Справа 206/3861/16-ц
Провадження 2/206/979/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухорукова А.О.,

за участю секретаря Портній К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину,

в с т а н о в и в:

07 липня 2016 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з зазначеним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 04 квітня 2003 року вона уклала шлюб із відповідачем ОСОБА_2 Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Тривалий час між ними були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Примирення не можливе, оскільки сімейних відносин не має.

Також, відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина. Син знаходиться на її утриманні, мешкає з нею. В добровільному порядку сплачувати аліменти відповідач не бажає, що і слугує підставою для звернення позивача із позовом до суду.

На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 2500,00грн. починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття (а.с.2-3).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позові та просила задовольнити. Пояснила, що відповідач займається перевезеннями та може сплачувати 2500,00грн. Наразі відповідач допомагає матеріально, дає гроші в школу, скупилися разом на 01 вересня.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Проти розірвання шлюбу не заперечував. Щодо стягнення аліментів на утримання дитини, зазначив, що сума завелика. Згоден платити по 500грн. Він і так надає допомогу сину, відкрив на його ім'я рахунок на якому є кошти. Коли позивач працює дитина у нього. Син мешкає і у нього і у матері. Він не має великого заробітку.

Вислухавши доводи та пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що з 04 квітня 2003 року позивач ОСОБА_3 (до шлюбу Фролова) І.С. та відповідач ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 369920, виданого 04 квітня 2003 року, актовий запис 82 (а.с.5).

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 235408 від 05 серпня 2003 року, актовий запис 353 (а.с.4).

З довідки Голови квартального комітету № 22 від 03.11.2016р. вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з сином ОСОБА_3 (а.с.19).

З довідки Голови квартального комітету № 25 від 01.11.2016р. вбачається, що відповідач ОСОБА_2 проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з сином ОСОБА_3 (а.с.20).

Ухвалою судді від 15 липня 2016 року сторонам надавався строк для примирення три місяці (а.с.13).

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в судовому засіданні пояснив, що більше часу він проводить з матір'ю. І мати і батько піклуються про нього. Дві доби він з мамою, а коли мама працює він йде до батька. Одяг купує і мама і тато. Минулого тижня мама купила йому сорочку, а два тижні тому він з батьком їздив до Харкова, батько купив йому теплий одяг: куртку, штани, светр.

Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем.

Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 17 підкреслено, що за відсутності домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку визначається кожного року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України».

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 17 підкреслено, що за відсутності домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обовязку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком малолітнього ОСОБА_3 вимоги позивача про стягнення із нього аліментів є повністю обґрунтованими.

Позивач не надала в судовому засіданні обґрунтування зазначеного нею розміру аліментів, відповідач не погодився сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00грн. Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги, що обовязок утримання сина покладається в рівній мірі на обох батьків, а тому враховуючи встановлений на законодавчому рівні прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікущомісячно.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20грн. та на користь позивача 551,20грн.

Керуючись ст.ст. 105, 110-112, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.4-8, 10, 11, 18,57-60, 88, 131, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (до шлюбу - Фроловою) ОСОБА_4, зареєстрований 04 квітня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська (запис за № 82) - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 не змінювати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнення аліментів здійснювати із 07 липня 2016 року і до повноліття дитини.

Судове рішення допустити до негайного виконання у розмірі платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір на прибуток держави у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.О. Сухоруков