25.05.2016 Справа № 363/1336/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюк О.Д.,

при секретарі Хомяк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Воропаївської сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 22 грудня 1985 року помер дід позивачів - ОСОБА_3 Після його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Воропаїв, вул. Лугова, 16. Належність спадкового будинку підтверджується витягом з погосподарської книги. Спадкоємцями був син діда та батько позивачів ОСОБА_4 Нотаріально ОСОБА_4 спадщину не приймав, однак він на день смерті діда проживав у ним і вважався таким, що прийняв спадщину. 02 жовтня 1996 року помер батько позивачів ОСОБА_4 Спадкодавцем його стала дружина, мати позивачів ОСОБА_5 До нотаріальної контори вона не зверталась, однак вона постійно проживала з батьком і є такою, що прийняла спадщину відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року). 13 червня 2014 його померла мати позивачів ОСОБА_4 Після її смерті залишилося спадкове, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Воропаїв, вул. Лугова, 16.

Звернувшись до державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 з приводу оформлення власності на житловий будинок, державний нотаріус розяснив позивачам, що у випадку відсутності правовстановлюючого документу на даний житловий будинок, видача свідоцтва про право власності на спадщину на це нерухоме майно не є можливою.

Зважаючи на вказані вище обставини, позивачі просять визнати за нимиправо власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 13 червня 2014 року на спадкове майно по ? частині на житловий будинок № 16, з надвірними будівлями по вул. Лугова в с. Воропаїв Вишгородського району Київської області.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник Воропаївської сільської ради Вишгородського району Київської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, голова сільської ради направив до суду заяву в якій просив розглянути справу без участі їх представника.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_7, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

22 грудня 1985 року помер дідусь позивачів ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 023750, зареєстроване Пірнівською сільською радою Вишгородського району Київської області, актовий запис № 28.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок № 16, з надвірними будівлями по вул. Лугова в с. Воропаїв Вишгородського району Київської області.

Спадкоємцем ОСОБА_3 був його син ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження зареєстроване Вищедубечанським районним ЗАГСом Київської області, актовий запис 132, який прийняв спадщину відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року).

02 жовтня 1996 року помер батько позивачів ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 321795, зареєстроване виконавчим комітетом Воропаївської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 24.

02 лютого 1950 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданий Воропаївською сільською радою Вищедубечанського району Київської області, актовий запис № 1.

Спадкоємцем після померлого ОСОБА_4 стала його дружина ОСОБА_5, яка прийняла спадщину за законом відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року).

13 червня 2014 року померла мати позивачів ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 308026, зареєстроване виконавчим комітетом Воропаївської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 6.

Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове, а саме: житловий будинок № 16, з надвірними будівлями по вул. Лугова в с. Воропаїв Вишгородського району Київської області.

Відповідно до спадкової справи № 597/2014 до майна померлої 13 червня 2014 року ОСОБА_5, індекс справи № 02-14, спадкоємцями ОСОБА_5 є: ОСОБА_2 син та ОСОБА_1 дочка.

Спадкоємці після померлої ОСОБА_5 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прийняли спадщину за заповітом та отримали свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки серії САК № 407115 та серії САК № 407114.

ОСОБА_2 прийняв спадщину за законом шляхом подачі заяви № 1595 від 25 листопада 2014 року до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області.

ОСОБА_1 прийняв спадщину за законом шляхом подачі заяви № 1596 від 25 листопада 2014 року до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області.

Звернувшись до державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 з приводу оформлення власності на житловий будинок, державний нотаріус розяснив позивачуам, що у випадку відсутності правовстановлюючого документу на даний житловий будинок, видача свідоцтва про право власності на спадщину на це нерухоме майно не є можливою.

Згідно будинкової книги вбачається, що власником житлового будинку № 16 по вулиці Лугова в с. Воропаїв Вишгородського району Київської області є ОСОБА_3

Відповідно витягу з погосподарсьокї книги № 1 особовий рахунок № 0030-1, виданого Воропаївською сільської радою Вишгородського району Київської області № 45/02-27 від 04 квітня 2016 року, домоволодіння, яке знаходиться в с. Воропаїв по вул. Луговій, 16, Вишгородського району, Київської області рахується за померлим ОСОБА_10, згідно записів в будинковій книзі з 1961 року за підписом сільського голови ОСОБА_11

Відповідно до довідки, виданої Воропаївською сільською радою Вишгородського району Київської області № 253/02-27 від 24 листопада 2014 року, ОСОБА_5 була зареєстрована та постійно проживала в будинку з 30 листопада 1978 року по день її смерті по вул. Луговій, 16 в с. Воропаїів Вишгородського району Київської області.

Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 16 по вул. Лугова в с. Воропаїв, Вишгородського району Київської області, інвентаризаційна справа № 1300615, виданий 19 лютого 2015 року, даний житловий будинок був збудований у 1961 році.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1961 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56.

Отже, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно суду слід було керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, а також положеннями ЦК УРСР 1963 року.

Зокрема, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Відтак, згідно зі вказаними нормативними актами виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації.

Всі спадкоємці на майно, а саме: житловий будинок № 16 по вул. Луговій в с. Воропаїв, Вишгородського району, Київської області, прийняли спадщину відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року).

Таким чином, суд приходить до висновку, що спадкове майно входить до спадкової маси.

Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно зі ст. ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Однак, оскільки будинок був збудований в 1961 році, значиться в господарській книзі сільської ради, діюче на час введення будинку в експлуатацію законодавство не вимагало реєстрації прав власності то на думку суду спірний будинок не є самочинним будівництвом, належав спадкодавцю і тому за позивачами слід визнати право власності по ? частині на вказаний спірний будинок.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1268, 1296, 1297, 1299 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 58, 60,212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, право власності в порядку спадкування по ? частині кожному на спадкове майно, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований за адресою: с. Воропаїв, вул. Лугова 16, Вишгородський район Київської області, після смерті ОСОБА_5, померлої 13.06.2014 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Д.Рудюк