Справа № 577/2899/16-ц
Провадження № 2/577/1024/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2016 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Лошкарьовій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотопі справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "БІО ЛАТ" про стягнення компенсації за невикористані відпустки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ "БІО ЛАТ" та просить стягнути 13 299 грн. 69 коп. компенсації за невикористані відпустки. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що з серпня 2007 року по січень 2016 року вона перебувала у трудових відносинах з ТОВ "БІО ЛАТ", працюючи бухгалтером та 15.0.2016 року була звільнена за згодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. При звільненні їй також була виплачена компенсація за невикористані відпустки в розмірі 9 141 грн. 09 коп. При здійсненні розрахунку її заробітної плати за 2015 рік ТОВ "БІО ЛАТ" взяло до уваги її сукупний дохід за 2015 рік в розмірі 37 194 грн. 53 грн. (за мінусом винагороди за підсумками роботи за 2014 рік), тому середньоденна заробітна плата склала 105 грн. 07 коп., а розмір компенсації за невикористані відпустки 9 141 грн. 09 коп. Вона не погоджується з вказаним розрахунком, оскільки з наданої ТОВ "БІО ЛАТ" довідки вбачається, що її сукупний дохід за 2015 рік, що входить до розрахунку середньої заробітної плати, складає 91 310 грн. 22 коп., кількість календарних днів (за мінусом святкових) - 354, середньоденна заробітна плата для обчислення компенсації за невикористані відпустки складає: 91 310,22 : 354 = 257 грн. 94 коп., кількість днів невикористаних відпусток - 87. Таким чином компенсація за невикористані відпустки становить 22 440 грн. 78 коп. ( 257 грн. 94 коп. х 87 дні), а їй виплачено 9 141 грн. 09 коп. Різниця дорівнює 13 299 грн. 69 коп. У зв'язку з вищевикладеним вона і звернулася з вказаним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "БІО ЛАТ", Барбуца Н.М. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує в повному обсязі та просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Пояснила, що в поточному 2016 році позивачу за попередній 2015 рік винагорода не нараховувалась, відповідно сума винагороди за підсумками роботи за 2014 рік не включається до середнього заробітку для розрахунку сукупного доходу за 2015 рік, з урахуванням того, що звільнення відбулось у 2016 році.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення; якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок; про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Згідно копії трудової книжки БТ-ІІ № 1469179 вбачається, що ОСОБА_1 з 14.08.2007 року по 15.01.2016 року перебувала у трудових відносинах з ТОВ "БІО ЛАТ" та наказом № 17-к від 11.01.2016 року була звільнена з підприємства відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 6-7).

Із наданої відповідачем довідки вбачається, що сукупний дохід ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року становить 91 310 грн. 22 коп. ( а.с. 5).

Протоколом № 8 Загальних Зборів Учасників ТОВ "БІО ЛАТ" від 15.05.2015 року затверджено загальний розмір премії, яка підлягає виплаті працівникам Товариства за підсумками роботи за 2014 рік (календарний рік) в розмірі 6 009566,00 грн. та 21.05.2015 року видано Наказ № 75 про преміювання працівників підприємства ( а.с. 24, 24 зв.).

З розрахункового листа за травень 2015 року вбачається, що ОСОБА_1 нарахована премія за результатами роботи за рік в розмірі 50 827 грн. 00 коп. ( а.с. 20).

Та згідно розрахункового листа за січень 2016 року компенсація за невикористані відпустки ( 87 дні) нарахована в розмірі 9 141 грн. 09 коп. При здійсненні розрахунку середньоденна заробітна плата за травень 2015 року склала 105 грн. 07 коп. ( а.с. 21, 22).

Викладені обставини визнані відповідачем, а тому, як зазначено у ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

Відповідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За приписами статей 10, 60 ЦПК України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони.

Відповідно до ч. 6 ст. 10 Закону України "Про відпустки" у разі надання працівникові зазначених щорічних відпусток до закінчення шестимісячного терміну безперервної роботи їх тривалість визначається пропорційно до відпрацьованого часу, за винятком випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті.

Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

З акту перевірки управління Держпраці у Сумській області додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 563, складеного за результатами позапланової перевірки ТОВ "БІО ЛАТ", вбачається, що порядок обчислення середньої заробітної плати для розрахунку допомоги (Порядок № 100 від 08.02.1995 року ) підприємством дотримується ( а.с. 33-34).

Відповідно до абз. 2 п. 3 розділу ІІІ Постанови КМ України від 08.02.1995 року № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" одноразова винагорода за підсумками роботи за рік і за вислугу років включається до середнього заробітку шляхом додавання до заробітку кожного місяця розрахункового періоду 1/12 винагороди, нарахованої в поточному році за попередній календарний рік.

Тобто, даною нормою встановлена виключна умова включення одноразової винагороди за підсумками роботи за рік до розрахунку суми відпускних або їх компенсації.

Таким чином винагорода за підсумками роботи за рік, не може бути врахована при обчисленні суми компенсації відпускних, оскільки не виконується умова п. 3 Порядку № 100, в якому визначено, що таке врахування можливе при нарахуванні в поточному ( поточний 2016 рік, рік в якому ОСОБА_1 йде у відпустку, виплачується компенсація) за попередній рік ( попереднім є 2015 рік). В ситуації за якою виник трудовий спір, мова йде про винагороду за 2014 рік, що була виплачена в 2015 році, тобто такі виплати не повинні включатися до розрахунку середньої заробітної плати для нарахування компенсації за дні невикористаної відпустки.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що він працює менеджером з контролінгу, планування роботи, складання бізнеспланів, контролю за використанням грошових коштів, контролю використання товарно-грошових цінностей ТОВ "БІО ЛАТ". На підприємстві встановлена виплата премії за минулий рік та підсумки проводяться в квітні наступного року. Відповідно до Порядку № 100 розрахунок проводився за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, разом з тим, одноразова винагорода до нього не включалася, оскільки вона була виплачена позивачу за підсумками роботи за 2014 рік.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомив свідок. Даних про його заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, його показання підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами.

Допитана в судовому засіданні в якості спеціаліста ОСОБА_4 пояснила, що згідно ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області на підприємстві ТОВ "БІО ЛАТ" управлінням Держпраці у Сумській області проводилася перевірка щодо дотримання трудового законодавства при звільненні ОСОБА_1 За результатами перевірки був складений акт перевірки за формою, затвердженою Наказом Міністерства соціальної політики України № 390 від 02.07.2013 року. В п. 12.3.2.6 акту зазначено, що порядок обчислення середньої заробітної плати для розрахунку допомоги дотримується. При перевірці цього питання дійсно було встановлено, що підприємством дотриманий Порядок № 100 від 08.02.1995 року.

Аналізуючі зібрані по справі докази та даючи їм оцінку, суд вважає, що товариство з обмеженою відповідальністю "БІО ЛАТ" нарахувало ОСОБА_1 компенсацію за невикористані відпустки у відповідності до чинного законодавства.

Керуючись ст. 116, 117 КЗпП України, Законом України "Про відпустки", Постановою КМ України від 08.02.1995 року № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", ст.ст. 10, 11, 57-61, 212-214 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "БІО ЛАТ" про стягнення 13 299 грн. 69 коп. компенсації за невикористані відпустки відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Буток Т. А.