Справа № 203/1760/16-ц
Провадження № 2-з/0203/78/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Колесніченко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 представника ОСОБА_2, про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 предявила через суд позов до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім?єю, розподіл спільного майна подружжя, в якому посилаючи на набуття за спільні кошти з відповідачем в інтересах їх сім?ї цілого ряду майна, просила: встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_4 однією сім?єю без реєстрації шлюбу з березня 2004 року по 11 листопада 2011 року; визнати майно спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4, яке складається з: 1) квартири №13 загальною площею 47,7 кв.м., розташованої за адресою: м. Дніпропетровську, вул. Хуліана Грімау, 13, придбану за договором купівлі-продажу від 25 квітня 2008 року, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО. реєстраційний номер 166601333; 2) з одноквартирного будинку загальною площею 45,4 кв.м., придбаного за договором купівлі-продажу від 22 жовтня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО 29858621; 3) з легкового автомобіля/седану-В марки Mersedes-Benz C-200, 2011 р.в., днз АЕ1111ВА, свідоцтво САТ 583818 про реєстрацію транспортного засобу від 25 грудня 2013 року; 4) з легкового автомобіля Lexus GX 460, днз АЕ 1111 ЕІ, 2008 р.в., придбаного у 2010 році; ухвалити рішення про поділ майна в натурі, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, відступивши від засад рівності часток подружжя, визначивши ОСОБА_2 2/3 частки спільного майна подружжя, а ОСОБА_4 1/3 частки спільного майна подружжя; виділити із спільного сумісного майна подружжя у приватну власність ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на квартиру №13 загальгою площею 47,7 кв.м., розташовану за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Хуліана Грімау, 13; припинити право приватної власності ОСОБА_4 на квартиру №13 загальною площею 47,7 к.в.м, розташовану з адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Хуліана Грімау, 13; виділити із спільного сумісного майна подружжя у приватну власність ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на легковий автомобіль Lexus GX 460, днз АЕ 1111 ЕІ, 2008 р.в.; припинити право приватної власності ОСОБА_4 на легковий автомобіль Lexus GX 460, днз АЕ 1111 ЕІ, 2008 р.в., придбаного відповідно до довідки рахунку; виділити із спільного сумісного майна подружжя у приватну власність ОСОБА_4 одноквартирний будинок загальною площею 45,4 кв.м., по вул. Київській, 99 у м. Дніпропетровську; виділити ОСОБА_4 1/3 частку грошових коштів від ринкової вартості автомобіля, отриманих ним від продажу спільного сумісного майна подружжя легкового автомобіля седану-В марки Mersedes-Benz C-200, 2011 р.в., днз АЕ1111ВА, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 25 грудня 2013 року; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмір 2/3 часток від дійсної ринкової вартості отриманого ним під час поділу спільного майна подружжя: одноквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Київська, 99 та грошових коштів від ринкової вартості легкового автомобіля/седану-В мари Mersedes-Benz C-200, 2011 р.в., днз АЕ1111ВА.

30 травня 2016 року представник позивача ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_4, в тому числі, на одноквартирний будинок, розташований по вул. Київській, 99 у м. Дніпропетровську, придбаний за договором купівлі-продажу від 22 жовтня 2010 року, а також на автомобіль Lexus GX 460, днз АЕ 1111 ЕІ, 2008 р.в., обгрунтовуючи такі вимоги тим, що після розірвання шлюбу з позивачем відповідач без згоди та відома позивача у червні 2015 року на власний розсуд розпорядився спільним сумісним майном автомобілем Mersedes-Benz C-200, 2011 р.в., днз АЕ1111ВА, у зв?язку з чим позивач має підстави вважати, що і в подальшому спільне сумісне майно буде відповідачем відчужене без її згоди та відома.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається у спосіб, визначений ЦПК та про який клопочуть такі особи на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, ризик чого має бути підтвердженим достатніми фактичними даними.

За вимогами ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позовну повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

З огляду на викладене, зважаючи, що предметом позову є майно (квартира АДРЕСА_1, автомобіль марки «Mersedes-Benz», седан, С-клас, 2011 року випуску, днз АЕ 1111 ВА, будинок по вул. Київській, 99 у м. Дніпропетровську, автомобіль - Lexus GX 460, днз АЕ 1111 ЕІ, 2008 р.в.), яке знаходиться у володінні, користуванні та розпорядженні відповідача, оскільки право власності зареєстровано лише на його імя, в тому числі згідно даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта від 18 травня 2016 року, на одноквартирний будинок по вул. Київській, 99 у м. Дніпропетровську на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 22 жовтня 2010 року, через що відповідач має безперешкодну можливість відчуження спірних речей, а також, наявність даних про відчуження автомобіля марки «Mersedes-Benz», седан, С-клас, 2011 р.в. відповідачем на даний час, суд, враховуючи докази наявні у справі, приходить до висновку про існування реальної загрози або ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а відтак, вбачаються підстави для вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, визначений п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України - шляхом заборони відчуження спірного одноквартирного будинку по вул. Київській, 99 у м. Дніпропетровську до розгляду справи по суті, що буде адекватним та співмірним засобом відносно заявлених вимог.

В задоволенні решти вимог заяви належить відмовити, оскільки позивачем не подано та матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що автомобіль марки Lexus GX 460, днз АЕ 1111 ЕІ, 2008 р.в. був зареєстрований на праві власності за будь-ким з подружжя, в тому числі за відповідачем під час шлюбу, тому наразі відсутні підстави вважати таке майно спільним сумісним і вживати щодо цього майна заходи забезпечення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 представника ОСОБА_2, про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім?єю, розподіл спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з відчуження будинку №99 по вул. Київській, у м. Дніпропетровську до набрання законної сили рішення у цивільній справі №203/1760/16-ц.

Копію ухвали надіслати заявнику та ОСОБА_4 для відома негайно.

Копію ухвали для виконання направити Ленінському відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського МУЮ Головного управління юстиції у Дніпропетровській області .

Ухвала набирає законної сили з дня постановлення 30 травня 2016 року.

Строк предявлення до виконання даного виконавчого документу один рік.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня її прийняття до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Колесніченко