Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/9141/13-ц Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 34 Доповідач Микитюк О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Кочетова Л.Г., Гансецької І.А.

при секретарі Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 представника ОСОБА_2

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 26 січня 2015 року,

встановила:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 10000грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 10000грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати. В обґрунтування позову зазначила, що мешкає у квартирі АДРЕСА_1. З вини власника квартири №58 поверхом вище ОСОБА_2 18 липня та 10 серпня 2013 року були залиті водою і пошкоджені стеля, стіни, у кімнатах, кухні, ванній кімнаті. Відповідач відмовилась добровільно відшкодувати шкоду. У звязку із пошкодженням її майна, утворенню грибка на стелі і стінах, необхідністю відновлювати нормальний стан квартири, позивач зазнала моральних страждань. Під час розгляду справи ОСОБА_1 доповнила і збільшила позовні вимоги. Просила відшкодувати шкоду, заподіяну також внаслідок залиття квартири 27 вересня 2011 року, розмір матеріальної шкоди визначила 24914грн.44 коп.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26 січня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 18992грн.76коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідачки просить скасувати рішення в частині задоволення позову і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у позові. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що вина ОСОБА_2 в заподіянні шкоди відсутня.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивачка зареєстрована і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, а відповідач ОСОБА_2В.є власницею квартири №58, що розташована над квартирою позивача на останньому пятому поверсі.

Позивачка надала суду складені працівниками ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» акти: - від 27.09.2011 року про обстеження її квартирі і виявлення жовтих розводів на стелі у залі, під вікном і на стіні у дитячій кімнаті, на стелі без зазначення причини їх виникнення; - від 23.07.2013 року про обстеження її квартири і виявлення місць залиття на стелі у кухні і на балконі із зазначенням причини ймовірне халатне відношення до сантехнічного обладнання у квартирі №58 і відсутності перекриття балкону у кв.58; - від 16.08.2013 року про обстеження її квартири і виявлення підтоплення стелі у ванній кімнаті, стелі у кухні, стель у двох кімнатах із зазначенням причини халатне відношення до сантехнічних приладів у квартирі №58 (а.с.5-7). У жодному з актів не вказано про те, що працівниками ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» відвідували квартиру №58, оглядали сантехнічне обладнання та балкон.

Висновок суду першої інстанції про обовязок відповідачки відшкодувати позивачці матеріальну та моральну шкоду не відповідає обставинам справи та нормам матеріального закону.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності вини цієї особи.

Для покладення відповідальності на заподіювача шкоди необхідна сукупність чотирьох умов: - наявність шкоди; - протиправність дій заподіювача; - причинний звязок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; - вина в заподіянні шкоди.

Як передбачено ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів, які підтверджують протиправність дій відповідачки, причинний звязок між протиправними діями і шкодою, вину у заподіянні шкоди.

З допитаних судом першої інстанції свідків у квартирі 58 були ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Свідок ОСОБА_4 показав, що залиття квартири №55 з квартири №58 не було, бачив сліди від води на стінах у квартирі №58. Свідок ОСОБА_5 показав, що сантехніка у квартирі №58 справна, біля балкону на стіні в цій квартирі бачив плями від води. Свідок ОСОБА_6 показав, що сантехнічне обладнання у квартирі №58 нове, на підлозі було сухо. На думку цих свідків протікає дах. Свідок ОСОБА_7, працівник ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир», який брав участь у складанні акту від 23.07.2013 року, показав, що сантехніка у квартирі №58 була справна, на підлозі сухо, під час дощу вода затікала з покрівлі на незасклений балкон.

Крім того, згідно складеного працівниками ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» акту від 11.07.2013 року, який надала позивачка, мокрі грибкові розводи на стіні і стелі лоджії та в кімнаті її квартири є наслідком тривалої експлуатації балконної рами (а.с.8).

Представники ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» пояснили, що згідно проектної документації панельний будинок 10 по вул.Ціолковського в м.Житомирі був зданий в експлуатацію без балконних рам, під відсутністю „перекриття балкону в акті 23.07.2013 року мається на увазі відсутність заскленої рами. Норми матеріального закону, яка б зобовязувала мешканців квартир встановлювати рами на балконах, не існує.

Як розяснено у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року „Про судове рішення у цивільній справі, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України).

Висновок суду про часткову обґрунтованість позовних вимог не відповідає обставинам, є припущенням і суперечить нормам матеріального права.

Отже, в частині задоволення позову рішення належить касувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у позові за безпідставністю.

.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 представника ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 26 січня 2015 року в частині задоволення позову та стягнення судового збору і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у позові за безпідставністю.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 526грн.40 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:

Судді: