Справа № 409/3499/15-ц
Пров. № 2/409/20/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: Скворцової В.Г.

при секретарі: Скориковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Білокуракине цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Курячівської сільської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Білокуракинського районного суду Луганської області про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що в період з 01.01.2002 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 вона проживала разом з ОСОБА_2. За зазначений період часу позивачка доглядала за померлою, вела спільне господарство з нею, оскільки через похилий вік та стан здоров'я померла самостійно вже не могла це робити.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2. Після її смерті за нею відкрилася спадщина, а саме: земельна ділянка площею 5,8245 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На момент відкриття спадщини за померлою ОСОБА_2 позивачка проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_2, однак не була зареєстрована за зазначеною адресою. Для оформлення права власності на спадщину, що відкрилася за померлою ОСОБА_2 позивачка звернулася до державної нотаріальної контори, однак отримала відмову, оскільки не було підтвердження факту спільного проживання з померлою ОСОБА_2 більше ніж п'ять років, що необхідно для спадкування за законом у четверту чергу. Оскільки син ОСОБА_2 помер, а інших спадкоємців у ОСОБА_2 немає, позивачка просить суд встановити факт спільного проживання з померлою та визнати за нею право власності на спадкове майно, що відкрилося після смерті ОСОБА_2

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила суд встановити факт спільного проживання однією сім'єю та визнати за нею право власності на спадкове майно, оскільки в період з 01.01.2002 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 вона проживала разом з померлою ОСОБА_2, вела з нею спільне господарство, всі видатки пов'язані з похованням взяла на себе.

Представник позивача позов підтримав в повному обсязі, та просив суд встановити факт спільного проживання однією сім'єю позивачки та померлої ОСОБА_2та визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 5,8245 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_2

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, заслухавши позивачку, представника позивача, свідків, суд приходить до наступного. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 03.09.2007 року.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 5,8245 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого 25.09.2002 року №261.

Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №7 від 13.01.2016 року син померлої ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 на момент смерті проживала разом з померлою більше, ніж п'ять років, а саме 5 років та 8 місяців. Факт спільного проживання підтверджується довідкою, наданою Курячівською сільською радою, зареєстровано в реєстрі за №30 від 10.09.2013 року та показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили в суді, що позивачка дійсно проживала довгий період часу разом з померлою, доглядала за нею, вела з нею спільне господарство, а також поховала померлу після її смерті.

Відповідно до ст..3 Сімейного кодексу встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. … Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.».

Відповідно до ст..1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ч. 4 ст.174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права інших осіб, тому вважає за можливе позов задовольнити.

Оскільки позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, суд вважає необхідним встановити факт спільного проживання однією сім'єю позивачки ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_2 та за нею необхідно визнати право власності на нерухоме майно, в порядку спадкування за законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Курячівської сільської ради підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 328,1218,1225,1261 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 8, 11, 58-60, 197, 209, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Курячівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім'єю більше 5 років ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 01.01.2002 року до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в с. Курячівка Білокуракинського району Луганськї області, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2, право власності на спадкове майно, що відкрилося після померлої ОСОБА_2, а саме: земельну ділянку площею 5,8245 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_2, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого 25.09.2002 року №261, що розташована на території Курячівської сільської ради.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області через Білокуракинський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання сторонами копії рішення.

Суддя Білокуракинського районного суду

Луганської області Скворцова В.Г.