиною незавершеного будівництва будинку №25 по вул. Тюменські в м. Підгородне, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, посвідченої 03 вересня 1998 року приватним нотаріусом Дніпропеттровського нотаріального округу ОСОБА_5 недійсною.

Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку №25 по вул. Тюменській в м. Підгородне, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, укладений між ОСОБА_4, який діяв на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу, від імені ОСОБА_2 за довіреністю, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу, від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідченого 30 вересня 1998 року приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_5, недійсним на 1/2 частину, що належить ОСОБА_2

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 500 кв.м, розташованої по вул. Тюменській, №25 в м. Підгородне, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, укладений між ОСОБА_4, який діяв на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу від імені ОСОБА_2, та ОСОБА_3, посвідчений 27 листопада 1998 року, приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_5

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП ДН №036095, виданий на імя ОСОБА_3 про передачу в приватну власність земельну ділянку, площею 0,100 га, розташованої по вул. Тюменській, №25 в м. Підгородне, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, виданий Підгородненською міською радою народних депутатів Дніпропетровського району, Дніпропетровської області 30 листопада 1998 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під №4654 недійсним на ? частину, тобто на 0,50 га (500 кв.м).

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті державного мита у розмірі 110,30 грн. у рівних частинах (55,15 грн. з кожного).

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь Держави суму державного мита у розмірі 361,62 грн. у рівних частинах (180,81 грн. з кожного)» і дане рішення, ухвалою апеляційного суду від 10 квітня 2000 року залишено без змін, тобто воно набрало законної сили.

Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання про скасування заходів забезпечення позову виходив з того, що оскільки, на теперішній час, спір між сторонами вирішено по суті, тому відпала необхідність у заходах забезпечення позову, в рамках вищевказаної цивільної справи, шляхом накладення арешту та змінились обставини, що зумовили його застосування.

Між тим, під час розгляду питання щодо скасування заходів забезпечення позову, суд має враховувати думку усіх сторін, оскільки відповідно ч. 5 ст. 154 ЦПК України, питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. І лише їх неявка не буде перешкоджати розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з правилами ст..ст. 74, 76 ЦПК України, судові виклики здійснюються повістками, що надсилаються особам, які беруть участь у справі.

Суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких немає відомостей, що їм вручені судової повістки (ч. 1 ст. 169 ЦПК України).

В матеріалах справи відсутні докази вчасного належного повідомлення про час та день слухання справи ОСОБА_2 Наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення датоване 15.04.2016 року, тоді як розгляд справи було призначено та відбувся 06.04.2016 року.

Зазначене порушення норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин справи, що призвело до однобічного розгляду питання.

Крім того, задовольняючи заяву про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції не встановив, чи мала право заявник ставити питання щодо скасування заходів забезпечення позову на все домоволодіння чи його частину.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому, на підставі п.3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції. А відтак апеляційна скарга задовольняється.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.Ю.Міхеєва

ОСОБА_7