Справа № 359/600/15-ц Головуючий у І інстанції Саган В. М.
Провадження № 22-ц/780/428/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 17.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

17 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Приходька К.П., Верланова С.М.

за участі секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «КСГ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

В січні 2015 року позивач пред»явив в суді названий позов посилаючись на те, що 28.12.2007 року між ЗАТ « Європейський банк раціонального фінансування», правонаступником якого є ПАТ "КСГ Банк», та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 06-ФЛ/840, за яким відповідачу було надано кредит на придбання квартири в сумі 83 000,00 доларів США, з остаточним терміном повернення не пізніше 27.12.2027 року, зі сплатою 12% річних, яка може бути змінена в порядку, передбаченому кредитним договором.

Позивач виконав свої зобовязання за договором надавши відповідачу кредит в сумі 83000,00 доларів США, що підтверджується копією акту перевірки цільового використання кредиту від 28.12.2007 року. Відповідач, в порушення умов кредитного договору з жовтня 2012 року не виконує зобов»язання по сплаті кредиту та відсотків за користування ним, внаслідок чого станом на 13 січня 2015 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 120 755,74 доларів США, що еквівалентно 1 904 065,16 грн, з яких: заборгованість по кредиту становить 79 552,41 дол. США, що еквівалентно 1 254 374,92 грн., заборгованість по нарахованим та несплаченим процентам становить 41 203,33 дол. США, що еквівалентно 649 690,23 грн. А тому просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та суму сплаченого судового збору.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2015 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, встановивши факт наявності судового рішення, ухваленого за позовом того ж позивача до того ж відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки за невиконання умов цього ж кредитного договору, прийшов до неправильного висновку про те, що ця обставина не виключає стягнення з відповідача кредитної заборгованості окремим рішенням суду. При цьому суд, зацитувавши п.9 Постанови Пленуму ВССУ України від 30.12.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» в частині можливості задоволення позову кредитора як про звернення стягнення на предмет іпотеки, так і про стягнення заборгованості, упустив важливий момент, що це стосується випадку, коли майновий поручитель і боржник різні особи. В даному випадку і іпотекодавець і боржник є однією особою, а тому наявність двох рішень суду призводить до подвійного стягнення з відповідача одного і того ж боргу.

Також відповідач просить врахувати правову позицію Верховного Суду України від 4 вересня 2013 р. у справі № 6-73 цс 13.

На підставі викладеного, ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання ОСОБА_2 не з»явився про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Пояснив, що рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не виконане на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», на підтвердження чого надав суду копію постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.12.2007 року між ЗАТ «Європейський банк раціонального фінансування», правонаступником якого є ПАТ "КСГ Банк», та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 06-ФЛ/840, відповідно до умов якого позивач зобов»язався надати відповідачу кредит в сумі 83000,00 доларів США, на придбання квартири та поточні потреби з остаточним терміном повернення не пізніше 27.12.2027 року зі сплатою 12 відсотків річних, а відповідач в свою чергу зобов»язався щомісячно здійснювати повернення кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом, згідно графіку погашення.( а.с. 10-19).

Позивачем на виконання вимог за кредитним договором було надано відповідачу кредит в сумі 83000,00 дол. США, що підтверджено підписом відповідача на копії акту перевірки цільового використання кредиту від 28.12.2007 року.( а.с.120).

Згідно п.1.2 кредитного договору відповідач зобов»язався повернути кредит не пізніше 27.12.2027 року та сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом у визначені кредитним договором строки та в день повного погашення кредиту.

Відповідач з жовтня 2012 року не виконує зобов»язання по сплаті кредиту та відсотків за користування ним, ухиляється від виконання зобов»язання і в добровільному порядку заборгованість не погашає.

Станом на 13.01.2015 року ОСОБА_2 має невиконані зобов'язання перед Банком, заборгованість складає 120 755,74 доларів США, що еквівалентно 1 904065,16 грн, з яких: заборгованість по кредиту становить 79 552,41 дол. США, що еквівалентно 1 254374,92 грн., заборгованість по нарахованим та несплаченим процентам становить 41 203,33 дол. США, що еквівалентно 649690,23 грн. Достовірність цих обставин підтверджується письмовим розрахунком боргу (а.с.24-26).

Судом також встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2014 року було задоволено частково позов ПАТ « КСГ Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 06-ФЛ/840 від 28.12.2007 року в сумі 132 831,31 долари США, звернути стягнення на предмет іпотеки на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 43,9 кв.м., яка належить ОСОБА_2 В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не виконано, заборгованість за кредитом не погашена.

Відхиляючи доводи відповідача щодо подвійного стягнення заборгованості, суд першої інстанції послався на роз»яснення п.9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.12.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до якого задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.»

З врахуванням того, що рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не було виконане, суд прийшов до висновку, що позивач має право пред»являти позов про стягнення заборгованості за кредитним договором до позичальника.

Судова колегія погоджується із такими висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Суд першої інстанції встановивши обставини справи щодо невиконання відповідачем умов кредитного договору, а також те, що рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не було виконане, прийшов до правильного висновку про те, що кредитні кошти підлягають поверненню позивачу в обраний ним спосіб.

Доводи апеляційної скарги щодо подвійного стягнення кредитної заборгованості не ґрунтуються на вимогах закону і матеріалах справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки оскаржуване рішення суду постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доказам, що містяться в матеріалах справа надана належна правова оцінка. Отже рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді