АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №627/329/15-ц Головуючий суддя І інстанції Вовк Л.В.
Провадження № 22-ц/790/6354/16 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року м. Харків.

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.

за участю секретаря : Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 21 січня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БрокбізнесБанк» в особі Харківського регіонального відділення до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 21 січня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «БрокбізнесБанк» заборгованість за додаткового угодою №1 від 30.05.2013 року про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до договору № 80175 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки від 30.05.2013 року у сумі 49 055 грн. 00 коп. Вирішено питання щодо відшкодування судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

На обґрунтування скарги вказав, що нарахування неустойки (штрафу) за прострочення сплати кредиту та процентів взагалі не передбачено умовами договору № 80175 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки від 30.05.2013 року, в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими та не відповідають умовам наданого договору. Споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Забороняється у будь-який спосіб ускладнювати прочитання споживачем тексту детального розпису сукупної вартості споживчого кредиту, зазначеного у договорі про надання споживчого кредиту або у додатку до такого договору, у тому числі шляхом друкування його кеглем, меншим за кегль шрифту основного тексту, злиття кольору шрифту з кольором фону.

У своїх запереченнях проти скарги Банк вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим. Вказав, що при розгляді справи у суді першої інстанції відповідач не скористався правом захисту своїх інтересів і надання відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України доказів на підтвердження порушення Банком при укладанні та виконанні умов кредитного договору. При зверненні до суду першої інстанції з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи відповідач не надав доказів поважних причин її не проведення в суді першої інстанції, що слід розглядати як зловживання своїм процесуальним правом.

Судова колегія вислухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового засідання, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що її необхідно відхилити з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 30 травня 2013 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено договір № 80175 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки.

Відповідно до вказаного договору банк оформив власнику рахунку ОСОБА_3 платіжну картку міжнародної платіжної системи та відкрив поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні та здійснює обслуговування.

У відповідності до додаткової угоди №1 від 30.05.2013 року про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до договору № 80175 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки від 30.05.2013 року ОСОБА_3 було надано грошові кошти в сумі 33000,00 грн. , шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на строк з 28.05.2013 р. по 27.05.2015 року із сплатою 32,0 % річних за користування кредитними коштами на споживчі цілі.

Відповідно статті 1 кредитного договору банк, на підставі заяви-анкети позичальника на відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки, оформлює позичальнику платіжну картку міжнародної платіжної системи MASTERCARD WORLD та ПІН-код до платіжної картки, відкриває платіжний рахунок № НОМЕР_1 в гривні, та здійснює обслуговування позичальника згідно переліку послуг на умовах, викладених в Тарифах.

Умовами пункту 3.2. кредитного договору передбачено, що використання платіжної картки і обслуговування рахунку регулюється цим Договором, правилами користування платіжною карткою, тарифами, чинним законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та правилами міжнародної платіжної системи.

Поповнення рахунку здійснюється в валюті рахунку в готівковій або безготівковій формі згідно з чинним законодавством України (пункт 4.3. кредитного договору). За умовами пункту 4.4. кредитного договору кошти з рахунку використовуються тільки для розрахунків за операціями, проведеними за допомогою платіжної картки або додаткових платіжних карток. Витратні операції за картками здійснюються в межах витратного ліміту.

Згідно пункту 2.8. кредитного договору, «Овердрафт» - короткостроковий кредит, що надається банком у разі виникнення заборгованості по рахунку. Згідно п.2.9. кредитного договору «схема обслуговування карткового рахунку - платіжна схема, що визначає вид обслуговування рахунку - дебетова (операції здійснюються в межах власних коштів Власника рахунку), кредитна (операції здійснюються в межах наданого Банком Власнику рахунку кредиту), дебетно - кредитна (операції здійснюються .в межах власних коштів Власника рахунку, а у разі їх недостатності Банк надає кредит в межах затвердженого ліміту ).

Згідно пункту 7.1.3. кредитного договору в разі виникнення заборгованості порахунку (суми овердрафту і нарахованих процентів) та її непогашення в терміни, які визначені цим договором, позичальник гарантує повернення сум цієї заборгованості банку всіма коштами, майном, майновими правами, що належать йому.

Згідно з п.5. Кредитного договору моментом надання банком кредитної лінії є здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів власника рахунку.

Відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_1 позичальника за період з 01.05.2013 року по 11.02.2015 року, датою здійснення операції за допомогою картки є 31.05.2013 року.

Згідно п.11 Кредитного договору заборгованість за кредитною лінією та проценти за користування нею, власник рахунку сплачує за рахунок коштів , що надходять на його картковий рахунок НОМЕР_2, відкритий в АТ « БрокбізнесБанк», як заробітна плата та інші виплати та надходження .

Як свідчить п.6 Кредитного договору проценти за користування кредитною лінією нараховуються банком у валюті рахунку, починаючи з дати фактичного використання кредитних коштів .

Пунктом 7 Кредитного договору передбачено, що власник рахунку сплачує банку проценти за користування кредитною лінією щомісячно не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти.

Моментом надання банком ОСОБА_3 кредиту є здійснення ним операцій за допомогою платіжної картки.

За умовами договору ОСОБА_3 повинен сплачувати банку за користування кредитом 32,0 % річних.

Згідно з письмовим розрахунком заборгованості, здійсненим банком станом на 09.02.2015 року, вбачається, що з вказаної картки ОСОБА_3 за період з 31.05.2013 року по 13.06.2013 року зняв готівку в сумі 32917 ,00 грн., останній платіж здійснив шляхом покладення коштів на картку 26.01.2015 року у сумі 51,48 грн.

Відповідно до п. 8 додаткової угоди кредитна лінія є відновлювальною в межах поточного ліміту, встановленого п. 2 цієї додаткової угоди, за умови погашення позичальником суми основного боргу за кредитною лінією (частково або в повному обсязі) та процентів за користування нею.

Згідно п. 6 додаткової угоди проценти за користування кредитом нараховуються банком у валюті рахунку починаючи з дати фактичного використання кредитних коштів. Проценти нараховуються щомісячно в межах строку користування кредитом, на суму фактичного залишку заборгованості, із розрахунку фактичної кількості днів в місяці та році. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за поточний календарний місяць в останній робочий день місяця. Відповідно пункту 7. додаткової угоди позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом щомісячно не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти.

Відповідно до пункту 16 додаткової угоди до кредитного договору у разі несплати позичальником 2 (двох) платежів за цією додатковою угодою, що йдуть підряд, термін повернення кредиту вважається таким, що настав і позичальник зобов'язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом.

У зв'язку з виникненням заборгованості банк звертався до відповідача з письмовою вимогою про негайне погашення простроченої заборгованості за вказаним договором, 1868,26 грн. процентів та 15500,00 грн. частини несплаченого кредиту і попередив відповідача, що за умовами договору Банк в іншому випадку має право на дострокове стягнення всієї суми кредиту та штрафних санкцій (а.с.12).

Згідно до п. 14 Додаткової угоди № 1 від 30.05.2013 року до вказаного договору кредиту, до позичальника можуть бути застосовані штрафні санкції: у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією та/або строків сплати процентів за користування Кредитною лінією, а також інших платежів власн6ик рахунку (відповідач) сплачує Банку штраф за кожний факт такого порушення у розмірі 100 грн. Сплата штрафу не звільняє власника рахунку (відповідача0 від виконання всіх зобов'язань за договором та цієї додатковою угодою, штраф стягується щомісячно до моменту усунення такого порушення (а.с. 7 на зв.).

За заявою представника відповідача, який заперечував факт підписання відповідачем та укладання між сторонами додаткової угоди, ухвалою суду першої інстанції було призначено судову почеркознавчу експертизу, яка не була проведена, у тому числі внаслідок не надання відповідачем вільних зразків свого почерку та несплати витрат на її проведення, на підставі чого судовий експерт, керуючись ст.. 53 ЦПК України та п.п. 2.2, 4.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. № 53/5, повідомив про неможливість надання висновку і повернув матеріали справи без виконання (а.с. 46, 47, 56).

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень. Саме сторона визначає докази, які вона надає суду, однак відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 131 ЦПК України сторони обмежені законом у часі їх розкриття: вони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин. З цим узгоджується положення ч. 2 ст. 303 ЦПК України, згідно до якої апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

В якості поважних причин не проведення судової експертизи в суді першої інстанції представник відповідача ОСОБА_4 послався на недобросовісну поведінку попереднього представника відповідача - адвоката Фільової Л.Д. При цьому доказів на підтвердження зловживання довірою з боку представника до апеляційного суду не було надано і тому колегія суддів не погоджується з доводами скарги про те, що у відповідача в суді першої інстанції не було процесуальної можливості доводити свої заперечення проти позову за допомогою висновків судового експерта.

Банк повністю виконав свої зобов'язання за договором і надав позичальнику кредит, а відповідач натомість свої зобов'язання за цим договором повністю не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 09.02.2015 року становить 49055,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом 32865,52 грн., заборгованість за відсотками 1151,86 грн., неустойка (штраф) за прострочення сплати кредиту - 4600,00 грн., неустойка (штраф) за прострочення сплати процентів 7 400,00 грн.,сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту - 1740,97 грн., сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам - 881,47 грн. , 3% річних за неправомірне користування грошовими коштами (заборгованість по кредиту) - 277,76 грн., 3% річних за неправомірне користування грошовими коштами ( заборгованість по несплаченим процентам ) -137,42 грн.

В матеріалах справи наявний наданий Банком розрахунок позову, а також виписка по рахунку відповідача, які відповідачем не спростовані і підтверджують встановлені судом обставини щодо заборгованості відповідача перед Банком (а.с .11, 13-17).

Згідно роз'яснень, що містяться у п.21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 30 березня 2012 року «Про застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм кредитування, в яких у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов'язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується видати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно вимог ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Оскільки боржник порушив умови договору, не сплатив відсотки за користування кредитними коштами, а тому у відповідності до вимог ч.1 ст.549 ЦК України зобов'язаний сплатити передбачену п. 14 додаткової угоди неустойку у вигляді штрафу за порушення зобов'язання.

Згідно до ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що заперечення відповідача про те, що він не укладав додаткової угоди № 1 від 30.05.2013 року та її не підписував, є не доведеними, а заявлені Банком вимоги є законні і обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи.

Висновки районного суду належним чином обґрунтовані, відповідають матеріалам справи і вимогам закону, суд правильно встановив обставини справи і застосував норми матеріального права, в рішенні наведені мотиви, з яких суд відхилив заперечення відповідача про позову і доводами скарги ці висновки суду не спростовані.

Виходячи з наведеного, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то з передбачених ст. 308 ЦПК України підстав апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 21 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді колегії