Справа № 500/7472/15-ц
Провадження № 2/500/87/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі Петровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт. Суворово, вул. Тимошенко, б. 72, земельну ділянку площею 3,013 га, розташовану на території Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області масив № 27 ділянка № 4, кадастровий номер :01:003:0490, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 049205, від 07 лютого 2005 року та земельну ділянку площею 3,013 га, розташовану на території Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області масив № 27 ділянка № 5, кадастровий номер :01:003:0491, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 049206 від 07.02.2005 року, що належали ОСОБА_5 померлій 09 листопада 2008 року, мотивуючи тим, що у правовстановлюючому документі на спадковий житловий будинок з надвірними спорудами свідоцтві про право особистої власності № 8, виданого Суворівською селищною радою депутатів трудящих Ізмаїльського району Одеської області 24 травня 1963 року, зареєстрованому Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 25 травня 1963 року в реєстрову книгу за № 1, значиться, що зазначений житловий будинок належить «колгоспному двору, голова якого ОСОБА_6 на праві особистої власності». Згідно довідки, наданої Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області від 11 листопада 2015 року за № 2002, є відомості про те, що в період до 14 квітня 1991 року у житловому будинку, який відносився до типу колгоспного, були зареєстровані ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_1. Таким чином, у вищевказаному свідоцтві про власність немає відомостей, кому конкретно із членів колгоспного двору, крім ОСОБА_6, який був головою колгоспного двору, ще належав вказаний житловий будинок

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 049205 від 07.02.2005 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 20 квітня 2004 року № 439/А-2004, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.05.521.00092, ОСОБА_6 належала земельна ділянка площею 3,013 га, розташована на території Суворовської селищної ради масив №27 ділянка № 4, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0490.

Крім цього, згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 24.05.1963 року за № 8, виданого виконавчим комітетом Суворовської селищної ради депутатів трудящих, ОСОБА_6 належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт. Суворово, вул. Тимошенко, б. 72 (колишній 70), що також підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, від 25.11.2015 року за №3024, згідно якої ОСОБА_6 належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт. Суворово, вул. Тимошенко, 72 (колишня адреса Тимошенко, 70), крім цього, зазначене підтверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за № 52776566 від 08.02.2016 року.

Також, ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 3,013, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Суворівської селищної ради масив № 27 ділянка № 5, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 049206 від 07.02.2005 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 20 квітня 2004 року за №439/А-2004, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.05.521.00089, кадастровий номер 010030491.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 056915 від 11.09.2006 року, виданого Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_6 помер 10.09.2006 року.

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить:

- земельна ділянка площею 3,013 га, розташована на території Суворовської селищної ради масив № 27 ділянка № 4, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 049205 від 07.02.2005 року;

- житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт. Суворово, вул. Тимошенко, б. 72.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 42789065 від 28.01.2016 року, згідно якої інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_6, відсутня.

Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_6 є:

- дружина ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії ІІ-АГ № 271183 від 23.10.1969 року, виданого Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області;

- донька ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-АВ № 476083 від 28.10.1969 року, виданого Ізмаїльським районним бюро РАЦСу та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 360647 від 29.10.1976 року, виданого Ізмаїльським районним бюро РАЦСу, згідно якого ОСОБА_8 змінила прізвище на «Балабан».

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 346203 від 10.06.2003 року, виданого Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_7 помер 09.06.2003 року, який був сином спадкодавця ОСОБА_6

Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Онуками померлого ОСОБА_6 та рідними дітьми ОСОБА_7, померлого 09.06.2003 року є:

- ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про народження серії V-ЖД №357069 від 01.07.1992 року, виданого Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області;

- ОСОБА_9, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІV-ЖД №275108 від 01.07.1985 року, виданого Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, та свідоцтвом про одруження серії 1-ЖД № 126584 від 01.09.2004 року, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, згідно якого ОСОБА_9 змінила прізвище на «Красову».

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як було встановлено в судовому, ОСОБА_5, будучи спадкоємицею за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області від 25.11.2015 року за № 3024, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України.

В свою чергу ОСОБА_2, як спадкоємиця за законом першої черги на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 разом із спадкодавцем не проживала та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, тобто вважається такою, що фактично не прийняла спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь кого із спадкоємців за законом незалежно від черги

Онук спадкодавця ОСОБА_6, ОСОБА_4 від отримання належної йому за законом частки у спадщині відповідно до ст. 1266 ЦК України відмовився, а онука спадкодавця ОСОБА_3 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживала та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, тобто вважається такою, що не прийняла спадщину.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 134621 від 10.11.2008 року, виданого Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_5, померла 09.11.2008 року.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить:

- земельна ділянка площею 3,013 га, розташована на території Суворовської селищної ради масив № 27 ділянка № 4, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 049205 від 07.02.2005 року, яку вона фактично прийняла після смерті чоловіка, але юридично не оформила своїх спадкових прав;

- житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область,

Ізмаїльський район, смт. Суворово, вул. Тимошенко, б. 72, який вона фактично прийняла після смерті чоловіка, але юридично не оформила своїх спадкових прав.

- земельна ділянка площею 3,013 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № 27 ділянка № 5, кадастровий номер - :01:003:0491, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 049206 від 07.02.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00089.

Відповідно до заповіту від 23.04.2008 року, посвідченого секретарем Суворівської селищної ради за № 632, ОСОБА_5 усе своє майно, яке буде належати їй на день смерті з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось, заповіла ОСОБА_1.

Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині відповідно ст. 1241 ЦК України після смерті ОСОБА_5, немає.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як було зясовано судом ОСОБА_5 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_5, що підтверджено довідкою від 11.11.2015 року за № 2002, виданою виконавчим комітетом Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача ОСОБА_1 неможливо, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт. Суворово, вул. Тимошенко, б. 72; земельну ділянку площею 3,013 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області масив № 27 ділянка № 4, кадастровий номер :01:003:0490, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 049205 від 07.02.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00092; земельну ділянку площею 3,013 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № 27 ділянка № 5, кадастровий номер - :01:003:0491, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 049206 від 07.02.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00089.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт. Суворово, вул. Тимошенко, б. 72;

- земельну ділянку площею 3,013 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області масив № 27 ділянка № 4, кадастровий номер :01:003:0490, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 049205 від 07.02.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00092;

- земельну ділянку площею 3,013 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № 27 ділянка № 5, кадастровий номер - :01:003:0491, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 049206 від 07.02.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00089.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_10