У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 січня 2016 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання договору позики недійсним,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив визнати частково недійсним договір позики від 27 листопада 2006 року, укладений між ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за умовами якого позикодавці надали позичальникам позику у розмірі 40 тис. доларів США, зі строком повернення до 01 вересня 2007 року в частині, що стосується укладання цього договору від імені позивача, посилаючись на те, що під час укладання договору не було дотримано письмової форми. Він цей договір не укладав і не підписував, грошові кошти за цим договором не отримував, підпис позивача на договорі є підробленим.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 січня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2016 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_6 задоволено.

Визнано недійсним договір позики від 27 листопада 2006 року, укладений між ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в частині укладання цього договору ОСОБА_6 про отримання грошових коштів у розмірі 40 тис. доларів США.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовити за безпідставністю.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять раз перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми.

Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що цей договір укладений з порушенням норм цивільного законодавства.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 договір позики від 27 листопада 2006 року підписаний іншої особою, а не ОСОБА_6, та грошові кошти за цим договором у розмірі 40 тис. доларів США ОСОБА_6 не передавалися, що підтверджується судовою почеркознавчою експертизою.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки суду не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження на рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 січня 2016 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання договору позики недійсним.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов