Справа № 541/3028/15-ц
Провадження №2-о/541/2/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 лютого 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Лисенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту визнання батьківства, заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

встановив:

В грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з заявою, в якій просила суд встановити факт визнання батьківства померлим ОСОБА_6 відносно неї. В обґрунтування заяви посилається на те, що вона є спадкоємицею після померлого батька - ОСОБА_6, але оскільки батьки заявниці шлюб не реєстрували, то в свідоцтві про її народження вказано прізвище матері «Федько» і в даних про батька на підставі ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сімю України вказано «Федько Олександр Володимирович», в звязку з чим родинні відносини з батьком документально не підтверджуються і нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті батька.

Ухвалою суду від 15 січня 2016 року до участі у справі в якості заінтересованої особи було залучено ОСОБА_5 (а.с.38).

У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала і просила встановити факт визнання батьківства померлим ОСОБА_6 відносно неї, тому що вона дійсно є його рідною дочкою і за життя батько це визнавав, спілкувався з нею, як з дочкою, брав участь у вихованні.

Заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та законний представник останньої ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечень проти задоволення заяви ОСОБА_1 не висловили, підтвердили, що їм відомо, що померлий ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_1.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, до суду подав заяви в яких просив справу розглядати у його відсутність у звязку з незадовільним станом здоровя. По суті заяви ОСОБА_1 пояснив, що йому достовірно відомо, що заявниця є його рідною племінницею і дочкою його рідного брата ОСОБА_6, оскільки останній при зустрічах завжди розказував про неї як про дочку і зовні вона дуже схожа на його з братом матір.

Заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_6, який помер 12 квітня 2015 року (а.с. 6), відкрилася спадщина, в т.ч. на житловий будинок № 26 по вул.Хорольській в м.Миргороді Полтавської області (а.с.9-13). Заявник прийняла спадщину після ОСОБА_6, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи (а.с.45-57), але для отримання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 необхідно підтвердити родинний зв'язок з померлим, але відповідні документи відсутні, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого 12 квітня 2015 року ОСОБА_6 (а.с. 14). Заявниця 10.08.2013 року уклала шлюб і змінила своє дівоче прізвище «Федько» на «Багрецова» (а.с.5, 17).

Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що судам при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

У п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», із змінами, передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст. 55 КпШС запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній), і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини або самою дитиною після досягнення повноліття.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 53 КпШС України 1969 року, батьківство може бути встановлено у судовому порядку за заявою дитини по досягненню нею повноліття у випадку народження дитини у батьків, які не перебували у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків до ЗАГСу. В цій статті КпШС України також зазначено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

За змістом наведеної норми закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин: спільного проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем або спільне виховання чи утримання ними дитини або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Той факт, що померлий ОСОБА_6 визнавав своє батьківство відносно заявника, підтверджується довідкою Поливянської сільської ради Миргородського району, в якій зазначено, що ОСОБА_8, 1969 року у 1989 році в період вагітності та після народження дочки ОСОБА_9 спільно проживала та вела спільне господарство разом з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7) та актом, складеним відповідною комісією в с.Поливяне 15 червня 2015 року про те, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживав без реєстрації постійного місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, з листопада 1988 року по жовтень 1989 року (а.с. 8). Вказані обставини підтверджуються також показаннями свідка ОСОБА_10 Те що ОСОБА_6 визнавав своєю рідною дочкою ОСОБА_1 підтверджується також показаннями допитаних як свідків в порядку ст.184 ЦПК України ОСОБА_2, ОСОБА_4, які є послідовними та узгоджуються з іншими доказами та матеріалами справи.

Будь-яких доказів, які б спростовували доводи заявника та показання зазначених свідків не надано, не містять їх і матеріали справи. Таким чином, судом встановлено що за життя ОСОБА_6 визнавав своє батьківство щодо ОСОБА_1.

Встановлення вказаного факту для заявника має юридичне значення, оскільки необхідне їй для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Керуючись ст.ст. 213-215, 234, 256, 294 ЦПК України, ст.ст. 53, 55 КпШС України 1969 року, суд-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт визнання батьківства ОСОБА_6, який помер 12 квітня 2015 року, відносно ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Федько), ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_11