Справа № 490/5604/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді -Черенкової Н.П.

при секретарі- Шевельовій Я.С,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва подання державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

31.05.2016 року державний виконавець Крицька А.М., за погодженням з начальником відділу ДВС ОСОБА_3, звернулась до суду з поданням, в якому просила встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_2 до виконання зобов'язань покладених виконавчими документами.

Дане подання передано на розгляд судді Черенковій Н.П. 01 червня 2016 року.

У поданні вказано наступне.

На примусовому виконанні в Миколаївському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області знаходиться виконавчий лист, виданий 16.10.2011 року на підставі рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської обалсті про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.09.2011 року до повноліття дитини.

23.11.2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно довідки від 26.09.2012 року, наданої Надбузькою сільською радою, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

25.01.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження.

18.04.2016 року державним виконавцем направлено запити до Державної податкової служби України щодо джерел отримання доходів боржника, Пенсійного фонду України щодо перебування боржника на обліку управління Пенсійного Фонду.

На запити від 18.04.2016 року отримано відповідь, що інформація стосовно ОСОБА_2 щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня, та інформації щодо отримання боржником пенсії та про останнє місце роботи немає.

Згідно результатів пошуку транспортних засобів по «НАІС ДДАІ» МВС України за боржником не зареєстровано.

Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ФОП ОСОБА_2 припинено.

Згідно з інформаційної довідки з Державного речових прав на нерухоме майно за боржником нерухоме майно за боржником не зареєстровано.

06.05.2016 року ОСОБА_2 надав пояснення, в яких вказав, що він не сплачував аліменти, оскільки не знав, що ОСОБА_2 пред*явила позов про стягнення аліментів. При цьому вказав, що він не працює, майна та рахунків немає та аліменти буде сплачувати по мірі можливості.

06.05.2016 року направлена вимога боржнику про перевірку 10.05.2016 року. При цьому, в матеріалах виконавчого провадження акту немає.

Вивчивши доводи подання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні подання слід відмовити за безпідставністю його вимог ,виходячи з наступного.

Згідно зі ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Станом на 31.03.2016 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів у сумі 35179,50 грн.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-XII громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно з ч. ч.2, 4 ст.6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено. Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

За такого, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення подання державного виконавця не вбачається, оскільки до подання не долучено документів про те, що державним виконавцем відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" були прийняті всі можливі та необхідні заходи щодо виконання виконавчого документу протягом тривалого часу з дня відкриття виконавчого провадження. Зокрема, до подання не долучено жодних доказів про те, що боржник від виконання зобов'язань за виконавчими документами ухиляється; не долучено даних про те, що державним виконавцем приймалися заходи щодо виконання в примусовому порядку стягнення з боржника заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на майно, на яке накладено арешт. Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон, суб'єкт подання не надав доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Таким чином в задоволенні подання слід відмовити за безпідставності його вимог. Керуючись ст.ст.377-1,208-210 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_2 - відмовити

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва у 5-денний строк з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участь у справі , але не були присутніми у судовому засіданні, можуть подати апеляційну скаргу у 5-деннний строк з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя Черенкова Н.П.