Справа № 415/7313/16-ц
Провадження № 2/415/217/16
Лисичанський міський суд Луганської області
у складі:головуючого судді Бойко С.Л.,
при секретарі Власенко О.М., Нестеренко С.М.,
за участю прокурора Невечеря Є.І.,
позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - Виконавчий комітет Миргородської міської ради Полтавської області, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - Виконавчий комітет Миргородської міської ради Полтавської області.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є матір'ю малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Його батьком є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 Дитина з моменту народження та по теперішній час проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні. У зв'язку з подіями на сході України вони з донькою вимушені були виїхати до м. Миргорода Полтавської області, де зареєстровані в якості осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції. Рішенням Станично-Луганського районного суду Луганської області від 30.12.2010 р. за № 2-2351/2010 ОСОБА_2 зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.09.2010 р. до її повноліття.
Відповідачем сплачено аліменти на загальну суму 1121,72 грн. Останній раз відповідач сплачував аліменти на утримання доньки 02.08.2012 року. У 2010 році вона зверталася до ради опіки та піклування Станично-Луганської районної державної адміністрації про встановлення участі батька у вихованні дитини. Рішенням № 5 від 22.02.2010 р. Станично-Луганська державна районна адміністрація встановила часи для спілкування ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1: п'ятниця та неділя протягом 4-х годин на добу. Однак вказаний графік участі у вихованні дитини відповідач ніколи не виконував. До школи, де навчається донька не з'являється, з класним керівником та вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує.
Матеріальної допомоги відповідач не надає, своїх батьківських обов'язків відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не виконує без поважних причин, оскільки не проявляє до неї щонайменшої батьківської турботи та піклування, що свідчить про його небажання займатися вихованням доньки.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
В судовому засіданні прокурор Невечеря Є.І. проти задоволення позовних вимог не заперечувала та просила суд позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.
В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, факти, викладені у позовній заяві підтвердила, просила суд позов задовольнити та позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 24 від 06.02.2016 р., клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача.
У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Вислухавши прокурора, позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ч. 4 ст. 167 СК України,якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.
Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 05 квітня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася ОСОБА_3, про що зроблено відповідний запис № 42. Батьком дитини записаний ОСОБА_2, матір'ю - ОСОБА_1.
Згідно з довідкою № НОМЕР_1 від 22.10.2014 року, наданої УПСЗН Миргородської міської ради Полтавської області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживали у Станично-Луганському районі Луганської області і перемістилися з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_1.
Згідно з виконавчим листом № 2-2351/2010 р. від 30.12.2010 р., виданого Станично-Луганським районним судом Луганської області, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.09.2010 р. до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з рішенням № 5 від 22.02.2010 р. виданої Радою опіки та піклування Станично-Луганської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 встановлено час спілкування з донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1: п'ятниця та неділя протягом 4-х годин на добу.
Згідно з характеристикою з місця навчання, ОСОБА_3 є ученицею Миргородської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №5 з 1 вересня 2014 року. Мати ОСОБА_3: ОСОБА_1 приділяє належну увагу навчанню та вихованню доньки, регулярно відвідує батьківські збори. За час навчання ОСОБА_3 батько до школи не з'явився жодного разу.
Згідно з довідкою № 01-10/353 від 02.10.2015 р. ОСОБА_3 дійсно навчається у Миргородській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів №5 у 2-А класі. За період навчання батько дитини, ОСОБА_2, до школи не з'являвся, з класним керівником та вчителями не спілкувався, на батьківських зборах не був присутній.
Згідно з довідкою від 05.10.2015 р., виданої головою буд кому відділу організаційної та інформаційної роботи Миргородської міської ради, з серпня 2014 року ОСОБА_2 жодного разу за адресою мешкання ОСОБА_1 та ОСОБА_3: АДРЕСА_1, не з'являвся, у вихованні дитини участі не приймав. Мати дитини виховує доньку одна. Ії допомагає мати, бабуся ОСОБА_3 - ОСОБА_5.
Згідно письмових пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6, позивач ОСОБА_1 виховує доньку ОСОБА_3 одна. Дитина проживає з матір'ю та повністю знаходиться на її утримання. Батько ОСОБА_3 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 2010 р. не приймає участі в вихованні та утриманні доньки. Аліменти, призначені судом, виплатив всього п'ять разів на загальну суму 1121,72 грн. Остання виплата була у 2012 році. З донькою не зустрічається та не спілкується взагалі. Мати дитини, ОСОБА_1 відповідально відноситься до виховання дитини. Донька отримує належну освіту, відвідує танцювальний гурток, модельне агентство, вивчає англійську мову. Всі витрати сплачує виключно мати.
Згідно відповіді № 496/01-10 від 31.12.2015 р., наданої службою у справах дітей Миргородської міської ради Полтавської області щодо надання висновку про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 по відношенню до дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено, що ОСОБА_1 разом із донькою, ОСОБА_3, дійсно проживають на даний час на території м. Миргород, у винайманій квартирі по АДРЕСА_1. Мати із донькою зареєстровані як особи, переміщені з тимчасово окупованої території України. Обстежені умови проживання малолітньої дитини та з'ясовано, що дитина забезпечена усім необхідним для повноцінного проживання та розвитку. Донька відвідує спеціалізовану школу № 5. Згідно характеристики з місця навчання, батько дитини в школу жодного разу не приходив, батьківські збори не відвідував. Вихованням дитини займається мати одноосібно.
Працівники служби у справах дітей неодноразово намагалися в телефонному режимі зв'язатися з ОСОБА_2, щоб повідомити про мотиви заяви ОСОБА_1 та для уточнення необхідної інформації по даній справі, але жодного разу на дзвінок ніхто не відповів. Місце реєстрації відповідача, це територія проведення антитерористичної операції, та є непідконтрольним прифронтовим населеним пунктом в зоні АТО, що унеможливлює на даний час з'ясувати відношення відповідача до даної справи. Тому, враховуючи відсутність необхідної інформації від батька дитини, служба у справах дітей Миргородської міської ради Полтавської області не може в даній ситуації надати висновку про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав. При розгляді справи просили покладатися на розсуд суду, враховуючи інтереси малолітньої дитини.
За таких обставин, враховуючи, що відповідач повністю ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своєї доньки, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачкою на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав не суперечать закону та відповідають інтересам дитини.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208-210, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 60 ЦК України, ст.ст. 150, 164-167, 246 СК України, п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - Виконавчий комітет Миргородської міської ради Полтавської області задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця смт Бугаївкаи Перевальського району Луганської області, батьківських прав у відношенні його малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця смт Бугаївкаи Перевальського району Луганської області, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.
Відповідно до ч. 5 ст. 164 Сімейного кодексу України, копію рішення суду, після набрання законної сили, надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області.
Рішення складено у повному обсязі 18.02.2016 року.

Заочне рішення може бути переглянуте Лисичанським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Головуючий суддя: С.Л. Бойко