Справа № 361/9031/15-ц
Провадження № 2/361/808/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Телепі Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» про визнання недійсним підвищення процентної ставки за кредитом та про зобов'язання здійснити перерахунок зайво сплачених грошових коштів і їх повернення на картку

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визнати п. 1.1.3.2.4 договору недійсним у частині підвищення процентної ставки за користування кредитними коштами; визнати незаконним підняття процентної ставки від 01.09.2014 року та від 01.04.2015 року за договором від 24.09.2012 року, укладеним між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк»; зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» впродовж одного місяця з дня набрання рішенням законної сили, перерахунок здійснених платежів за користування кредитними коштами за договором від 24.02.2011 року з урахуванням відсоткової ставки 2,5 % та зарахувати різницю на його картковий рахунок.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та Тарифів на обслуговування кредитної картки 24.09.2012 року відповідач оформив йому кредитну картку «UNIVERSAL» з кредитною лінією - 2000 грн. зі сплатою процентної ставки за користування кредитом у розмірі 2.5 % щомісячно (30.0% річних).

Взяті на себе зобов'язання він виконував та виконує належним чином, при цьому відповідач безпідставно змінює первині умови договору, чим становить його у скрутне фінансове становище. Так, банк двічі змінював процентну ставку з 01.09.2014 року до 2.9 % та з 01.04.2015 року до 3.6%), не повідомивши його про це належним чином.

Дії відповідача щодо зміни процентної ставки вважає такими, що порушують його права, як споживача. При цьому кредитний договір містить норми, які явно є не вигідними та дискримінаційними по відношенню до нього, як сторони договору та не відповідають чинному законодавству, а саме ст. 1056-1 ЦК України якою банкам заборонено змінювати умови кредитного договору в односторонньому порядку.

У судовому засіданні позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Додав, що при укладенні кредитного договору він знайомився із Умовами та Правилами надання банківських послуг, будь-яких зауважень до них не мав. Разом з тим, відповідач не мав права збільшувати односторонньому порядку розмір відсоткової ставки.

Відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з'явився, направив заперечення проти позову, в якій просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

За змістом ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 653 ЦК України в разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Виходячи із аналізу ст. ст. 627, 629, 653 ЦК України слід дійти висновку про те, що якщо умовами кредитного договору, щодо яких сторони дійшли згоди під час його укладення, передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов із додержанням установленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то збільшення банком розміру процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним за умови, що рішення банку про таку зміну розміру процентної ставки було прийнято до набрання чинності Законом № 661-VІ.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 19.12.2012 року по справі № 6-149цс12.

9 січня 2009 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» № 661-VІ від 12.12.2008р., яким ЦК України доповнено ст. 1056-1, якою передбачено, що: фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору, встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку, умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Із матеріалів справи вбачається, що 24.09.2012 року між сторонами по даній справі укладено договір, за умовами якого позивачу оформлено кредитну картку «Універсальна» та відкрито кредитну лінію у розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % щомісячно.

При укладенні названого договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України згідно з якою, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивач згідно із анкетою-заявою приєднався до Умов і Правил надання банківських послуг та Тарифів на обслуговування кредитної картки.

Пунктом 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що банк має право здійснювати зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому банк за винятком випадків зміни наданого кредиту зобов'язаний не пізніше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п. 1.1.3.1.9 Умов і Правил. Якщо впродовж 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то рахується, що клієнт погодився та приймає нові умови та тарифи.

З матеріалів справи вбачається, що з 01.09.2014 року та 01.04.2015 року за карткою «Універсальна» банком збільшено відсоткову ставку до 3,6 % на місяць.

У п. 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі статтею 1056-1 ЦК у зв'язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку", яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року.

При вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що кредитний договір, яким обумовлено можливість односторонньої зміни процентної ставки банком, укладено між сторонами до набрання чинності Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», при цьому рішення про збільшення розміру процентів прийнято банком також до набрання чинності вказаним законом, відповідно до умов якого встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку.

Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог, а саме щодо зобов'язання ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок здійснених позивачем платежів за користування кредитними коштами за договором від 24.02.2011 року з урахуванням відсоткової ставки 2,5 % та зарахувати різницю на картковий рахунок позивача. Так, як при розгляді даної справи встановлено, що відповідач не мав права у односторонньому порядку змінювати розмір процентної ставки за користування кредитними коштами.

Щодо вимоги позивача про визнання недійсним п. 1.1.3.2.4 договору у частині підвищення процентної ставки за користування кредитними коштами та визнання незаконним підняття процентної ставки від 01.09.2014 року та від 01.04.2015 року, то умова щодо збільшення у односторонньому порядку процентної ставки є нікчемною , при цьому нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Зобов'язати публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» здійснити перерахунок, здійснених ОСОБА_1 платежів за користування кредитними коштами за кредитним договором від 24.02.2012 року з урахуванням відсоткової ставки 2,5 % та зарахувати різницю на картковий рахунок ОСОБА_1.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. П. Маценко