Справа №597/1124/15-ц
Провадження №2/597/23/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2016 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Дудяка С.В.

з участю секретаря Богдана В.М.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Заліщики справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивачка в позовній заяві та разом із своїм представником в судовому засіданні просять суд визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів та обладнання, використаних в процесі будівництва житлового будинку (бутовий фундамент, цегляні стіни, дах з металочерепиці), площею 105,1 кв.м., мезоніну (цегляні стіни), площею 52,5 кв.м., стайні (бутовий фундамент, кам'яні стіни, дах з азбестобетонних листів), площею 53,5 кв.м., огорожі (штахетної), площею 22,5 кв.м., воріт (металевих), площею 6,2 кв.м., відмостки (плитка), площею 33,0 кв.м., що знаходяться на земельній ділянці площею 0,2026 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0477, яка розташована в с.Бедриківці по вул.Золота 6 Заліщицького району Тернопільської області, визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,2026 га., кадастровий номер :02:001:0477, яка розташована в с.Бедриківці по вул.Золота 6 Заліщицького району Тернопільської області та стягнути з відповідача в користь позивачки судові витрати по справі.

В підтвердження своїх позовних вимог позивачка та її представник покликаються на те, що 03.08.2001 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб у Бедриківській сільській раді Заліщицького району, актовий запис №70. Рішенням Заліщицького районного суду від 12.07.2010 року даний шлюб між ними розірвано. 21.07.2003 року у позивачки та відповідача народився син ОСОБА_5. Рішенням Бедриківської сільської ради №10 від 14.04.2002 року відповідачу було надано у власність земельну ділянку загальною площею 0,20 га., що в с.Бедриківці по вул.Золота 6 Заліщицького району для будівництва та зобов'язано його виготовити проект на забудову та оформити дозвіл в ДАБІ. З серпня 2001 року по липень 2010 року позивачка та відповідач перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, самочинно, без належного дозволу та затвердженого проекту на будівництво збудували житловий будинок. На даний час спірний будинок перебуває на завершальній стадії, орієнтовний відсоток його готовності 85 %. Оскільки будівництво спірного будинку на даний час не узаконено, в експлуатацію його не прийнято, право власності на нього не зареєстровано в установленому законом порядку, то поділу, на думку позивачки та її представника, підлягають виключно матеріали та обладнання, що використані в процесі даного будівництва. Також підлягає поділу належна відповідачу земельна ділянка, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, оскільки спірний будинок розміщений на ній. Позивачка та її представник стверджують, що дійти добровільної згоди з відповідачем щодо позасудового розподілу в натурі вищевказаного майна неможливо, тому позивачка змушена звертатись за вирішенням даного спору до суду.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позову не визнали. Відповідач стверджує, що у 2000 році, тобто до реєстрації шлюбу з позивачкою, придбав житловий будинок в с.Бедриківці Заліщицького району по вул.Золота. Вважає, що ставши власником даного будинку він став також і власником земельної ділянки на якій він розміщений. У 2002 році йому сільською радою безоплатно надано у власність земельну ділянку площею 0,20 га., що в с.Бедриківці по вул.Золота 6 для будівництва. Оскільки він одержав дану земельну ділянку шляхом приватизації, вона, на думку відповідача та його представника, являється його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки не нажита у шлюбі, а одержана як частка із земельного фонду. Тому дану вимогу позивачки вважають безпідставною, такою що не підлягає до задоволення. Що стосується вимоги позивачки щодо визнання за нею права власності на будівельні матеріали та обладнання, що використані в процесі будівництва спірного житлового будинку, відповідач та його представник вважають дану вимогу необґрунтованою, оскільки позивачкою не надано суду доказів того, що спірний будинок споруджувався під час шлюбу та на це витрачались кошти подружжя. Навпаки, відповідач стверджує, що використовував для будівництва власні кошти, позивачка жодної участі у будівництві не приймала.

Крім цього, представник відповідача подала до суду заяву про застосування строків позовної давності, яка підтримана відповідачем, в якій вони просять суд відмовити позивачці у задоволенні даного позову, оскільки сплинув, передбачений ст.72 СК України трьохрічний строк для звернення до суду, покликаючись на те, що ще у 2011 році позивачка повинна була усвідомлювати порушення її прав на майно, коли виник спір між нею та відповідачем стосовно її права проживання в спірному будинку. Також у 2012 році позивачка ініціювала судовий процес про поділ майна подружжя позиваючись з таким позовом до відповідача, однак у задоволенні її позовних вимог відмовлено в повному обсязі. З вищевказаного, на думку відповідача та його представника, вбачається пропуск позивачкою строку позовної давності, яку вони просять суд застосувати до даного позову.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного:

згідно ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ИД №056989 від 03.08.2001 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 03.08.2001 року зареєстрували шлюб в Бедриківській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №7.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної діляки №8-1906-99.8-612/2-16 від 11.02.2016 року виданої відділом держгеокадастру у Заліщицькому районі, власником земельної ділянки, що знаходиться в с.Бедриківці Заліщицького району по вул.Золота 6 являється ОСОБА_3.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №46141176 від 22.10.2015 року кадастровий номер даної земельної ділянки :02:001:0477, площа - 0,2026 га., цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до даних технічного паспорту, виготовленого Заліщицьким РКГБТІ 24.05.2012 року спірне будинковолодіння складається із житлового будинку, площею 105,1 кв.м., мезоніну - 52,5 кв.м., стайні - 53,5 кв.м., огорожі - 22,5 кв.м., воріт - 6,2 кв.м., відмостки - 33,0 кв.м. та його вартість визначена в сумі 364355 грн.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Бедриківської сільської ради Заліщицького району №10 від 14.04.2002 року ОСОБА_3 надано у власність земельну ділянку, площею 0,20 га., що знаходиться в с.Бедриківці по вул.Золота 6, для будівництва. Цим же рішенням відповідача зобов'язано виготовити проект на забудову та оформити дозвіл на будівництво в ДАБІ.

Сторони перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, самочинно, тобто без належного дозволу та належно затвердженого проекту на будівництво збудували на спірній земельній ділянці спірний житловий будинок.

Дана обставина встановлена рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 05.03.2013 року по справі №1905/1343/2012 та рішенням Заліщицького районного суду від 20.10.2014 року №597/1127/14-ц, яке набрало законної сили 25.11.2014 року.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ст.61 ч.3 ЦПК України).

Тому, суд вважає, що обставина про те, що сторони збудували спірний житловий будинок за час спільного проживання та перебуваючи в зареєстрованому шлюбі не підлягає доказуванню при розгляді даної справи.

Хоча дана обставина з огляду на вищевказане і не підлягає доказуванню, однак її також підтвердили в судовому засіданні наступні свідки: ОСОБА_7, яка пояснила, що її сестра - позивачка по справі одружилась з відповідачем в серпні 2001 року і навесні 2002 року з чоловіком розпочали будівництво будинку; ОСОБА_8, яка являється матір'ю позивачки і їй достеменно відомо, що у 2002 році її дочка та колишній зять розпочали будівництво будинку, яке завершили у 2003 році, до народження сина, якого хрестили вже у новій хаті; ОСОБА_9, яка пояснила, що сторони почали будівництво у 2002 році незадовго після одруження і закінчили його і почали проживати в новій хаті ще до народження сина; ОСОБА_10, яка проживає неподалік спірного будинковолодіння та їй відомо про те, що весілля у сторін було влітку 2001 року, а навесні 2002 року вони знесли стару хату та розпочали будівництво нової; ОСОБА_11, яка пояснила, що позивачка спершу проживала з відповідачем в будинку його матері, а в 2002 році колишнє подружжя ОСОБА_3 розпочали будівництво нової хати.

Дані свідки також пояснили, що сторони по справі під час шлюбу займались невеликим бізнесом, що приносив непогані прибутки, кошти від яких витрачались на придбання будівельних матеріалів та засобів для будівництва будинку, зокрема автомобілем подарованим подружжю на весілля батьками позивачки привозили певні товари із-за кордону та продавали їх в Україні.

До показів допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які пояснили, що здійснювали будівництво житлового будинку по замовленню відповідача в червні місяці 2000 року, суд відноситься критично, оскільки вони спростовуються показами попередніх свідків та свідка ОСОБА_14, який пояснив суду, що у 2002 році на замовлення відповідача прокладав в його житловому будинку, що в с.Бедриківці Заліщицького району електричну проводку.

Підставним для критичного ставлення суду до показів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є той факт, що вказані свідки не змогли в судовому засіданні пригадати ключових дат із свого життя, таких як місце їх роботи в певний час, дату виходу на пенсію, однак чомусь в їх пам'яті чітко закарбувалась дата зведення ними будинку в с.Бедриківці Заліщицького району, як вони стверджують, в червні 2000 року. Також вони не змогли суду пояснити, чому ж їм так запам'ятався не тільки рік а й місяць їх праці на будівництві в с.Бедриківці, з огляду на те, що вони є професійними будівельниками і зводили по декілька об'єктів у рік, як самі пояснили.

Крім даних свідків в судовому засіданні був також допитаний свідок ОСОБА_15, який пояснив, що являється братом відповідача і йому достеменно відомо, що брат придбав у 2000 році стару хату в с.Бедриківці, яку згодом зніс та на її місці збудував нову. Свідок стверджує, що позивачка зовсім не брала участі у процесі будівництва, все з його допомогою та із залученням майстрів робив відповідач.

Дані покази також частково спростовуються показами ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які пояснили, що позивачка брала активну участь у будівництві спірного будинку в межах своїх можливостей, оскільки є жінкою. Вона не дивлячись на те, що працювала на роботі встигала приготувати їжу для робітників, зайнятих на будівництві.

В судовому засіданні також встановлено, що новостворене нерухоме майно - спірний житловий будинок не прийняте в експлуатацію та не проведено його державної реєстрації, тому право власності на нього не виникло (ст.331 ч.2 ЦК України).

Розглядаючи заяву представника відповідача підтриману в судовому засіданні відповідачем про застосування до даного позову строків позовної давності, суд враховує той факт, що позивачка раніше зверталась до суду із позовною заявою про поділ майна подружжя, який рішенням Заліщицького районного суду від 16.01.2013 року задоволено. Однак дане рішення суду першої інстанції скасовано рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 05.03.2013 року, яким позивачці відмовлено в задоволенні позову про поділ майна подружжя.

Тому із врахуванням вищевказаного, суд вважає, що заява про відмову позивачці у задоволенні позовних вимог з підстав пропуску строків позовної давності до задоволення не підлягає, оскільки строки позовної давності позивачкою не пропущені (шлюб між сторонами розірвано 12.07.2010 року, позов про поділ майна подружжя розглянуто судом першої інстанції 16.01.2013 року, рішення апеляційного суду 05.03.2013 року, даний позов подано в суд 27.10.2015 року).

Тому, суд вважає, що позовні вимоги позивачки, щодо визнання за нею права власності на 1/2 частину будівельних матеріалів та обладнання, використаних в процесі будівництва житлового будинку, що знаходяться на земельній ділянці площею 0,2026 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0477, яка розташована в с.Бедриківці по вул.Золота 6 Заліщицького району Тернопільської області підлягають до задоволення, оскільки вони повністю доведені в судовому засіданні дослідженими матеріалами справи, показами свідків та підтверджені судовими рішеннями, що набрали законної сили. Спірний будинок в експлуатацію не прийнятий, право власності на нього в установленому законом порядку не зареєстровано.

Також суд вважає, що до задоволення підлягають позовні вимоги позивачки, відносно визнання за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,2026 га., кадастровий номер :02:001:0477, яка розташована в с.Бедриківці по вул.Золота 6 Заліщицького району Тернопільської області, так як вона надавалась для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які є спільною власністю подружжя.

Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Одночасно, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, які застосовані ухвалою Заліщицького районного суду №597/1125/15-ц від 27 жовтня 2015 року.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 154, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.331 ЦК України, ст.120 ЗК України, ст.ст.60, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителькою с.Бедриківці вул.Золота 6 Заліщицького району Тернопільської області право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів та обладнання, використаних в процесі будівництва житлового будинку (бутовий фундамент, цегляні стіни, дах з металочерепиці), площею 105,1 кв.м., мезоніну (цегляні стіни), площею 52,5 кв.м., стайні (бутовий фундамент, кам'яні стіни, дах з азбестобетонних листів), площею 53,5 кв.м., огорожі (штахетної), площею 22,5 кв.м., воріт (металевих), площею 6,2 кв.м., відмостки (плитка), площею 33,0 кв.м., що знаходяться на земельній ділянці площею 0,2026 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0477, яка розташована в с.Бедриківці по вул.Золота 6 Заліщицького району Тернопільської області.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителькою с.Бедриківці вул.Золота 6 Заліщицького району Тернопільської області право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,2026 га., кадастровий номер :02:001:0477, яка розташована в с.Бедриківці по вул.Золота 6 Заліщицького району Тернопільської області.

Скасувати забезпечення позову - заборону відчуження земельної ділянки площею 0,2026 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0477, що знаходиться в с.Бедриківці по вул.Золота 6 Заліщицького району Тернопільської області та належить на праві власності ОСОБА_3, які застосовані ухвалою Заліщицького районного суду №597/1125/15-ц від 27 жовтня 2015 року.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя

ОСОБА_16