1Справа № 335/5061/16-ц 2/335/1298/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Герченової А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа - Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Запорізької міської ради, третя особа - Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1. померла ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, яка належала померлій на підставі таких документів: ? частина квартири - на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 22 квітня 1998 р.; ? частин квартири - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 8 жовтня 2007 р., яке було отримано після смерті ОСОБА_3. Проте, за життя ОСОБА_2 не зареєструвала своє право власності на ? частину квартири, яку успадкувала після смерті ОСОБА_3. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 серпня 2015 р., яке набрало законної сили, встановлено факт постійного проживання однією сім'єю більше п'яти років до моменту відкриття спадщини позивача ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2. Позивач є спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_2 З метою оформлення спадщини, вона 20 жовтня 2015 р. звернулась до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачеві було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру. Посилаючись на вимоги ст.ст. 317, 319, 1216, 1218, 1296, 1297 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позивач (з урахуванням заяви про виправлення описки у позовній заяві) просить визнати за нею право власності на вищевказану квартиру (арк. справи 3-5).

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення на розсуд суду у відповідності до вимог чинного законодавства.

Від третьої особи надійшов лист з проханням розглянути справу за її відсутності.

За таких обставин, враховуючи, що від всіх учасників процесу надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2. померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її смерть, виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції 30 січня 2006 р., актовий запис № 1094 (арк. справи 7).

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1, загальною площею 42,9 кв.м, житловою площею 27,7 кв.м, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 22 квітня 1998 р., виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного свідоцтва, Інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно № 57120973 від 11 квітня 2016 р. (арк. справи 8). За змістом свідоцтва та названої довідки, інша ? частина квартири належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі цього ж свідоцтва про право власності на житло.

ОСОБА_2 є донькою померлої ОСОБА_3, що підтверджується наявною в матеріалах спадкової справи № 168 за 2006 р. свідоцтва про її народження. Отже, ОСОБА_2 є спадкоємицею першої черги за законом у розумінні статті 1261 ЦК України.

Від імені ОСОБА_2 як спадкоємця першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, звернулися її опікуни ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори із заявами від 24 лютого 2006 р. та від 13 грудня 2007 р. про прийняття спадщини, що підтверджено матеріалами спадкової справи № 168 за 2006 рік.

Також, з матеріалів садкової справи випливає, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2007 р. ОСОБА_2 звільнено від обов'язків опікуна ОСОБА_2, а опікуном призначено ОСОБА_1. Рішення суду набрало законної сили 29 травня 2007 р.

8 жовтня 2006 р. державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом за № в реєстрі 2-2411 на ? частину вищевказаної квартири (арк. справи 10).

Проте, як випливає з вищевказаної Інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно № 57120973 від 11 квітня 2016 р. за життя ОСОБА_2 не зареєструвала у встановленому законом порядку своє право власності на цю частину квартири.

З цього приводу суд зазначає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно.

Відповідно до роз'яснень, наданих у пункті 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 прийняла спадщину та набула право на неї у встановленому законом порядку, проте не зареєструвала належним чином перехід права власності на спадщину після її прийняття.

ІНФОРМАЦІЯ_1. померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 14 лютого 2015 р., актовий запис № 1187 (арк. справи 6).

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина у вигляді належної їй ? частини квартири АДРЕСА_1, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 22 квітня 1998 р., а також ? частини цієї ж квартири, яку вона успадкувала після смерті ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 19 травня 2015 р. звернулась до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_1, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 152/2015.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 серпня 2015 р. встановлено факт постійного проживання однією сімє'ю більше п'яти років до моменту відкриття спадщини ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішення суду набрало законної сили 25 серпня 2015 р. (арк. справи 12-14).

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відтак, позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею четвертої черги після смерті ОСОБА_2

З матеріалів спадкової справи № 152/2015 випливає, що 20 жовтня 2015 р. ОСОБА_1 подала до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори від 20 жовтня 2015 р. у видачі свідоцтва позивачеві було відмовлено через відсутність документів, які підтверджують право власності на квартиру.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В даному випадку ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадщини. Однак, за відсутності умов для одержання в приватного нотаріуса свідоцтва про право на спадщину (відсутність державної реєстрації права власності за спадкодавцем на ? частину квартири), ОСОБА_1 позбавлена можливості належним чином оформити свої спадкові права. Отже, в даному випадку відсутній інший, крім судового, порядок для відновлення порушеного права позивача.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, внаслідок чого позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 42,90 кв.м, житловою площею 27,70 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Шалагінова