Справа №477/1131/16-ц 17.11.2016 17.11.2016 17.11.2016
Провадження №22-ц/784/2456/16
Провадження №22-ц/784/2455/16 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія 50 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Шаманської Н.О.,

суддів Данилової О.О., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5

та ОСОБА_6

на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 4 жовтня 2016 року та додаткове рішення цього ж суду від 10 жовтня 2016 року по справі за позовом

ОСОБА_6

до

ОСОБА_4

про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, у зв'язку з навчанням ,

у с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Позивачка зазначала, що відповідач є батьком їх спільної повнолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається у Дніпропетровській медичній академії на факультеті «Стоматологія», на контрактній основі.

У зв'язку з продовженням навчання донька потребує матеріальної допомоги. Відповідач, який є її батьком, проживає окремо і не надає матеріальної допомоги на її утримання, хоча має таку можливість.

Посилаючись на вказане, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно до закінчення навчання до 30 червня 2020 року.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 4 жовтня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у звязку з її навчанням у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13 червня 2016 р. і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Додатковим рішенням цього ж суду від 10 жовтня 2016 року рішення суду про стягнення аліментів на навчання ОСОБА_7 в межах платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати.

В апеляційній скарзі представник відповідача посилаючись на те, що суд при ухваленні рішення не врахував, що на його утриманні знаходиться неповнолітня донька, яка має поганий стан здоровя , в звязку з чим позивач змушений нести додаткові витрати на придбання їй ліків, а крім того, дружина позивача тривалий час не працює, просив рішення та додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на те, що суд безпідставно відмовив їй у стягненні понесених нею витрат на правову допомогу, просила додаткове рішення в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про розподіл судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги позивачки та представника відповідача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 199, 200 СК України обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання, виникає за обов'язковою сукупністю таких юридичних фактів, як певний вік (від 18 до 23 років), продовження ними навчання, потреба у зв'язку з тим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається з урахуванням матеріального становища сторін, стану здоров'я платника аліментів, наявність у нього інших непрацездатних членів сім'ї та інших обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка досягла повноліття та навчається на другому курсі денної форми навчання за контрактом у Дніпропетровській медичній академії. Загальна вартість освітньої послуги становить 147 674 грн. (а.с. 12). Термін закінчення академії 30 червня 2020 р.

Відповідач ОСОБА_4 працює електромонтером ТОВ «Евері» та його середньомісячна заробітна плата згідно довідки складає 8 580 грн. 59 коп. (а.с. 38), що свідчить про те, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки у звязку з продовженням нею навчання.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов вірного висновку про наявність передбачених ст. 199 СК України підстав для покладення на відповідача обов'язку щодо утримання доньки на період навчання.

Разом з цим, визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки (1/6) суд не в повній мірі врахував обставини, які мають значення для визначення розміру аліментів.

Суд в своєму рішенні зазначив про наявність на утриманні відповідача неповнолітньої доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4. Проте, не в повній мірі врахував, що малолітня донька страждає на астигматизм, що підтверджується медичними виписками (а.с.39-52, ), у звязку з цим, потребує додаткових витрат на лікування зазначеної хвороби. Дружина відповідача не працює, також страждає на ряд захворювань судинної системи, що потребує певних витрат, що підтверджується медичними виписками (а.с. 53- 59).

З врахуванням зазначених обставин, колегія суддів вважає, що розмір аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання слід змінити, зменшивши їх до 1/8 частини.

Доводи відповідача про те, що він не має можливості утримувати свою повнолітню дочку колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються довідкою з місяця роботи відповідача про його середній заробіток який становить 8 580 грн. 59 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою на оплату правової допомоги було сплачено 4 000 грн. На підтвердження зазначених обставин нею надано договір на надання правової допомоги, квитанція про сплату послуг та розрахунок витрат ( а.с. 14а, 15, 16).

Проте, колегія суддів не може в повній мірі погодитись з наданим розрахунком витрат, та вважає за необхідне його зменшити до 1600 грн, виходячи зі складності справи на ознайомлення та підготовки документів до суду обєктивним часом на виконання цієї роботи колегія суддів вважає 2 години + 2 години судового засідання, що всього становить 4 години х 400 грн. = 1600 грн.

Враховуючи, що вимоги позивачки задоволені на 52%, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню 832 грн. витрат на правову допомогу.

Крім того, відповідачем також понесені витрати на правову допомогу, що підтверджується договором про надання юридичних послуг, квитанцією та розрахунком витрат ( а.с. 30, 32, 32).

На оплату правової допомоги відповідачем було сплачено 3000 грн.

Проте, колегія суддів не може в повній мірі погодитись з наданим розрахунком витрат, та вважає за необхідне його зменшити до 2000 грн, виходячи зі складності справи на ознайомлення та підготовки документів до суду обєктивним часом на виконання цієї роботи колегія суддів вважає 2 години + 2 години судового засідання, що всього становить 4 години х 500 грн. = 2000 грн.

Виходячи пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачці відмовлено, з неї на користь відповідача підлягають стягненню 240 грн. витрат на правовому допомогу .

За такого, додаткове рішення в частині розподілу судових витрат на правову допомогу слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення

В іншій частині додаткове рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 4 жовтня 2016 року змінити, стягнувши з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, народженого в м. Воркута, на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 13 червня 2016 р. і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 - річного віку.

Додаткове рішення від 10 жовтня 2016 року в частині розподілу судових витрат на правову допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 832 грн. витрат на правову допомогу

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 240 грн. витрат на правову допомогу

В іншій частині додаткове рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

ОСОБА_9