РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Гусинського М. О.,

при секретарі Мірошниченко В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі № 12 суду м. Словянська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності на частку у спільному майні, зменшення вартості частки нерухомого майна та її стягнення з позивача на користь відповідача, -

В С Т А Н О В И В:

13.09.2016р. ОСОБА_1 звернулася до Словянського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_4 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності на частку у спільному майні, зменшення вартості частки нерухомого майна та її стягнення з позивача на користь відповідача, пояснюючи свої вимоги тим, що вона з 1980 року по 2007 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Під час спільного проживання вони отримали житло, а саме квартиру № 205 по вул. Центральна (у минулому ОСОБА_5) у будинку 22 в м. Словянськ. У 2006 році вони приватизували вказану квартиру, після приватизації власниками квартири у рівних частках стали: вона - ОСОБА_1, - 1/3 частка, її колишній чоловік, відповідач по справі, ОСОБА_2, - 1/3 частка, ОСОБА_2 (після шлюбу Петрова) О.О. 1/3 частка.

Після розірвання шлюбу відповідач фактично переїхав жити до будинку своїх покійних батьків, який він отримав у спадщину. Але не зважаючи на те, що він в квартирі з 2007 року не мешкає, він інколи приходить до квартири на підпитку та влаштовує сварки, постійно погрожує їй та їх доньці, влаштовує пянки в квартирі, пояснюючи свої дії тим, що він є господарем квартири. Вона не одноразово викликала міліцію, писала заяви, але це не змінило ситуацію, в наслідок цього третя особа по справі, їх донька ОСОБА_3 була змушена виїхати з квартири з двома неповнолітніми дітьми, так, як відповідач постійно лякав дітей своїми пяними витівками та криками.

В січні 2016 року відповідач перевіз останні свої речі до належного йому будинку, але не зважаючи на те, що він не проживає в квартирі, не несе витрат на утримання житла, він все одно раз на місяць приходить до квартири і влаштовує сварки. Їй постійно дзвонять працівники «ПриватБанк» та вимагають погасити борги відповідача. Останній раз вона з донькою гасили борги відповідача 05.09.2016р. у сумі 16500 грн. та 7000 грн., в тому числі сплатили за нього штрафи за порушення правил дорожнього руху за 2010-2011 роки. Вона замовила звіт з належної оцінки нерухомого майна, згідно якого вартість 1/3 частки квартири становить 42000грн., які вона згодна внести на депозитний рахунок суду. Просить суд припинити право власності громадянина ОСОБА_2 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 (ОСОБА_5) у місті Словянськ та визнати за нею право власності на цю частку квартири, стягнути з неї на користь ОСОБА_2 вартість 1/3 частки цієї квартири, зменшивши суму виплати на частку комунальних витрат із утримання квартири, які вона сплатила за останні три роки за відповідача ОСОБА_2

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, сплатила 42000,00 грн. на депозитний рахунок суду.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в який просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав:

Згідно свідоцтва про право власності від 05.12.2006р., виданого Словянським міським головою, право власності на квартиру АДРЕСА_2 (зараз змінено назву на вул. Центральна) в м. Словянську Донецької області належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних частках (а.с. 17).

З акту обстеження від 02.08.2016р., складеного КП Словянської міської ради «ЖЄК № 6» слідує, що ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_3 не проживає з 01.01.2016р. (а.с. 19).

ОСОБА_2 є власником ? житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами за адресою: м. Словянськ, вул. Франка, буд. 1 на підставі свідоцтва про спадщину за законом (а.с. 15).

Згідно довідки КП «БТІ» за № 1901-4/0.45/01. від 02.11.2016 року право власності на житловий будинок, розташований в м. Словянську по вул. Франка № 1 станом на 01.01.2013р. зареєстровано за ОСОБА_6 та ОСОБА_2 в рівних частках на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Словянською державною нотаріальною конторою 18.12.2000р. (а.с. 43).

З акту № 1098, складеного 28.10.2016р. комітетом мікрорайону Ж/Д № 2 м. Словянська слідує, що ОСОБА_2 мешкає за адресою: м. Словянськ, вул. Франка, буд. 1 (а.с. 44).

Зі звіту належної оцінки майна від 08.08.2016р. слідує, що вартість трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4, складає 126000,00 грн., вартість 1/3 частки цієї квартири складає 42000,00 грн. (а.с. 13-14).

04.11.2016 року ОСОБА_1 сплатила 42000 грн. 00 коп. за квитанцією № QS84569201 (ОТРИМУВАЧ: ТЕРИТ ОСОБА_7 СУД АДМІН УКРАЇНИ В ОСОБА_8 Код отримувача: 26288796 Код банку отримувача: 820172, Банк отримувача: ДЕРЖКАЗНАЧЕЙСЬКА СЛУЖБА УКРАЇНИ, М.КИЇВ; Призначення платежу: ВНЕСЕННЯ ДЕПОЗИТУ ПО ЦИВІЛЬНІЙ СПРАВІ №243/7539/16-Ц) (а.с. 45).

З наданих копій квитанції з оплати комунальних послуг з утримання квартири АДРЕСА_5 слідує, що оплата цих витрат здійснена від імені відповідача ОСОБА_2 (а.с. 20-34).

Розглядаючи справу суд виходить з наступного:

Згідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.

Для припинення права співвласника на частку у майні, що належить йому на праві спільної часткової власності, достатньо однієї з чотирьох передбачених у ч. 1 ст. 365 ЦК України.

Як встановлено в судовому засіданні, 1/3 частка квартири АДРЕСА_5, яка належить ОСОБА_2 на праві власності, є незначною і не може бути виділена в натурі, а спільне володіння і користування майном не можливе. Припинення права власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_5 не завлдасть істотної шкоди ОСОБА_2, який значний проміжок часу у цій квартирі не мешкає, власністю не користується, є власником іншого житла - ? частки жилого будинку за адресою: м. Словянськ Донецької області, вул. Франка, буд. 1.

У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності.

Дійсна вартість 1/3 частки квартири АДРЕСА_5 на час розгляду справи становить 42000,00 грн., які позивачем ОСОБА_1 у повному обсязі внесені на депозитний рахунок суду.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти припинення його частки у власності квартири АДРЕСА_5 та виплати йому грошової компенсації її вартості та визнання за ОСОБА_1 права власності на цю частку квартири.

Таким чином, у суду є всі обґрунтування для задоволення позову в частині припинення право власності ОСОБА_2 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_5, визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_5, стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартості 1/3 частки квартири АДРЕСА_5 в розмірі 42000,00 грн.

Зазначена правова позиція викладена в ухвалі колегії судів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02 червня 2010 року по справі за позовом С.В. до С.Т. про припинення права на частку у майні, що належить їм на праві спільної часткової власності, зі сплатою грошової компенсації (Вісник Верховного Суду України № 4 (128) за 2011 рік).

Так, як ОСОБА_1 на час розгляду справи в суді добровільно сплатила вартість 1/3 частки квартири, перерахувавши гроші на депозитний рахунок суду, то приймати рішення про стягнення цих грошей з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 не є доцільним.

Разом з тим, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зменшення вартості 1/3 частки квартири, належній ОСОБА_2 у звязку з тим, що він значний проміжок часу не сплачує комунальні послуги з утримання цієї квартири, так, як, по-перше, надані позивачем квитанції про сплату комунальних послуг по спірній квартирі здійснені від імені ОСОБА_2 і не можуть бути свідченням того, що він не сплачує комунальні послуги та того, що за нього їх сплачує позивач; по-друге, діюче законодавство України не передбачає зменшення частки належного майна або його вартості у звязку із несплатою власником витрат з утримання такого майна.

Не задоволення позовних вимог в цій частині не позбавляє позивача ОСОБА_1 права на звернення до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування 1/3 частки понесених нею витрат з утримання належної відповідачеві частки квартири.

Вимоги про відшкодування понесених позивачем судових витрат не заявлялися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-8, 10-15, 60, 61, 107, 130, 174, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності на частку у спільному майні, зменшення вартості частки нерухомого майна та її стягнення з позивача на користь відповідача задовольнити частково.

Припинити право власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНПП НОМЕР_1. на 1/3 частку квартири АДРЕСА_6.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНПП НОМЕР_2, право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_6, яка раніше належала ОСОБА_2.

Зобовязати Територіальне Управління Державної судової адміністрації в Донецькій області виплатити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНПП НОМЕР_1, сплачені ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНПП НОМЕР_2, 04 листопада 2016 року за квитанцією № QS84569201 на депозитний рахунок Територіального Управління Державної судової адміністрації в Донецькій області грошові кошти в сумі 42000 грн. 00 коп. (Сорок дві тисячі гривень 00 копійок).

Позовні вимоги в іншій частині залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Словянського міськрайонного суду Гусинський М. О.