АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3837/16
Справа №643/2833/15ц Головуючий 1 інст. -Горбунова Я.М.
Категорія : право власності Доповідач - Бобровський В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді Бобровського В.В.,

суддів Кокоші В.В.,

Черкасова В.В.,

за участю секретаря Лашаковій Д.І.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Автогаражний кооператив «Комунальник» про визнання права власності на гараж та усунення перешкод в користування гаражемза апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 18 квітня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: автогаражний кооператив «Комунальник», про визнання права власності на гаражний бокс з підвалом НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі «Комунальник», про припинення її права власності на гаражний бокс НОМЕР_2 та про усунення перешкоди в користуванні належним їй гаражним боксом НОМЕР_1 шляхом зобов'язання відповідача звільнити вказаний гаражний бокс.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалась на те. що в період шлюбу з відповідачем вони спільно придбали за договором купівлі-продажу від 26 вересня 2007 року гаражний бокс НОМЕР_2 на відповідача та відповідно до заочного рішення Московського районного суду м.Харкова від 15 вересня 2014 року в порядку поділу їх спільного сумісного майна подружжя було припинено право власності відповідача на цей об'єкт, визнано її право власності, але відповідачем гараж не було їй повернуто.

Зазначивши, що відповідачу кооперативом 25 жовтня 2011 року видана членська книжка на гараж НОМЕР_1, а не на гараж НОМЕР_2, позивач просила задовольнити її позовні вимоги.

Відповідач заперечував проти позову, але не спростовував того факту, що спірним гаражем користується саме він.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 18 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Усунуті їй перешкоди в користуванні гаражним боксом, що їй належить на праві власності шляхом зобов'язання відповідача звільнити даний гараж.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з посиланням на підставність і обґрунтованість усіх нею заявлених позовних вимог до ОСОБА_3, неправильне застосування судом норм матеріального права, що регулюють спірних правовідносини та порушення вимог процесуального права при розгляді справи, рішення районного суду просить скасувати, позов задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечення проти них, колегія відповідно до положень ст..308 ЦПК України не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 з наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

По справі встановлено та не оспорюється те, що спірний гаражний бокс з підвалом сторони придбали спільно в період їх подружжя, та те, що після розірвання шлюбу, внаслідок поділу їх майна рішенням суду спірний гараж виділено у власність ОСОБА_2, яким користується відповідач ОСОБА_3 та відмовляється звільнити його та передати позивачу.

За таких обставин задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власним гаражем, суд у відповідності до положень ст..391 ЦК України дійшов правильного висновку про зобов'язання відповідача звільнити гаражний бокс, та залишив без задоволення решту позовних вимог про визнання права власності на гараж НОМЕР_1 та про припинення права власності на гараж НОМЕР_2, оскільки факт зміни нумерації гаражних боксів, згідно довідки АГК «Комунальник» у зв'язку з переплануванням та добудовою нових гаражів відбулась зміна нумерації гаражних боксів, не є підставою визнання права власності на один той саме об'єкт нерухомості за другим рішенням суду.

Доводи апеляційної скарги про відсутність документального підтвердження права власності на гараж, у зв'язку із зміною нумерації боксів з 37 на 44, колегія вважає такими,що не спростовують правильності висновків суду, оскільки така перереєстрації може бути здійснена в позасудовому порядку на підставі документації кооперативу з цих питань.

З огляду на викладене колегія вважає рішення суду ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави до його зміни, скасування та задоволення апеляційної скарги у справі відсутні.

Керуючись ст..ст. 303, 304, 308, 313,314 ЦПК України, колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 18 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.В.Бобровський

судді В.В.Кокоша

В.В.Черкасов