Справа № 699/742/16-ц
Номер провадження 2/699/485/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2016 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Ященко О.М.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Корсуні-Шевченківському цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Сидорівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, суд

встановив:

Позивач ОСОБА_2 пред'явила у суд даний позов і просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 посилаючись на те, що після смерті батька залишилося спадкове майно, яке вона успадкувати не може по причині відсутності правовстановлюючих документів.

У суді позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали і надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача Сидорівської сільської ради у суд не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності та визнання вимог позивача.

Третя особа Корсунь-Шевченківська державна нотаріальна контора повідомлена належним чином про час і місце судового розгляду у судове засідання не з'явився, третя особа не заявила про свою участь у справі і не повідомила про згоду на участь у справі, а тому справа розглянута без неї.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

В суді встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер батько позивачки ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 видане 24 лютого 2015 року виконавчим комітетом Сидорівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області), який за життя набув право власності на: земельну ділянку площею 3,3358 га, що розташована на території Сидорівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями по АДРЕСА_2; земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована по АДРЕСА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Після його смерті відкрилася спадщина на дане нерухоме майно, яке знаходиться в адміністративних межах Сидорівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Згідно довідки виданої виконкомом Сидорівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області 20 жовтня 2015 року за № 332 ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, на день смерті проживав в с. Сидорівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, разом з ним проживала його дружина ОСОБА_6, крім них в даному господарстві ніхто не був зареєстрований і не проживав.

Померлий ОСОБА_5 лишив заповіт, посвідчений секретарем Сидорівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області 14 липня 2010 року, зареєстрований в реєстрі за №76, в якому все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що за законом матиме право заповів своїм дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_7 Заповіт не змінено і не скасовано. Інших спадкоємців за заповітом, законом та осіб, які б мали право на обов'язкову частку у даній спадщині не має.

Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою 23 травня 2015 року заведено спадкову справу №195/2015 після смерті ОСОБА_5, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 40471393 виданого 23 травня 2015 року.

Згідно довідки виданої Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою від 11 жовтня 2016 року за №1050/01-16 крім позивача ОСОБА_2 із заявами на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 в нотаріальну контору ніхто не звертався.

Донька спадкодавця - сестра позивачки ОСОБА_5. до Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори подала заяву про відмову від прийняття спадщини на земельну ділянку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12 лютого 2016 року.

12 лютого 2016 року Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою після смерті спадкодавця позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (НАС 452105) на земельну ділянку площею 3,3358 га, яка розташована на території Сидорівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, по спадковій справі №195/2015, зареєстроване в реєстрі за №1-91.

З метою успадкування права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований в АДРЕСА_2 після смерті батька ОСОБА_5, позивач звернулася з заявою до нотаріуса про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою було відмовлено у видачі свідоцтва про праву на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами по причині відсутності правовстановлюючих документів, які засвідчують право власності на нього, про що винесено постанову від 11 жовтня 2016 року.

Згідно даних по господарських книг (книга №9 госп. НОМЕР_4) даний будинок знаходиться на приватизованій земельній ділянці площею 0,7074 га за адресою АДРЕСА_2 належав ОСОБА_5, що підтверджується довідкою виконкому Сидорівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області № 395 від 03 жовтня 2016 року.

Згідно довідки виданої виконкомом Сидорівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області від 07 жовтня 2016 року за №400 земельна ділянка площею 0,25 га. згідно державного акту серії НОМЕР_5 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_6 зареєстрований за № 15 від 22 січня 2008 року розміщена по АДРЕСА_2 під будинком, належить ОСОБА_5

Згідно даних технічної інвентаризації, які підтверджені технічним паспортом на одноквартирний (садибний) житловий будинок АДРЕСА_1, виготовленого 18 жовтня 2016 року приватним підприємством «Фірма «Род» по АДРЕСА_2 знаходяться такі будівлі та споруди: житловий будинок А збудований в 1974 році; прибудова - а збудована в 1976 році; ганок збудований в 1974 році; літня кухня Б збудована в 1978 році; сарай В збудований в 1974 році; сарай Г збудований в 1970 році; гараж Д збудований в 1970 році; сарай Ж збудований в 1970 році; погріб З збудований в 1974 році; вбиральня К збудована в 1974 році; ворота №1 збудовані в 1974 році; хвіртка №2 збудована в 1974 році; огорожа №3 збудована в 1974 році. Інвентаризаційна вартість житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями становить 48800,00 грн.

Згідно висновку щодо відповідності забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам, санітарним і протипожежним вимогам, складеного 18 жовтня 2016 року судовим експертом Левичем А.Б. за результатами проведення технічного обстеження садибного житлового будинку, розміщеного за адресою: АДРЕСА_2 житловий будинок відповідає вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам, санітарним і проти пожежним вимогам.

Положеннями наказу № 48 від 22 лютого 1995 року Міністерства статистики України «Про затвердження форм та Інструкцій по веденню по господарського обліку в сільських (селищних) Радах народних депутатів», що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 березня 1995 року за №83/619, зміненого наказом Державного комітету статистики України від 17 липня 2000 року №234 «Про затвердження форм та Інструкції по веденню по господарського обліку в сільських (селищних) радах», зареєстрований в Міністерстві юстиції України № 480/4701, у сільських (селищних) радах ведеться по господарський облік згідно з формами первинного обліку, які затверджені Міністерством статистики України.

Згідно п.п. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 за його життя належав житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі записів погосподарських книг і відповідно до технічних характеристик є завершеним у 1978 році, тобто ще до смерті ОСОБА_5

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки позивач внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі, право власності може бути визнане судом.

Відповідно до п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи або смерті власника.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1275 ЦК України Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст. ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.58 і ч.2 ст.59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування та обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.63 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Свідки у справі відсутні.

Згідно ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обов'язковою.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Відповідно до правил ст.214 ЦПК України обов'язком суду є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскільки позивач не має можливості оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, то згідно ст.1 Протоколу № 11 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» право мирно володіти своїм майном підлягає судовому захисту.

А тому, враховуючи викладене, суд вважає за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона є спадкоємцем зазначеного майна та своєчасно прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, а відповідач не пред'явив зустрічний позов та протягом усього часу розгляду справи позивач не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

При задоволенні позову суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в справі.

Керуючись ст.ст. 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1235, 1269, 1273, 1275, 1297 ЦК України, суд

вирішив :

Задовольнити повністю позов.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Сидорівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, зареєстрована та проживає АДРЕСА_4 НОМЕР_1 виданий 13 серпня 2009 року Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 видане 24 лютого 2015 року виконавчим комітетом Сидорівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області) за заповітом право власності на житловий будинок, згідно технічного паспорта на одноквартирний (садибний) житловий будинок позначений літ. А збудований в 1974 році; прибудову - а збудовану в 1976 році; ганок збудований в 1974 році; літню кухню Б збудовану в 1978 році; сарай В збудований в 1974 році; сарай Г збудований в 1970 році; гараж Д збудований в 1970 році; сарай Ж збудований в 1970 році; погріб З збудований в 1974 році; вбиральню К збудовану в 1974 році; ворота №1 збудовані в 1974 році; хвіртку №2 збудовану в 1974 році; огорожу №3 збудовану в 1974 році, що знаходяться за адресою АДРЕСА_2

Стягнути з Сидорівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області с. Сидорівка Корсунь-Шевченківський район Черкаської області поштовий індекс 19452 (інші відомості про особу суду невідомі) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Сидорівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, зареєстрована та проживає АДРЕСА_4 НОМЕР_1 виданий 13 серпня 2009 року Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Повідомити осіб, які беруть участь у справі, що з повним рішенням суду вони зможуть ознайомитися 17 листопада 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Савранський О.&nbsp; А.