Справа № 452/1328/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"02" червня 2016 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Топорович В.В.,

із участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 30.12.1992 року було посвідчено та зареєстровано державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори договір дарування, згідно якого ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 незакінчений будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_1. Укладення даного договору було через те, що у ОСОБА_2 не було коштів завершити будівництво, а ОСОБА_1 не мала належного особистого житла для проживання, а тому прийняла в дар незакінчений будівництвом житловий будинок і вкладала свої кошти та працю у його повне завершення. Будівництво даного жилого будинку необхідно було закінчити до 25.10.1993 року, однак по причині хвороби чоловіка ОСОБА_1 не змогла в термін завершити дане будівництво, а лише Рішенням виконавчого комітету Самбірської міської ради від 02.09.1997 року №466 було затверджено акт прийняття в експлуатацію індивідуального жилого будинку по АДРЕСА_1 на відповідача ОСОБА_2 без відома ОСОБА_1 На підставі цього рішення Самбірським МБТІ 20.10.1997 року було видано Свідоцтво про право власності на жилий будинок. У зв'язку з вищенаведеним позивач просить визнати її власником житлового будинку по АДРЕСА_1 та визнати недійсним Свідоцтво про право власності від 20.10.1997 року на жилий будинок за вказаною адресою, зареєстроване за №4364 в Самбірському МБТІ на ім'я ОСОБА_2.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала та посилалася на обставини викладені в позовній заяві, наполягала позов задовольнити, оскільки зазначене будинковолодіння було зведене за її власні кошти; вона має намір впорядкувати документи на будинок виходячи із права власності.

Відповідач ОСОБА_2 позов по суті власних пояснень визнала та пояснила, що не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1, бо спірний будинок є фактично побудований за кошти матері та повинен документально їй належати.

З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок необхідно задовольнити в межах позовної вимоги виходячи з наступних підстав:

За умовами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Судом установлено, що 30.12.1992 року було посвідчено та зареєстровано державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори договір дарування, згідно якого ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 незакінчений будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про право власності на жилий будинок від 20.10.1997 року та довідки №523, виданої Самбірським МБТІ 05.04.2016 року, будинковолодіння в АДРЕСА_1, вцілому зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Самбірської міської ради від 02.09.1997 року №466.

Згідно встановлених обставин у судовому засіданні та технічного паспорту власником будинковолодіння в АДРЕСА_1 являється фактично ОСОБА_1.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до Цивільного закону України позивач є суб'єктом права приватної власності, де в тому числі регламентовано право використовувати належне майно; власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків; захист права власності здійснюється судом.

Ураховуючи наведене, суд прийшов до такого вирішення спору виходячи у тому числі із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи пояснення сторін, подані суду матеріали. У тому числі в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просила визнати її власником вцілому житлового будинку з надвірними спорудами у АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 позов визнала повністю; судом не встановлено підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, а відтак, визнання позову ОСОБА_2 не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. Тому суд вважає, що позов про визнання права власності підлягає задоволенню, - під час провадження в справі та під час судового розгляду позивачем представлено суду достатньо доказів у підтвердження своїх вимог, відповідачем не подано суду клопотань про доказування чи про звільнення від доказування інших обставин, а тому позов підставний і такий, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 328, 392 ЦК України, ст. 41 Конституції України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, 1931 року народження, власником вцілому житлового будинку з надвірними спорудами у АДРЕСА_1.

Визнати недійсним Свідоцтво про право власності від 20.10.1997 року на жилий будинок за вказаною адресою, зареєстроване за №4364 в Самбірському МБТІ на ім'я ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня його проголошення.

Суддя