Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/11/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Бубличенко В. П.
УХВАЛА

Іменем України

09.06.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - Бубличенко В.П.

суддів - Мурашка С.І., Сукач Т.О.

за участі секретаря - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 31 жовтня 2014 року і

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 31 жовтня 2014 року позовОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задоволено.

Суд стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 30000 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 300 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Про час і місце розгляду справи сторони повідомлені у встановленому статтею 76 ЦПК України порядку, в судове засідання не зявилися.

Позивач причину неявки не повідомив, відповідач надіслав клопотання з проханням перенести судове засідання на іншу дату у звязку з тим, що він не встигне повернутися із відрядження. Доказів перебування у відрядженні відповідач не надав.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

З матеріалів справи вбачається, що справа знаходиться в провадженні Апеляційного суду Кіровоградської області з 20 лютого 2015 року.

За клопотанням відповідача ОСОБА_3 колегією суддів апеляційного суду двічі призначалася судова почеркознавча експертиза, а саме: 14 липня та 29 грудня 2015 року, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Для надання експертам вільних зразків письма і підпису відповідача за його клопотанням були витребувані документі із різних установ, що спричинило затягування розгляду справи.

За правилами ч.1 ст.169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених для її розгляду.

Враховуючи наведені обставини, положення ч.2 ст.305 ЦПК України, а також те, що встановлений статтею 303-1 ЦПК України строк розгляду апеляційної скарги закінчився, відповідач ОСОБА_3 не надав доказів поважності причини неявки в судове засідання, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності сторін, відмовивши у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду у встановлених статтею 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що передбачених законом підстав для його скасування немає.

Судом встановлено, що 18 грудня 2013 року ОСОБА_2 надав в борг відповідачу ОСОБА_4 суму коштів в розмірі 30000 грн. На підтвердження укладення договору позики відповідач склав розписку на ім'я позивача. Згідно умов договору позики відповідач зобов'язався повернути отримані в борг гроші не пізніше 01 квітня 2014 року (а.с.31).

У вказаний в розписці термін відповідач гроші позивачеві не повернув.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст.1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сумка не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст.1047 ЦК).

Згідно з правовою позицією Верховного ОСОБА_5 України у справі №6-63цс13 від 18 вересня 2013 року письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Враховуючи наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що написана 18 грудня 2013 року ОСОБА_3 розписка є підтвердженням укладення між ним і позивачем договору позики.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_3 брав участь в судових засіданнях апеляційного суду 13 і 29 травня, 14 липня і 29 грудня 2015 року. В своїх пояснення відповідач посилався на те, що знайомий з позивачем, працював з ним в одній установі, але коштів у борг не брав, у звязку з чим просив призначити судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Клопотання відповідача про призначення експертизи суд задовольнив двічі - 14 липня та 29 грудня 2015 року, витребувавши необхідну кількість вільних зразків його письма і підпису з різних установ, але жодного разу експертиза не була проведена через несплату відповідачем її вартості.

При призначенні експертизи вдруге колегія суддів розяснила відповідачу листом від 22 лютого 2016 року (який він отримав 22 лютого 2016 року), що у випадку несплати її вартості до 27 березня 2016 року матеріали справи будуть повернені до суду без виконання експертизи. Але, не зважаючи на це, відповідач вартість експертизи не оплатив, у звязку з чим матеріали справи експертна установа повернула до суду без проведення експертизи.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач ухилився від проведення судової почеркознавчої експертизи, тому відповідно до ч.1 ст.146 ЦПК України колегія суддів вважає факт написання відповідачем розписки про позику від 18 грудня 2013 року доведеним, що підтверджує укладення між сторонами договору позики та наявність у відповідача невиконаного боргового зобовязання перед позивачем.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Рішення суду відповідає обставинам справи та вимогам закону, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах, не спростовують правильність висновків суду, тому вона не підлягає задоволенню

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 31 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В.П. Бубличенко

Судді С.І.Мурашко

ОСОБА_5