Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4231/15-ц
Провадження № 2/553/190/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27.05.2016м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючої судді - Крючко Н.І.,
при секретарі: - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-
В грудні 2015 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що останнім часом з відповідачем не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через відсутність взаєморозуміння, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов.
В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не зявилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про день та час слухання справи.
Представник позивачки ОСОБА_2 за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій прохав судовий розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про день та час слухання справи, про що в матеріалах справи наявне оголошення надруковане в засобах масової інформації «Урядовий курєр».
Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справ.
Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин.
Статтею 11 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.
Судом встановлено, що 23 липня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис № 750 (а.с.2). Шлюб укладено між сторонами вперше.
Від шлюбу дітей не мають.
З матеріалів позовної заяви вбачається, що останнім часом позивачка не підтримує шлюбних стосунків з відповідачем по справі, разом не проживають, припинили шлюбно-сімейні відносини, їхнє спільне сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, спірного майна не мають, відновлення сімї за даних обставин є неможливим, тому позивачка була змушена звернутися до суду з вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб.
Відповідно до положення ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
Майнового спору між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено.
За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61,88, 213-215,224 ЦПК України, ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України /в редакції 2003 року/, суд -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб зареєстрований у Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, 23 липня 2003 року, актовий запис № 750, між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, - розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишити ОСОБА_2.
Копію рішення направити до Ленінського відділу реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції для виконання.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Ленінського районного суду м. Полтави протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5