Ухвала

іменем україни

13 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЛеванчукаА.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_5, поданою представником ОСОБА_6, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 2 грудня 2010 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2010 року відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ КБ «Надра»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 2 квітня 2008 року між ним та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 62/П/9/2008-840, відповідно до умов якого останній на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності отримав кредит у сумі 154 200 доларів США зі сплатою 13,29 % річних та строком повернення до 1 квітня 2028 року.

У якості забезпечення виконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, комісії, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених кредитним договором, ОСОБА_5 уклала з ВАТ КБ «Надра» договір поруки від 2 квітня 2008 року, згідно з яким поручилася солідарно та у повному обсязі відповідати перед банком за неналежне виконання ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором від 2 квітня 2008 року утворилася заборгованість, загальний розмір якої станом на 22 січня 2010 року становив 193 414,33 доларів США, що станом на цю дату було еквівалентно 1 548 378 грн 41 коп., яку позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 2 грудня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2016 року, позов ВАТ КБ «Надра» задоволено, стягнуто на його користь солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором від 2 квітня 2008 року № 62/П/9/2008-840 у сумі 193 414,33 доларів США, що згідно із встановленим Національним банком України офіційним курсом гривні по відношенню до долара США станом на 2 грудня 2010 року (дату ухвалення рішення), було еквівалентно 1 537 529 грн 78 коп.

У касаційній скарзі поданій представником ОСОБА_5- ОСОБА_6 порушується питання про скасування ухвалених у справі судових рішень, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову ВАТ КБ «Надра» до неї, як поручителя.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ВАТ КБ «Надра», оскільки належними і допустимими доказами у справі доведено, що позичальник ОСОБА_4 не виконує взятих на себе зобов'язань за договором від 2 квітня 2008 року № 62/П/9/2008-840, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню як з боржника ОСОБА_4, так і поручителя ОСОБА_5 у солідарному порядку.

Такий висновок судів ґрунтується на правильно встановлених у справі обставинах та вимогах закону.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника про припинення поруки є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, відхилити, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 2 грудня 2010 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко

О.В. Ступак

Колегія суддів: