УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:
головуючогоТкачука О.С.,
суддів: Висоцької В.С., Умнової О.В.,Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання недійсною довідки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 10 серпня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
В квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила суд визнати недійсною довідку про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_3 , видану 19 жовтня 2011 року військовою частиною НОМЕР_1 .
Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що в період з 01 серпня 1985 року по 16 квітня 1997 року вона працювала у військовій частині НОМЕР_1 на посаді лікаря-стоматолога та відповідно обрала даний період для обрахунку її пенсії, в зв`язку з чим подала до органів Пенсійного фонду довідку про заробітну плату від 23 липня 2004 року, видану військовою частиною НОМЕР_1 .
20 лютого 2015 року позивач звернулася до Управління пенсійного фонду з заявою з проханням повідомити, на підставі якої довідки про заробітну плату для обчислення пенсії їй здійснюється нарахування та виплата пенсії та просила надати завірену копію даної довідки, на що отримала лист Управління від 03 березня 2015 року, яким повідомлено, що пенсія їй нараховується та виплачується на підставі довідки від 19 жовтня 2011 року, що видана військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України на заміну довідки від 23 липня 2004 року та надано копію довідки від 19 жовтня 2011 року.
Позивач зазначає, що дані щодо її заробітної плати, відображені в довідках від 23 липня 2004 року та від 19 жовтня 2011 року є різними. На час видачі довідки від 19 жовтня 2011 року в військовій частині НОМЕР_1 згідно Акту від 28 грудня 2007 року були знищені відомості, до яких входили доплати до заробітної плати службовців і працівників, а тому позивач вважає, що дані, зазначені в довідці від 19 жовтня 2011 року, не відповідають дійсності. На підставі наведеного, просила задовольнити позов.
Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 10 серпня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині мотивів відмови в позові шляхом виключення з резолютивної частини рішення суду першої інстанції слова «у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності».

В іншій частині рішення районного суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити у справі нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

При розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 в період з 01 серпня 1985 року по 16 квітня 1997 року працювала у військовій частині НОМЕР_1 на посаді лікаря-стоматолога та відповідно обрала даний період для обрахунку її пенсії, в зв`язку з чим, подала до органів Пенсійного фонду довідку про заробітну плату від 23 липня 2004 року, видану військовою частиною НОМЕР_1 (а. с. 5).
Листом Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі від 03 березня 2015 року ОСОБА_1 було повідомлено, що пенсія їй нараховується та виплачується на підставі довідки від 19 жовтня 2011 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України на заміну довідки від 23 липня 2004 року (а. с. 6).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було пропущено строк на звернення до суду за захистом свого порушеного права, оскільки позивач дізналась про порушення свого права не пізніше 12 грудня 2011 року, тобто в день, коли звернулась з відповідною заявою до Північно-Східного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю, а до суду з позовом звернулася 10 квітня 2015 року, тобто після спливу трирічного строку, визначеного ст. 257 ЦК України. Оскільки представник відповідача наполягав на застосуванні наслідків спливу строку позовної давності, то суд дійшов висновку, що є підстави для їх застосування та відмови в позові саме з цих підстав.

З такими доводами суду першої інстанції в частині підстав відмови в позові, а саме у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності, не погодилася колегія суддів апеляційного суду та дійшла інших висновків, що у позові ОСОБА_2 слід відмовити у зв`язку з його безпідставністю та недоведеністю.
Висновки апеляційного суду ґрунтуються на тому, що протягом періоду з 27 квітня 2012 року по 24 жовтня 2013 року в судовому порядку розглядалися адміністративні позови позивача до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області про визнання протиправним та скасування рішення про стягнення переплати пенсії і зобов`язання вчинення дійта про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення розміру пенсії та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, тобто позови щодо захисту права позивача на пенсію (а. с. 23-24, 42-49). Дані обставини підпадають під дію ч. 2 ст. 264 ЦПК України і свідчать про переривання перебігу строку позовної давності на вказаний вище період.
Крім того, апеляційний суд встановив, що позивач лише 03 березня 2015 року довідалася про те, що пенсія їй нараховується на підставі оспорюваної в рамках даної справи довідки, що підтверджується листом Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі (а. с. 6). Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновків, що позивачем не пропущено строку позовної давності, оскільки ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Перевіряючи правові підстави позову та його обґрунтування, апеляційний суд встановив, що у жовтні 2011 року достовірність сум заробітної плати, виведених у роздавальних відомостях за 1993-1997 роки та суми, що вносились до довідки про заробіток для обчислення пенсії від 23 липня 2004 року, перевірялась головним спеціалістом Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі (акт від 18 жовтня 2011 року). За результатами вказаної перевірки виявлено порушення у відповідності даних довідки від 23 липня 2004 року, фактичним нарахуванням з 1993-1996 роки не вірно вказані доходи; довідка складена не вірно і підлягала заміні.

В постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року в справі за адміністративним позовом позивача до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення розміру пенсії та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії суд апеляційної інстанції встановив, що довідка про заробітну плату позивача від 23 липня 2004 року містить недостовірні дані та не може бути використана при розрахунку її пенсії (а. с. 46-49). В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України такі обставини не підлягає доказуванню.
І навпаки, оспорювана довідка про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_2 від 19 жовтня 2011 року засвідчувалась підписами начальника штабу військової частини та тимчасово виконуючим обов`язки помічника командира полку з фінансово-економічної роботи. Дані такої довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 19 жовтня 2011 року перевірялись представниками Управління пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області, визначена довідка була складена з урахуванням матеріалів акту перевірки від 18 жовтня 2011 року і містить достовірні відомості, а тому доводи позивача щодо того, що вказана довідка є недійсною, апеляційний суд визнав необґрунтованими.

Такі висновки апеляційного суду про законність оспорюваної в рамках даного спору довідки від 19 жовтня 2011 року підтверджуються і актом Північно-Східного контрольно-ревізійного управління Контрольно- ревізійного департаменту Міністерства оборони України від 29 грудня 2011 року (а. с. 80-87).

Доводи касаційної скарги та наявні в матеріалах справи матеріали висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, а тому, керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 10 серпня 2015 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук
Судді:В.С. Висоцька В.М. Колодійчук О.В. Умнова І.М. Фаловська