Справа № 473/617/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"11" лютого 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Воронівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: управління Держгеокадастру у Вознесенському районі Миколаївської області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Воронівської сільської ради Вознесенського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

В подальшому надав уточнений позов про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом в якому вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько - ОСОБА_2.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1, а також двох земельних ділянок площами 0,2500 га. та 0,1502 га., розташованих за цією ж адресою, призначених для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також для ведення особистого селянського господарства.

Позивач, як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, проте нотаріус відмовив йому в оформленні спадкових прав щодо спірного майна в зв'язку з тим, що за життя спадкодавець не зареєстрував право власності на набутий (успадкований) ним будинок у встановленому законом порядку (в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації») та відсутністю в спадкоємця оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки.

Водночас в правовстановлюючих документах на землю неправильно зазначене по-батькові спадкодавця («Сільвестрович»).

Враховуючи встановлені обставини, в тому числі неможливість оформлення спадщини через нотаріальні органи та неможливість внесення змін або іншим чином приведення правовстановлюючих документів на землю у відповідність з вимогами закону, а тому ОСОБА_1 просив встановити факт належності Державних актів на право власності на земельні ділянки спадкодавцю та визнати за ним право власності на спірні будинок та ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з'явилися, проте останній надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Воронівської сільської ради в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю.

Представник третьої особи - управління Держгеокадастру в судове засідання не з'явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, питання щодо задоволення позову залишає на розсуд суду.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі осіб, що повинні брати участь в справі, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

При цьому судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_2.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1, а також двох земельних ділянок площами 0,2500 га. та 0,1502 га., розташованих за цією ж адресою, призначених для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також для ведення особистого селянського господарства.

Позивач, як спадкоємець за заповітом від 08 вересня 2009 року, реєстр. №98, прийняв спадщину, проте нотаріус відмовив йому в оформленні спадкових прав щодо спірного майна в зв'язку з тим, що за життя спадкодавець не зареєстрував право власності на набутий (успадкований) ним будинок у встановленому законом порядку (в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації») та відсутністю в спадкоємця оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки.

Водночас в правовстановлюючих документах на землю неправильно зазначене по-батькові спадкодавця («Сільвестрович»).

Судом встановлено неможливість внесення змін або іншим чином приведення правовстановлюючих документів на землю у відповідність з вимогами закону в адміністративному або іншому порядку.

Разом з тим факт належності спадкодавцю правовстановлюючих документів щодо спірних ділянок знайшов своє підтвердження письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи (а.с. 6-10, 13, 19), зокрема наявністю в спадкодавця, а в подальшому в позивача оригіналів цих документів, документами, що підтверджують факт належності спадкодавцю іншого нерухомого майна (будинку) за місцем розташування ділянок, одна з яких й призначена саме для обслуговування житлового будинку, довідками управління Держгеокадастру у Вознесенському районі та КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» щодо належності спадкодавцю ділянок, щодо яких видавалися правовстановлюючі документи.

Водночас згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом.

В матеріалах справи є достатньо доказів того, що спірне майно належало спадкодавцю (копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 січня 1993 року, реєстр. №64, копії Державних актів на право власності на земельні ділянки від 28 жовтня 2010 року, реєстр. НОМЕР_1, НОМЕР_2, довідки управління Держгеокадастру у Вознесенському районі від 28 січня 2016 року та КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 15 січня 2016 року), а тому вважається таким, що ввійшло до складу спадщини.

Позивач, як спадкоємець за заповітом, належним чином прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою.

Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обов'язкову частку, судом не виявлено.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з того, що позивач не має іншої можливості захистити свої права на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що його позов підлягає задоволенню в цілому.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Воронівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: управління Держгеокадастру у Вознесенському районі Миколаївської області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Рені Одеської області правовстановлюючих документів - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 28 жовтня 2010 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_1 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 28 жовтня 2010 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на:

-житловий будинок АДРЕСА_1;

-земельну ділянку, площею 0,2500 гектара, розташовану по АДРЕСА_1, призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий НОМЕР_5;

-земельну ділянку, площею 0,1502 гектара, розташовану по АДРЕСА_1, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий НОМЕР_6 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Рені Одеської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : О.В. Вуїв