Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Орлов І.В.
Справа № 415/6194/15-ц
Провадження № 22ц/782/486/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Орлова І.В.,

суддів: Коротких О.Г., Стахової Н.В.,

за участю секретаря: Подрябінкіна Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 06 травня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 06 травня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2 банк» в особі Уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі ПАТ «ВіЕйБі Банк» або позивач) до ОСОБА_3 (далі відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. З відповідачки на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № ВL КГ 100095229 від 16 лютого 2012 року (далі Договір від 16.02.2012 року), яка станом на 21.08.2015 року дорівнювала 10.674,08 гривень та складалася з наступних чинників: заборгованість за кредитом 5.210,47 гривень; комісії за розрахункове обслуговування 5.463,61 гривень. У задоволенні вимог про стягнення плати за пропуск платежів судом відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «ВіЕйБі Банк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив: рішення від 06 травня 2016 року в частини відмови в задоволенні стягнення пені за несвоєчасне виконання зобовязання скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 штраф (пеню) за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитним договором у розмірі 16.130,83 гривень.

В обґрунтування своїх доводів представник позивача зазначив, що відповідачка не надала підтвердження того, що на території, де вона проживає проводилася антитерористична операція. Вимоги про стягнення нарахованих на підставі пункту 4.3 ОСОБА_4 штрафних санкцій (пені), які були зазначені у наданому позивачем розрахунку, підлягали повному задоволенню.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідачки, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 16 лютого 2012 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_3 був укладений Договір банківського обслуговування № ВL_КГ 100095229.

Відповідно до умов ОСОБА_4 від 16.02.2012 року відповідачка отримала кредит в сумі 24.000,00 гривень строком до 16.02.2015 року з річною 0,01 % ставкою за користування кредитом та комісією за управління кредитом в розмірі 3,0 % від його суми.

Згідно з пунктом 3.3.2 ОСОБА_4 від 16.02.2012 року ОСОБА_3 зобовязувалася щомісячно виконувати свої боргові зобовязання відповідно до Графіку в порядку, передбаченому пунктом 2.5 Загальної частини ОСОБА_4 та не пізніше 06 лютого 2015 року (термін, визначений пунктом 2 Спеціальної частини ОСОБА_4) повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії, а також на вимогу Банку сплатити можливу неустойку (штраф/пеню).

У зв'язку з тим, що взяті на себе договірні зобов'язання відповідачка належним чином не виконала, станом на 21.08.2015 року утворилася загальна заборгованість в сумі 27.094,35 гривень, а саме: заборгованість за кредитом 5.210,47 гривень; заборгованість за відсотками - 0,85 гривень; комісія за розрахункове обслуговування 5.752,20 гривень.

Стягнення з відповідачки сум заборгованості за кредитом, відсотками та комісією за розрахункове обслуговування, яка з урахуванням здійснених позивачкою переплат була зменшена судом на суму 289,44 гривень, сторони не оскаржували. Згідно з вимогами статті 303 ЦПК України, у цій частині рішення суду першої інстанції не переглядається.

Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення плати за пропуск платежів, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка зареєстрована та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, яке входить до переліку населених пунктів на території яких здійснювалася антитерористична операція. За таких обставин ОСОБА_3 є особою, на яку розповсюджується дія Закону України № 1669-VII від 02 вересня 2014 року щодо встановлення мораторію на нарахування пені і штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

Так, відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 3.3.3 ОСОБА_4 від 16.02.2012 року був визначений обовязок ОСОБА_3 у випадку прострочення виконання будь-яких боргових зобовязань за ОСОБА_4, не пізніше 10 (десяти) календарних днів з дати отримання письмової вимоги Банку надати документальне підтвердження отримуваного поточного доходу за останні півроку.

У разі невиконання відповідачем цього обовязку, пунктом 4.2 ОСОБА_4 від 16.02.2012 року передбачено, що за умови, коли прострочення виконання боргових обовязків за ОСОБА_4 перевищило 60 (шістдесят) календарних днів, ОСОБА_2 має право вимагати від Позичальника додатково сплати штраф у розмірі 25% від суми Кредиту (п.9 Спеціальної частини ОСОБА_4).

Згідно з пунктом 4.3 ОСОБА_4 від 16.02.2012 року сторони визначили, що у випадку прострочення Позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню у розмірі 0,50 % за кожен день прострочення від суми невиконаних боргових зобовязань (п.10 Спеціальної частини ОСОБА_4).

Спеціальна частина ОСОБА_4 від 16.02.2012 року розкриває значення змісту пунктів 9 «штраф, передбачений п. 4.2 Загальної частини ОСОБА_4» та пункту 10 - «пеня, передбачена п. 4.3 Загальної частини ОСОБА_4(ставка)».

З наданого позивачем ОСОБА_5 заборгованості слідує, що останній, передбачений Графіком платіж, був здійснений ОСОБА_3 16 липня 2014 року (а. с. 4 зворот). Про те, що відповідачка отримувала письмові вимоги Банку та не виконала передбачені пунктом 4.2 ОСОБА_4 від 16.02.2011 року обовязки, наявними у матеріалах справи доказами не доведено.

ОСОБА_4 від 16.02.2012 року не містить визначення поняття «плата за пропуск платежів». Зазначені у розрахунку нарахування під назвою «плата за пропуск платежів» в сумі 16.130,83 гривень позивач вважає пенею у розумінні приписів частини 2 статті 551 ЦК України. З вищевказаного розрахунку вбачається, що нарахування «плати за пропуск платежів», тобто «пені», ПАТ «ВіЕйБі Банк» здійснив починаючи з 17 квітня 2015 року до 21 серпня 2015 року (а. с. 4).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Вищевказаною нормою закону встановлено, що мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями вводиться у дію з 14 квітня 2014 року.

Реєстрацію місця мешкання відповідачки з 16.11.1984 року здійснено у місті Лисичанськ Луганської області (а. с. 21). Згідно з Розпорядженнями КМУ № 1053-р від 30.10.2014 року (втратило чинність 02.12.2015 року) та № 1275-р від 02.12.2015 року місто Лисичанськ (Лисичанська міська рада) входило та входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, правильно застосував правові норми та ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

Підстав для стягнення за ОСОБА_4 від 16.02.2012 року нарахованої відповідачці з 17 квітня 2015 року плати за пропуск платежів (пені та штрафу), яка станом на 21.08.2015 року дорівнювала 16.130,83 гривень, немає. Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують. Підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції немає.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 08.06.2016 року задоволено клопотання ПАТ «ВіЕйБі Банк» про відстрочку сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі.

Відповідно до статті 88 ЦПК України, статей 3,4 Закону України «Про судовий збір» з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1.339,80 гривень (1.218,00 гривень (розмір мінімальної заробітної плати станом на серпень 2015 року (час подачі позову)) х 110 % = 1.339,8 гривень).

Керуючись статтями 88, 304, 307-308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» відхилити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 06 травня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» на користь держави судові витрати у розмірі 1.339 (одна тисяча триста тридцять девять) гривень 80 копійок за подання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: