У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 травня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від

25 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 5 квітня 2016 року у справі за заявою про розстрочку виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки,

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від

11 січня 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки.

Заявник мотивувала свої вимоги тим, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2012 року з відповідачів

ОСОБА_2, ОСОБА_3стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором у сумі 257 073 грн 45 коп. та судові витрати у сумі 1 820 грн. Після прийняття зазначеного рішення, намагалась врегулювати спірне питання про погашення заборгованості, зверталась до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» із заявою про реструктуризацію боргу та надання можливості сплачувати заборгованість щомісячними платежами. На сьогоднішній день, перебуває в скрутному матеріальному становищі, є пенсіонеркою та інвалідом 2 групи. Однак від сплати боргу не відмовляється, тому просила суд розстрочити виконання рішення суду від 11 січня 2012 рку шляхом сплати на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» щомісячних платежів в розмірі 2 000 гривень щомісячно і до повного виконання рішення суду.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого

2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду апеляційного суду Запорізької області від 5 квітня 2016 року, відмовлено у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями,

ОСОБА_2 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення заяви, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно виходив із того, що заявником, у порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які мають характер особливих або виняткових обставин, які утруднюють виконання рішення, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від

25 лютого 2016 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 5 квітня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за заявою про розстрочку виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від

11 січня 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 5 квітня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна