У Х В А Л А

18 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Попович О.В., ДербенцевоїТ.П., Касьяна О.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева» про стягнення заборгованості по заробітній платі за час затримки остаточного розрахунку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева», в якому просив стягнути з останнього заборгованість по заробітній платі за час затримки остаточного розрахунку, оскільки при звільненні з роботи за власним бажанням відповідач не провів з ним повного розрахунку за період з 08 червня 2012 року по 15 квітня 2014 року у розмірі 3 842 грн 39 коп., з яких, 3 398 грн - посадовий оклад та 444 грн 39 коп. - надбавка за таємницю), за період з 09 червня 2015 року не виплачено 18 200 грн вихідної допомоги. Зазначав, що з 08 червня 2012 року по 15 квітня 2014 року та з 26 серпня 2014 року по 09 червня 2015 року перебував у трудових відносинах з державним підприємством «Завод ім. В.О. Малишева» працюючи на посадах начальника та заступника начальника юридичного відділу підприємства. Відповідачем не доплачено позивачу при звільненні заробітну плату в розмірі 22 042 грн 39 коп., середній заробіток за час затримки за період з 16 квітня 2014 року по 15 травня 2014 року в розмірі 7 809 грн 12 коп. та компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати за період з 09 червня 2015 року. Крім того, відповідачем не виплачена позивачу вихідна допомога в розмірі 21 878 грн 25 коп. та 20 157 грн 60 коп. - середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку за період з 10 червня 2015 року по 22 липня 2015 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 грудня 2015 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач ОСОБА_4, посилаючись на невідповідність висновків судів фактичним обставинам справи, не надання оцінки окремим письмовим доказам, просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 грудня 2015 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про наявність підстав для скасування вказаних рішень потребують перевірки колегією суддів.

Керуючись ч. 5 ст.332 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева» про стягнення заборгованості по заробітній платі за час затримки остаточного розрахунку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 грудня 2015 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Попович О.В., ДербенцеваТ.П., Касьян О.П.