Справа № 638/2814/16-ц
Провадження № 2/638/2303/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

31 травня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Шишкіна О.В.,

секретаря - Голуб Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 3 особа - ОСОБА_5 про визнання тимчасово відсутнім з поважних причин, включення до складу осіб, що володіють майном на праві спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст.209 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду за захистом своїх прав про визнання тимчасово відсутнім з поважних причин, включення до складу осіб, що володіють майном на праві спільної сумісної власності.
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 тимчасово відсутнім в квартирі АДРЕСА_1 з поважних причин, а саме у зв`язку з військовою надстроковою службою в Збройних Силах України в період з 29 січня 2005 року по 27 січня 2007 року.
Включити ОСОБА_1 до складу осіб, що володіють квартирою АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності.
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1102,40 грн. (одна тисяча сто дві грн. 40 коп.) в рівних частках по 367,50 грн. (триста шістдесят сім грн. 50 коп.) з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.
Головуючий: суддя

Справа № 638/2814/16-ц
Провадження № 2/638/2303/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Шишкіна О.В.,

секретаря - Голуб Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 3 особа - ОСОБА_5 про визнання тимчасово відсутнім з поважних причин, включення до складу осіб, що володіють майном на праві спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просив визнати його тимчасово відсутнім в квартирі АДРЕСА_1 з поважних причин в період з 29.01.2005 року по 27.01.2007 року та включити його до складу власників вказаної квартири.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано про те, що він є рідним сином ОСОБА_2 (далі - Відповідач). Відповідно до службового ордеру №633 від 01 липня 1987 року Позивач (будучи неповнолітнім) був вселений у спірну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . При досягненні позивачем у 1992 році 16-річного віку, він був зареєстрований за вищевказаною адресою. У 1994 році позивач поступив на навчання до Харківського військового університету і після навчання у Харківському військовому університеті для проходження військової служби змушений був тимчасово знятися з реєстрації 30.06.1999 року. За час навчання у Харківському військовому університеті в період з 30.08.1994 року по 25.06.1999 року Позивач житловою площею не забезпечувався, мешкав в гуртожитку холостяків, що підтверджується довідкою від 25.06.1999 року №121/ж, яка знаходиться в матеріалах справи. Згідно п.2 ст.71 ЖК України Позивач в період з 30.08.1994 року по 25.06.1999 року був зареєстрований в спірному житлі і фактично був тимчасово відсутній у зв`язку з навчанням і спірне житло за ним згідно вищевказаної статті закону було збережене.

В подальшому після закінчення навчання у Харківському військовому університеті Позивач тимчасово знявся з реєстрації 30.06.1999 року для проходження військової надстрокової служби в Збройних Силах України і перебував на військовій надстроковій службі в Жовківському гарнізоні з 29.07.1999 року по 22.08.2003 рік, проживав у гуртожитку і житловою площею не забезпечувався, далі Позивач був переведений на проходження військової надстрокової служби до Київської області, Переяслав-Хмельницький район, с.Дівічки-1 у військову частину пп- НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) і 26.12.2003 року і знову був заселений до тимчасового житла - гуртожитку. Позивач був звільнений у запас 26.12.2006 року та знятий з тимчасової реєстрації у гуртожитку.

27 січня 2006 року Позивач зареєструвався за постійним місцем проживання і реєстрації у спірній квартирі. Таким чином, Позивач був тимчасово відсутнім за постійним місцем проживання у спірній квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , згідно п.1 ст.71 ЖК України, а саме з 29.07.1999 року по 29.07.2004 року (протягом перших п`яти років військової надстрокової служби в Збройних Силах України), згідно абзацу 13 ст.71 ЖК України у випадках, передбачених пунктами 1 - 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігалося за Позивачем протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті, а саме з 29.07.2004 року по 29.01.2005 року (включно).

Позивачем у Формі А (без номера) вказувалася адреса постійного місця проживання: АДРЕСА_2 за номером НОМЕР_3 також вказувалося місце постійного проживання: АДРЕСА_2 (додається), що вказує на той факт, що Позивач фактично при тимчасовій відсутності продовжував зберігати намір щодо ставлення до спірного жилого приміщення як до свого постійного місця проживання.

Крім того, позивачем подано заяву про поновлення строку позовної давності у зв`язку із тим, що він дізнався про порушення свого права 20.05.2015 року коли відповідачем йому були надані відповідні документи. Раніше про порушення його права позивач не міг дізнатись, оскільки навчався та перебував на військовій службі у іншій області, доступу до документів не мав.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та пояснив, що квартира була приватизована без його згоди та участі, висловився про те, що у разі дотримання відповідачами чинного законодавства, він скористався б своїм правом на отримання у власність житла, в якому проживав із матір`ю з дитинства. Представник позивача наголосила на тому, що свідоцтво про право власності на житло видане саме під час проходження позивачем військової служби, що свідчить про необізнаність позивача про приватизацію квартири та неможливість його участі при цьому.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечував, просив застосувати строки позовної давності, оскільки позивачу стало відомо про оформлення відповідачами права власності на квартиру 23.01.2007 року, при реєстрації місця проживання у квартирі, яка неможлива без згоди інших мешканців.

Допитана в якості свідка співвідповідач ОСОБА_4 під присягою пояснила суду про те, що вона звернулась до брата, позивача, із проханням допомогти із продажем її частини квартири, для чого передала копії документів про право власності на квартиру, із яких відповідач і дізнався про оформлення права власності на квартиру без його участі. При оформленні права власності на квартиру позивач присутній не був та не повідомлявся про це. Також пояснила, що присутня при приватизації квартири вона не була.

Відповідач ОСОБА_3 пояснила про те, що позивач у спірній квартирі не проживав, додому не з`являвся, тому квартиру було приватизовано без його участі. При приватизації квартири всі власники були присутні, позивач був зареєстрований у спірній квартирі після проходження військової служби з письмової згоди ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Під час проходження служби позивач не підтримував родинні зв`язки, додому не приїжджав.

Крім того, позивачем надано пояснення про те, що у відрядження та відпустки він приїжджав додому та цей час проживав у спірній квартирі, де і досі є його речі.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

За ст.1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з вимогами частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України.

Так судом достовірно встановлено наступне.

01 червня 1987 року ОСОБА_6 було видано службовий ордер № 633 на право зайняття 3-кімнатної квартири АДРЕСА_1 для проживання сім`ї з 6 осіб, ім`я позивача мається у довідці про склад сім`ї (а.с. 21).

Позивач, ОСОБА_1 по досягненню 16 років був зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 10).

Згідно довідки Харківського військового університету № 121/ж від 25.06.1999 року (а.с. 12) позивач житлом не забезпечувався, з 30.08.94 року по 25.06.99 рік проживав в гуртожитку для холостяків університету.

30.06.1999 року для проходження військової служби був тимчасово знятий з реєстрації за вказаною адресою та з 29.07.1999 року по 22.08.2003 року проживав у гуртожитку і житловою площею не забезпечувався.

25.04.2006 року виконавчим комітетом Харківської міської ради видано свідоцтво про право власності на вказану квартиру (а.с. 20) на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 .

26.12.2006 позивач був звільнений у запас та знятий з тимчасової реєстрації у гуртожитку (а.с. 8-9).

23.01.2007 позивач зареєструвався за постійним місцем проживання у спірній квартирі (а.с. 13).

З пояснень відповідача ОСОБА_4 та позивача ОСОБА_1 , що не спростовано поясненнями решти відповідачів та їх представника, встановлено, що про порушення права позивача на оформлення права власності на вказане житло 20.05.2015 року коли ОСОБА_4 звернулась по допомогу до ОСОБА_1 із продажем її частки спірної квартири.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно п.1 ч.3 ст.71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадку призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п`яти років перебування на дійсній військовій службі.

Встановлені обставини свідчать про те, що відповідач, який набув право користування спірною квартирою в установленому законом порядку, не втратив інтерес до спірного житла і був відсутній за місцем свого постійного проживання понад встановлений законом термін з поважних причин.

За ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

За ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.

В п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.04.1985 року /зі змінами/ «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» розяснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо).

Враховуючи викладене, суд вважає причини тимчасової відсутності позивача у спірній квартирі поважними.

Що стосується включення позивача до складу осіб, що володіють квартирою АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності, суд вважає обґрунтованим та доведеним твердження позивача про те, що він не знав та не міг знати про отримання відповідачами свідоцтва про право власності на вказану квартиру та про те, що він не втратив інтерес до цього житла. Крім того, в судовому засіданні не встановлено наявності у позивача іншого житла, ніж те, що є предметом спору. За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність задоволення вимог позивача і в цій частині.

Долю судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду за захистом своїх прав про визнання тимчасово відсутнім з поважних причин, включення до складу осіб, що володіють майном на праві спільної сумісної власності.
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 тимчасово відсутнім в квартирі АДРЕСА_1 з поважних причин, а саме у зв`язку з військовою надстроковою службою в Збройних Силах України в період з 29 січня 2005 року по 27 січня 2007 року.
Включити ОСОБА_1 до складу осіб, що володіють квартирою АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності.
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1102,40 грн. (одна тисяча сто дві грн. 40 коп.) в рівних частках по 367,50 грн. (триста шістдесят сім грн. 50 коп.) з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя