Справа № 545/1608/16-ц
Провадження № 2/545/712/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2016 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Потетій А.Г.,

при секретарі Задорожна Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Держземагенства у Полтавській області, Щербанівської сільської ради, про визнання частки у праві спільної сумісної власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 управління Держземагенства у Полтавській області, Щербанівської сільської ради, про визнання частки у праві спільної сумісної власності, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_1 від 11.10.2001 року та серії НОМЕР_2 від 11.10.2001 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є спадкоємцями в рівним частинах кожний після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5. Спадкове майно, на яке видане вказане свідоцтво, складається з жилого будинку з надвірними побудовами, розташованого на земельній ділянці, що знаходиться в АДРЕСА_1.

В подальшому позивачами оформлено право приватної, спільної сумісної власності та отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_4 від 03.12.2015 року на об'єкт нерухомого майна - земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,15 га, кадастровий номер - НОМЕР_3.

Статтею 79-1 ЗК України передбачено можливість формування земельної ділянки шляхом поділу раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення. Формування таких земельних ділянок здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо поділу земельних ділянок.

Відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051, відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку у разі її поділу вноситься на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, яка утворилася в результаті такого поділу.

Відповідно до статті 79-1 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Так, на підставі заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_4, завдання на виконання робіт та договору, укладеного між вказаними особами та КП «Полтавський районний центр земельного кадастру», останнім розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, яка розташована на території Щербанівської сільської ради Полтавського району, Полтавської області (кадастровий номер-НОМЕР_3) в АДРЕСА_1 та знаходиться у власності позивачів на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.12.2015 року, згідно якого, площа земельної ділянки становить 0,15 га.

Згідно вказаної технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в АДРЕСА_1, виділено в окрему земельну ділянку (ділянка №1, площею 0,0702 га, АДРЕСА_1) та (ділянка №2, площею 0,0798 га, АДРЕСА_2).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна НОМЕР_6 від 04.03.2016 року, земельна ділянка в АДРЕСА_1, площею 0,0702 га, кадастровий номер - НОМЕР_5, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № НОМЕР_7 від 04.03.2016 року, земельна ділянка в АДРЕСА_2, площею 0,0798 га, кадастровий номер - НОМЕР_8, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Різниця між поділом нерухомого майна та виділом з нього частки полягає у тому, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної власності на нього припиняється, тоді як у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна право спільної власності припиняється тільки для співвласника, який здійснив такий виділ, при цьому для інших співвласників на це майно право спільної власності залишається.

Виходячи з викладеного, у разі поділу майна, що було у спільній сумісній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - частки кожного із них у праві спільної сумісної власності є рівними і мають становити ? частину кожного співвласника.

Відсутність розміру часток у праві спільної сумісної власності на вказані вище земельні ділянки позбавляє позивачів можливості розпоряджатися належним їм майном.

В судове засідання позивачі та їх представнки ОСОБА_6 не з'явились, попередньо надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали та прохали задовольнити.

Представник відповідача- Щербанівської сільської радив судове засідання не з'явився та надав заяву, в якій прохав розглянути справу без їхньої участі, не заперечили проти задоволення позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 управління Держземагенства у Полтавській області в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином, про що є докази у справі.

Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_1 від 11.10.2001 року та серії НОМЕР_2 від 11.10.2001 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є спадкоємцями в рівним частинах кожний після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5. Спадкове майно, на яке видане вказане свідоцтво, складається з жилого будинку з надвірними побудовами, розташованого на земельній ділянці, що знаходиться в АДРЕСА_1.

В подальшому позивачами оформлено право приватної, спільної сумісної власності та отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_4 від 03.12.2015 року на об'єкт нерухомого майна - земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,15 га, кадастровий номер - НОМЕР_3.

Статтею 79-1 ЗК України передбачено можливість формування земельної ділянки шляхом поділу раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення. Формування таких земельних ділянок здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо поділу земельних ділянок.

Відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051, відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку у разі її поділу вноситься на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, яка утворилася в результаті такого поділу.

Відповідно до статті 79-1 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Так, на підставі заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_4, завдання на виконання робіт та договору, укладеного між вказаними особами та КП «Полтавський районний центр земельного кадастру», останнім розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, яка розташована на території Щербанівської сільської ради Полтавського району, Полтавської області (кадастровий номер-НОМЕР_3) в АДРЕСА_1 та знаходиться у власності позивачів на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.12.2015 року, згідно якого, площа земельної ділянки становить 0,15 га.

Згідно вказаної технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в АДРЕСА_1, виділено в окрему земельну ділянку (ділянка №1, площею 0,0702 га, АДРЕСА_1) та (ділянка №2, площею 0,0798 га, АДРЕСА_2).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна НОМЕР_6 від 04.03.2016 року, земельна ділянка в АДРЕСА_1, площею 0,0702 га, кадастровий номер - НОМЕР_5, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № НОМЕР_7 від 04.03.2016 року, земельна ділянка в АДРЕСА_1-б, площею 0,0798 га, кадастровий номер - НОМЕР_8, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Юридичні дії співвласників щодо поділу (виділу) нерухомого майна, що перебуває у спільній власності, призводять до припинення існування об'єкту нерухомого майна у його первинному стані з юридичної точки зори та створення нових об'єктів нерухомого майна.

При цьому фізичні властивості об'єкту нерухомого майна та цільове призначення залишаються незмінними.

Різниця між поділом нерухомого майна та виділом з нього частки полягає у тому, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної власності на нього припиняється, тоді як у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна право спільної власності припиняється тільки для співвласника, який здійснив такий виділ, при цьому для інших співвласників на це майно право спільної власності залишається.

Виходячи з викладеного, у разі поділу майна, що було у спільній сумісній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - частки кожного із них у праві спільної сумісної власності є рівними і мають становити ? частину кожного співвласника.

Відсутність розміру часток у праві спільної сумісної власності на вказані вище земельні ділянки позбавляє позивачів можливості розпоряджатися належним їм майном.

Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою стороною, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними в судовому засіданні та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 11, 60,88 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.319, 328, 331, 392, ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити .

Визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку в АДРЕСА_1, площею 0,0702 га, кадастровий номер - НОМЕР_5 за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по ? частці за кожним, припинивши право спільної сумісної власності, та на земельну ділянку в АДРЕСА_2, площею 0,0798 га, кадастровий номер - НОМЕР_8 за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по ? частці за кожним, припинивши право спільної сумісної власності.

Судові витрати покласти на позивача.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський райсуд в десятиденний строк з дня його проголошення, а у разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.Г. Потетій