Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів : Боймиструка С.С., Буцяка З.І.,

секретар судового засідання : Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 лютого 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно і до повноліття дитини, починаючи з дня пред'явлення позову 10 вересня 2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 487,20 грн.

В поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач вказує на його незаконність, оскільки суд, прийшов до помилкового висновку на підставі пояснень позивача про те, що він має значні доходи оскільки працює в м. Москві. Вказує, що раніше дійсно працював в Росії, однак останніх декілька років на заробітки не їздить. Судом не враховано, що він не має постійного місця роботи, не є фізичною особою-підприємцем, додаткових доходів не отримує та не може сплачувати встановлену суму коштів.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким встановити розмір аліментів у розмірі 350,00 грн. на дитину щомісячно.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задаволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відповідно до ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому розмір аліментів 1000 грн. на дитину щомісячно є реально можливим для сплати.

Проте повністю з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст.ст. 141 та 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходяться на утриманні матері.

Частиною 1 статті 182 СК України та пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів в розмірі 1000,00 грн. дані обставини судом першої інстанції враховані не вповній мірі.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_3 працює чи отримує будь-які інші доходи у зв'язку з неофіційним працевлаштуванням чи доказів отримання ним соціальних чи інших виплат, а тому спроможний сплачувати аліменті в сумі 1000 грн.

За таких обставин, враховуючи що ОСОБА_3 не працює, має мінливий щомісячних дохід, а визначений судом першої інстанції розмір аліментів на утримання дитини є дещо завищеним та не відповідає засадам розумності і справедливості, тому апеляційний суд дійщов висновку про зменшення розміру аліментів з 1000 грн. до 800 грн. на місяць .

Керуючись ст.ст. 307, 308, 309, 316 ЦПК України, ст. 180,182, 184 СК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 лютого 2016 року змінити, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 з 1000,00 грн. до 800,00 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий :

Судді :