Справа № 309/3858/16-ц
Провадження № 2/309/1919/16
У Х В А Л А

16 листопада 2016 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Сідей Я.Я. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний поділ житлового будинку та надвірних споруд, виділ земельної ділянки, визнання права власності на частину будинку та надвірних споруд, поділ рухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача про реальний поділ житлового будинку та надвірних споруд, виділ земельної ділянки, визнання права власності на частину будинку та надвірних споруд, поділ рухомого майна.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обовязків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки порушено вимоги ст. 119 ЦПК України, так як відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивач в позовній заяві обєднала кілька позовних вимог майнового характеру, а саме:

- реальний поділ житлового будинку та надвірних споруд;

- виділ земельної ділянки;

- визнання права власності на частину будинку та надвірних споруд;

- поділ рухомого майна.

Згідно розяснень, що містяться в п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо в позовній заяві обєднано кілька самостійних вимог майнового характеру, повязаних між собою, то, враховуючи, що обєктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Частиною 10 даної статті передбачено, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Враховуючи те, що позивачем не надано документів на підтвердження вартості нерухомого майна, відповідно до яких можливо було б визначити ціну позову, суд, на підставі ч. 2 ст. 80 ЦПК України, попередньо визначає розмір судового збору у максимальному розмірі, оскільки згідно ЗУ «Про судовий збір», судовий збір сплачується у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що дорівнює 7250,00 грн.

Приймаючи до уваги сплату позивачем судового збору у розмірі 4134,00 грн. сума, яку необхідно доплатити становить 3116,00 грн.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ст. ст. 121, 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом. Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний поділ житлового будинку та надвірних споруд, виділ земельної ділянки, визнання права власності на частину будинку та надвірних споруд, поділ рухомого майна залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Хустського

районого суду: підпис: ОСОБА_3

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_3