РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016 року, Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Рибалка Ю.В.,

при секретарі судового засідання Недяк Д.І.,

за участі: відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ПП «М.А.И.»про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ПАТ «Дельта Банк» з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ПП «М.А.И» про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що за кредитним договором від 25.10.2007 № 0, який відповідно до додаткової угоди був змінений на № 1, укладеним між ОСОБА_1 та АТ «УкрСиббанк», згідно з умовами якого позичальник отримав кошти у сумі 133 897,00 швейцарських франків на придбання автомобіля.

08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, у тому числі за вищевказаною угодою.

Виконання зобовязань за кредитною угодою забезпечено договорами поруки, укладеними 25.10.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, між АКІБ «УкрСиббанк» та ПП «М.А.И.». Боржник і поручителі несуть солідарну відповідальність.

У звязку з невиконанням відповідачем ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором № 0 10, станом на 20.05.2012 у нього виникла заборгованість перед банком.

З урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог представник позивача просив суд стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ПП «М.А.И» заборгованість за кредитом у сумі 1 045 616,84 грн. та судовий збір у сумі 3 441,00 грн.

У судове засідання представник позивача не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив задовольнити, з підстав викладених у ньому.

Відповідач ОСОБА_1, його представник ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_2, засновник ПП «М.А.И» ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечили проти позову. Пояснили, що зобовязання за кредитним договором виконані, кредит у сумі саме 133 897,00 швейцарських франків позичальником не отримувався, отримана сума коштів за вищевказаним кредитним договором була менша у гривні, ці кошти вже повернуто банку з відсотками. Тому просили відмовити у задоволенні позову за безпідставністю та закрити провадження в частині вимог до юридичної особи.

Вислухавши пояснення відповідачів, їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи убачається, що 25.10.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк») і ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 0 (зі змінами та доповненнями відповідно до додаткових угод), згідно з умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти у сумі 133 897,00 швейцарських франків під 8,4 % річних на строк з 25.10.2007 по 24.10.2013.

Пунктом 1 додаткової угоди від 30.01.2008 № 3 АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 погодили, що для ідентифікації кредитного договору можуть застосовуватися як номер 0 (зазначений при його укладені), так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме № 1.

25.10.2007 АКІБ «УкрСиббанк» уклав з ОСОБА_2 та ПП «М.А.И» договори поруки (із змінами), згідно з умовами яких останні поручилися за належне виконання ОСОБА_1 зобов'язань за вищевказаним кредитним договором.

08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» і ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, згідно з яким останній отримав право вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 і за договорами поруки, укладеними з ОСОБА_2 та ПП «М.А.И».

Згідно з розрахунком ПАТ «Дельта Банк» станом на 20.05.2012 за ОСОБА_1 обліковується заборгованість за кредитним договором у сумі 1 045 616,84 грн., з яких тіло кредиту - 859 987,00 грн., відсотки за користування кредитом - 185 629,84 грн.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною третьою ст.10, ст. 58, 59, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть у справі (ч.1 ст.143 ЦПК України).

Заперечуючи проти позову, відповідачі та їх представники стверджували, що АКІБ «УкрСиббанк» не виконав умови кредитної угоди, а саме не надав позичальнику 133 897,00 швейцарських франків. За заявою ОСОБА_1 у справі судом призначено судову економічну експертизу. Згідно з висновком проведеної судової експертизи від 20.05.2014 № 2877 (т.3 а.с.165-172) установлено наступне:

- Банком не надано документів, що підтверджують відкриття АКІБ «УкрСиббанк» валютного рахунку на виконання умов кредитного договору від 25.10.2007 № 0;

- згідно наданих виписок з особового рахунку № 8100 на ім'я ОСОБА_1 підтверджується здійснення перерахування коштів за період з 20.07.2007 по 07.12.2007 у загальній сумі 469 727,60 швейцарських франків; при цьому Банком не надано документів, що підтверджують відкриття та визначають валюту, в якій відкрито особовий рахунок № 8100;

- наданий Банком первинний документ - платіжне доручення від 25.10.2007 № 61887, підтверджує факт перерахування АКІБ «УкрСиббанк» на особовий рахунок № 8100, відкритий на ім'я ОСОБА_1, грошових коштів у сумі 133 897 гривень;

- факт виконання АКІБ «УкрСиббанк» умов кредитного договору № 0 від 25.10.2007 у частині перерахування ОСОБА_1 суми кредиту у розмірі 133 897 швейцарських франків не підтверджений документально;

-документально підтверджується факт внесення ОСОБА_1 у період з 25.10.2007 по 27.08.2008 до каси АКІБ «УкрСиббанк» грошових коштів у сумі 165 988,54 грн. на виконання кредитного договору № 0 1) від 25.10.2007 (т.3 а.с.171-172).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.05.2015 у даній цивільній справі скасовані рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06.11.2013 та Апеляційного суду Полтавської області від 05.08.2014, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

На виконання ухвали суду касаційної інстанції, у ході розгляду справи судом залучено до участі у справі в якості третьої сторони, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «УкрСиббанк», який мав можливість підтвердити або спростувати факт отримання ОСОБА_1 грошових коштів в іноземній валюті, відповідно до умов вищевказаного кредитного договору № 0, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, а також надати суду первинні документи з цього питання.

Клопотань, на виконання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.05.2015, від позивача, зокрема, про залучення ПАТ «УкрСиббанк» співвідповідачем у справу, до суду під час нового розгляду справи не надходило.

Листом від 04.02.2016 № 92/30-6 представник ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_4 повідомив суду, що ніяких відомостей щодо справи про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, у тому числі за кредитними договорами № 0 1), банк не має, оскільки згідно з Договором від 08.12.2011 між АТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк», всі матеріали по даних кредитах передані останньому.

Тому письмове повідомлення ПАТ «Дельта Банк» про неможливість надати додаткові матеріали (т.3 а.с.157) та посилання на те, що оригінали первинних документів зберігаються у попереднього кредитора ПАТ «УкрСиббанк», не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи.

Позивач, після перегляду 27.05.2015 справи Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ та скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій, диспозитивно розпорядився своїми правами, будь-яких клопотань та додаткових доказів суду не надав.

Що стосується документально підтвердженого факту перерахування АКІБ «УкрСиббанк» 469 727,60 швейцарських франків на особовий рахунок ОСОБА_1, то суд приймає до уваги обставину, встановлену рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 31.10.2013 у справі № 524/3094/13-ц, номер провадження 22-ц/786/3165/2013 (т.3 а.с.39), що набрало законної сили, згідно з яким установлено, що на рахунок № 8100, відкритий на ім'я ОСОБА_1 перераховувалися кошти на підставі іншого кредитного договору від 19.07.2007 №0 (1).

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ПАТ «Дельта Банк» не довів належними і допустимими доказами те, що ним виконані умови кредитного договору від 25.10.2007 №0, заборгованість за яким є предметом даного розгляду.

За таких обставин позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25.10.2007 №0 у сумі 1 045 616,84 грн. задоволенню не підлягають за недоведеністю.

Щодо вимог ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості з ПП «М.А.И» суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 118 ЦПК України позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, повязаних між собою.

Відповідно до розяснень, викладених в абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за ч. 1 і 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (ст. 17) або ГПК України (ст. 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 01.07.2015 у справі № 6-745цс15, від 30.09.2015 у справі №6-1323цс15, які є обовязковими, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, для всіх судів України.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що провадження у справі, в частині позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ПП «М.А.И» про стягнення заборгованості, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Також, відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України, суд уважає за необхідне розяснити ПАТ «Дельта Банк», що розгляд його вимог до ПП «М.А.И» віднесено до компетенції господарських судів.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 525, 526, 536, 553-559, 625, 626, 1046-1052 ЦК України, ст. 10, 14, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ПП «М.А.И.» про стягнення заборгованості закрити.

Розяснити позивачу право звернення з вказаною вимогою в порядку господарського судочинства.

У задоволенні решти позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат вартість проведеної судової експертизи у сумі 7 400,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Рибалка