АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Міцнея В.Ф.,

секретар: Шерівська Ю.А.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 01 квітня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року заступник начальника ВДВС Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області звернувся до суду з поданням про визнання мирової угоди між сторонами виконавчого провадження.

В обґрунтування зазначеного подання посилався на те, що в провадженні ВДВС Новоселицького РУЮ Чернівецької області знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-752, виданого 17 листопада 2013 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованості в розмірі 850 774 грн..

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 01 квітня 2014 року подання заступника начальника ВДВС Новоселицького РУЮ Чернівецької області про визнання мирової угоди, укладеної 26 березня 2014

__________________________________________________________________________________________________________________________________

№22-ц/794/732/16 Головуючий у 1 інстанції: Вівчар Г.А.

Категорія: 27 Доповідач: Литвинюк І.М.

року між сторонами виконавчого провадження ОСОБА_5 та ОСОБА_3 - задоволено. Затверджено вищезазначену мирову угоду між сторонами, відповідно до якої:

1. Боржник визнає, що його заборгованість перед Стягувачем на момент укладення цієї ОСОБА_4 угоди - відповідає відомостям, які викладені в матеріалах виконавчого провадження, та становить 850774 грн. 96 коп. основного боргу та 3565 грн. - сума сплаченого судового збору.

2. Боржник стверджує, що єдиним наявним доступним джерелом погашення заборгованості перед Стягувачем є нерухоме майно - житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в АДРЕСА_1, загальна вартість яких складає 276 400,00 грн. без врахування земельного компоненту, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав за номером 30 та на який оформлено Свідоцтво про право власності з індексним номером 13050776. При цьому Боржник документально доводить факт, що даний будинок належить йому особисто та в даному будинку неповнолітні та непрацездатні особи не зареєстровані, що підтверджується довідкою сільського голови с. Подвірне Новоселицького району Чернівецької області від 17.10.2013 р. №1173.

3. Боржник гарантує, що протягом 10 (десяти) днів з моменту затвердження цієї Мирової Угоди судом, здійснить передачу всього майна Стягувачу і не буде надалі перешкоджати у будь-який спосіб Стягувачу оформити на своє ім'я право власності на даний об'єкт нерухомості.

4. Одночасно з передаванням майна Боржник передаватиме Стягувачу всі оригінали правовстановлювальних документів на дане нерухоме майно (житлове приміщення, господарські споруди).

5. Стягувач заявляє, що з моменту підписання цієї Мирової угоди та у випадку належного її виконання Боржником не матиме надалі жодних майнових претензій до Боржника з приводу заборгованості, погашення якої є предметом цієї Мирової Угоди.

6. Стягувач гарантує, що після підписання цієї Мирової Угоди він у межах прав, наданих йому як учасникові виконавчого провадження, вживатиме заходів, спрямованих на закінчення виконавчого провадження та скасування усіх заходів, які були застосовані з метою забезпечення можливості здійснення примусового виконання, в тому числі й скасування арешту на належне Боржникові нерухоме майно, про яке йдеться вище.

7. Боржник і Стягувач домовилися, що будь-які витрати, пов'язані з виконавчим провадженням, що виникатимуть чи можуть виникнути після затвердження судом умов цієї Мирової угоди, покладаються на Боржника.

8. Боржник і Стягувач заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування вказаної ухвали суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у визнанні мирової угоди від 01 квітня 2014 року, укладеної між ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Посилається на те, що вказаною ухвалою порушуються його права, оскільки на момент затвердження мирової угоди на виконанні у відділі ДВС Новоселицького РУЮ перебували й інші документи про стягнення заборгованості з ОСОБА_3. Крім того, 13 березня 2014 року Садгірським районним судом м. Чернівці була постановлена ухвала про забезпечення позову до ОСОБА_3, якою накладено арешт на нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України у межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з поверненням справи для вирішення питання до того ж суду на новий розгляд з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Виходячи зі змісту положень даної статті, особи, які не брали участі у розгляді справи але звертаються з апеляційною скаргою, оскільки вважають, що суд вирішив питання про їх права та обв'язки, повинні довести, а апеляційний суд повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України 24 жовтня 2008 року № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати до суду апеляційної інстанції всі наявні в них докази на підтвердження порушення їх прав.

Постановляючи ухвалу про визнання мирової угоди, суд першої інстанції виходив з того, що вона не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Так, до суду звернувся заступник начальника ВДВС Новоселицького РУЮ Чернівецької області з поданням про визнання між сторонами виконавчого провадження мирової угоди.

Мирова угода - угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов'язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу.

Тобто, мирова угода це досягнута між сторонами в ході судового розгляду і під контролем суду заснована на взаємних поступках угода, яка по новому визначає їх суб'єктивні права та обов'язки. Метою такої угоди є врегулювання спору між самими сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмет спору, який складається з суті та змісту правовідносин сторін та є матеріально правовою вимогою позивача до відповідача.

Не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не пов'язані зі спірними правовідносинами, або яка зачіпає права та інтереси інших осіб або стосується інших правовідносин.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 грудня 2011 року вказані обов'язкові для всіх судів України правові позиції Верховного Суду України і висновки, які підлягають обов'язковому врахуванню судами, зокрема, вказаний висновок про те, що мирова угода є різновидом зобов'язання, яке виникає на підставі договору, укладеного за взаємною згодою сторін у письмовій формі та затвердженого судовим рішенням (ухвалою).

Матеріали справи свідчать, що затверджуючи мирову угоду, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини по справі, оскільки вирішив питання про права третіх осіб, які не залучені до участі у справі.

Так, судом першої інстанції не враховано, що на момент затвердження Новоселицьким районним судом мирової угоди, на виконанні ВДВС Новоселицького РУЮ Чернівецької області перебували й інші документи про стягнення заборгованості з ОСОБА_3, а саме вимога ПФУ № ф-322 від 26 квітня 2012 року на суму 4010,30 грн., вимога ПФУ № ф-234 від 13 березня 2013 року на суму 4572,42 грн., виконавчий лист №824/1064/13-а, виданий 27 червня 2013 року на суму 6318,34 стягувачем за яким є ДПІ у м. Чернівці та інші.

Крім того, 25 березня 2014 року апелянт ОСОБА_1 звернувся з листом до начальника ДВС Новоселицького РУЮ ОСОБА_9, в якому зазначив, що рішенням Садгірського районного суду та ухвалою цього ж суду від 13 березня 2014 року було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та накладено арешт на нерухоме майно, яке є предметом мирової угоди.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна, 18 березня 2014 року на підставі вищезазначеної ухвали зареєстровано обтяження на житловий будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, підставами для скасування ухвали з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції є порушення судом порядку, встановленого для його вирішення.

Таким чином, з урахуванням норм процесуального права та конкретних обставин справи, колегія суддів вважає, що ухвала Новоселицького районного суду Чернівецької області від 01 квітня 2014 року про визнання мирової угоди, укладеної між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, є незаконною, оскільки питання вирішено у відсутності інших осіб, права яких були порушені та не було залучено до участі у справі.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду - скасуванню з передачею питання за поданням заступника начальника відділу ДВС Новоселицького районного управління юстиції про визнання мирової угоди до того ж суду на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 01 квітня 2014 року скасувати та направити питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: