Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 335/3691/15 Головуючий у 1 інстанції: Шалагіна А.В.
№ провадження 22-ц778/3700/16 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі

головуючого Подліянової Г.С.

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

за участю секретаря Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» в особі представника ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2016 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за невиконання договірних зобов'язань, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за невиконання договірних зобов'язань. В обґрунтування позову зазначало, що 13.02.2012 між ТОВ «Бон Тур» та ПрАТ Лізинг інформаційних технологій» було укладено договір про участь туристичної компанії в програмі «Тур в розстрочку» № 12091301, яким передбачено відступлення права вимоги за договорами на умовах пакетів «Тур в розстрочку» ПрАТ Лізинг інформаційних технологій», а ПрАТ Лізинг інформаційних технологій» оплачує вартість таких прав вимоги в розмірах та у порядку, визначеному договором.

14.01.2014 ТОВ «Бон Тур» та ОСОБА_4 уклали договір на туристичне обслуговування № 2 від 14.02.2014 по туристичному продукту - Тур Bon Tour США Круїз 24.01-12.02.2014 DBL АІ. Вартість туристичних послуг становить 60 000 грн.

17.01.2014 ТОВ «Бон Тур» та ОСОБА_4 в рамках програми «Тур в розстрочку» уклали додаткову угоду про розстрочення платежу № 120693004. Плата за розстрочку становить 11428.57 грн.. Загальна сумова платежів згідно додатково угоди становить 71428.57 грн.

З метою забезпечення зобов'язань ОСОБА_4 було укладено договір поруки за клієнта в системі LeaseIT № 120693004 від 17.01.2014 з відповідачем ОСОБА_5, яка виступила поручителем та зобов'язалась солідарно відповідати за належне та у повному обсязі виконання ОСОБА_4 зобов'язань за договором на туристичне обслуговування.

Відповідачем ОСОБА_4 зобов'язання були порушені, оскільки в порушення умов договору він сплатив лише 14285.71 грн.. Решту суми заборгованості він не сплачував в повному обсязі та у встановлені строки, передбачені додатковою угодою, внаслідок чого має заборгованість в розмірі 157 216,18 грн., у тому числі компенсація вартості послуг 57 142,86 грн., сума штрафу за прострочення платежів у розмірі 100 000 грн., компенсація витрат на обслуговування договору 73,32 грн. Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за невиконання договірних зобов'язань у розмірі 157 216,18 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2016 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» в особі представника ОСОБА_3 зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення суду ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Справа до розгляд апеляційним судом призначалася двічі 29.09.2016 року, 08.11.2016 року.

Скаржник, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про отримання ним судових повісток ( а.с. 97, а.с. 122) до апеляційного суду не з"явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 13.02.2012 між ТОВ «Бон Тур» та ПрАТ Лізинг інформаційних технологій» було укладено договір про участь туристичної компанії в програмі «Тур в розстрочку» № 12091301, яким передбачено відступлення права вимоги за договорами на умовах пакетів «Тур в розстрочку» ПрАТ Лізинг інформаційних технологій», а ПрАТ Лізинг інформаційних технологій» оплачує вартість таких прав вимоги в розмірах та у порядку, визначеному договором.

14.01.2014 ТОВ «Бон Тур» та ОСОБА_4 уклали договір на туристичне обслуговування № 2 від 14.02.2014 по туристичному продукту - Тур Bon Tour США Круїз 24.01-12.02.2014 DBL АІ. Вартість туристичних послуг становить 60 000 грн.

17.01.2014 ТОВ «Бон Тур» та ОСОБА_4 в рамках програми «Тур в розстрочку» уклали додаткову угоду про розстрочення платежу № 120693004. Плата за розстрочку становить 11428.57 грн.. Загальна сумова платежів згідно додатково угоди становить 71428.57 грн.

Згідно статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов"язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Як передбачено частинами першої та третьою статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Виходячи з наведених вище вимог ЦК України, момент укладення договору між сторонами в межа спірних відносин пов"язується із моментом його підписання сторонами.

Підставою позовних вимог позивачем визначені відповідні вищезазначені договори, укладені між ТОВ « Бон Тур», який передав своє право вимоги позивачеві, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_5, якими встановлювалось зобов"язання ОСОБА_4 оплатити туристичний продукт на умовах розстрочки, а також солідарне зобов"язання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідати за неналежне виконання таких умов.

Заперечуючи проти позову відповідачі зазначили, що вони вищезазначені договори не укладали та не підписували, ОСОБА_4 ніяких коштів за договором не сплачував, а тому ніякі зобов"язання за вищезазначеними договорами не виникають.

Згідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи,які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У порушення ч. 3 ст. 10,ст.60 ЦПК України позивач не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог .

Так, ухвалою суду від 18 серпня 2015 року та від 05 лютого 2016 року за клопотанням відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 судом призначено почеркознавчу експертизу з приводу підтвердження виконання підпису та рукописного тексту від імені ОСОБА_5, у договорі поруки № 12069004 від 17.01.2014 року та з приводу підтвердження виконання від імені ОСОБА_4 підписів та рукописного тексту у договорі № 2 на туристичне обслуговування від 14 січня 2014 року, додатковій угоді № 120693004 про розстрочення платежу від 17 січня 2014 року.

Згідно висновку експерта від 10 грудня 2015 року № 305 вбачається, що підпис та короткий рукописний запис в графі «Поручитель» в оригіналі договору № 120693004 від 17.01.2014 року за клієнта в системі LeaseІТ, виконані не ОСОБА_5, а іншою особою (а.с. 175-176 т. 1).

Відповідно до висновку № 27-16 від 08 квітня 2016 року судової почеркознавчої експертизи підписи виконані від імені ОСОБА_4 та розміщені в графі « Клієнт» оригіналу договору № 120693004 від 17 січня 2014 року і графах турист оригіналів додаткової угоди про розстрочення платежу № 120693004 від 17 січня 2014 року та договору № 2 на туристичне обслуговування від 14 січня 2014 року виконані не ОСОБА_4, а іншою особою. Почерк, яким виконаний рукописний текст, розміщений в графі «Клієнт» оригіналу договору № 120693004 від 17 січня 2014 року поруки в системі LeaseІТ та графах « Турист» оригіналів додаткової угоди про розстрочення платежу № 120693004 від 17 січня 2014 року, виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою ( а.с. 23-24 т. 2).

Суд першої інстанції надав оцінку висновкам експертів, якими встановлено, що договори були підписані не відповідачами, а іншими особами і прийшов до правильного висновку, що позивачем недоведений факт укладення із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договорів, на підставі яких позовні вимоги заявлені., що свідчить про відсутність будь-яких зобов"язань відповідачів за цими договорами.

Позивач в свою чергу, не надав суду доказів, які б спростували вищезазначені висновки експертів.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 01 та 18 січня 2014 року було сплачено 14285.71 грн. місячного платежу, що свідчить про визнання ним боргу та укладення вищезазначеного договору та користування послугою « Тур в розстрочку» на підтвердження чого позивач надав структуру грошових нарахувань та надходжень № від 07. 04.2015 року ( а.с. 24 т. 1), не заслуговують на увагу.

Відповідно до п.3.1. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, Касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів. Розрахунковий документ - документ встановлених форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну. При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

Такого документа на розсуд суду не представлено.

З наданого ОСОБА_4 копії паспорта Р0033482 та інших документів вбачається, що останній не прийняв та не користувався туристичним продуктом - тур Вon Tup США Круїз 24.01.-12.02.2014 DBL AL , що є предметом договору від 14 січня 2014 року (а.с. 128-138) .

Виходячи з наведеного рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає, а аргументи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314,315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» в особі представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: