АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2518/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 54,55 Фролов О. Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКорнієнко Н. В.
суддівГончар Н. І., Ювшина В. І.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 05 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до відділу освіти Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області, треті особи ОСОБА_7, Управління державної казначейської служби України у Тальнівському районі Черкаської області, про визнання незаконним наказів: № 139-к/тм від 30.06.2015 року, № 141-к/тм від 30.06.2015 року та № 142-к/тм від 07.07.2015 року відділу освіти Тальнівської районної державної адміністрації та їх скасування, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

04 серпня 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду позовом до відповідача з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що наказом № 16 від 07.09.1992 року вона була призначена на посаду бухгалтера відділу освіти Тальнівської РДА.

Наказом №139-к/тм від 30.06.2015 року начальником освіти Тальнівської РДА її звільнено у зв'язку з накладенням дисциплінарного стягнення, а наказом № 141-к/тм від 30.06.2015 року внесено в нього зміни, яким звільнено її за прогули без поважних причин. Наказом № 142-к/тм від 07.07.2015 року звільнено її за прогули без поважних причин, згідно з п.4 ст.40 КЗпП України. Датою звільнення та остаточним днем роботи, як зазначено в наказі, вважати 07.07.2015 року.

Всі накази вона вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки 19 червня 2015 року їй було оголошено догану начальником відділу освіти Тальнівського РДА за порушення трудової дисципліни, зокрема і за те, що вона не надала на вимогу членів ревізійної комісії описів для підпису. Вона, ОСОБА_6, повідомляла начальника, що не встигала фізично виконати вказану роботу, так як була обмежена в часі. Але адміністрацією їй були створені нестерпні умови і в результаті психологічного тиску, вона була дуже схвильована та фактично перебувала в стресовому стані.

22 червня 2015 року в понеділок вона за станом здоров'я не змогла вийти на роботу, про що попередила адміністрацію по телефону. Потім вона зателефонувала сімейному лікарю ОСОБА_8 та повідомила про свій поганий стан здоров'я і попросила записати виклик лікаря попередивши, що буде знаходитись за адресою проживання її матері в АДРЕСА_2.

Не дочекавшись лікаря, вже під вечір 22.06.2015 року вона поїхала до себе додому. Від сусідів вона дізналась, що ще до обіду до неї на квартиру АДРЕСА_1 приїжджали лікарі і ще якась комісія.

23.06.2015 року вона особисто звернулася на прийом до сімейного лікаря ОСОБА_8, після огляду її було направлено на лікарську комісію для визначення стану здоров'я. В ході комісійного огляду у неї було виявлено підвищення артеріального тиску 140/80 мм., остеохондроз відділу хребта, астено-невротичний синдром. Вказані виявлені розлади можливі на фоні стресового стану, як вказано в лікарському висновку. Комісією було зроблено висновок про те, що даних про тимчасову непрацездатність немає.

Також під час комісійного огляду було зафіксовано, що розлади, які в неї виявлені, можуть бути завдяки стресовому стану, який в неї виник ще 19 червня 2015 року на робочому місці.

На підставі висновків Тальнівської ЦРЛ, начальником відділу освіти було зроблено висновок про те, що вона, ОСОБА_6, без поважних причин була відсутня на робочому місці 22 та 23 червня 2015 року і дані дні їй зараховано як прогули.

Позивач ОСОБА_6 неодноразово збільшувала позовні вимоги та остаточно просила:

1. Визнати незаконними:

- наказ начальника відділу освіти Тальнівської районної державної адміністрації № 139-к/тм від 30 червня 2015 року про звільнення у зв'язку з накладенням дисциплінарного стягнення на ОСОБА_6;

- наказ начальника відділу освіти Тальнівської РДА № 141-к/тм від 30 червня 2015 року про внесення змін до наказу «Про звільнення у зв'язку»;

- наказ начальника відділу освіти Тальнівської РДА № 142-к/тм про звільнення ОСОБА_9 від 07.07.2015 року (а.с. 53).

2. Поновити ОСОБА_6 на посаді бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти Тальнівської районної державної адміністрації (а.с.24);

3. Стягнути з відділу освіти Тальнівської районної державної адміністрації середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 07.07.2015 року по 05.10.2016 року в сумі 47 194,38 грн., який необхідно стягнути з фонду оплати праці відділу освіти Тальнівської районної державної адміністрації (а.с.153).

Позивач ОСОБА_6 подала до суду заяву про залучення в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог у справі начальника відділу освіти Тальнівської районної державної адміністрації ОСОБА_7.

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 05 жовтня 2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, начальника відділу освіти Тальнівської РДА ОСОБА_7

16 листопада 2016 року ОСОБА_6 подала до суду заяву про залучення в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог у справі, Управління державної казначейської служби України у Тальнівському районі Черкаської області.

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 01 червня 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління державної казначейської служби України у Тальнівському районі Черкаської області.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 05 жовтня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи, що суд першої інстанції при з'ясуванні обставин справи та при дослідженні доказів, наданих сторонами, вдався до їх перекручування, однобоко, упереджено, без належної правової оцінки прийняв рішення у справі, порушуючи норми матеріального та процесуального права. Тому просить рішення Тальнівського районного суду від 05 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги позовної заяви та апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що звільнення позивача за п.4 ст. 40 КЗпП України відбулося без порушення норм трудового законодавства.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами трудового законодавства, а саме Кодексом законів про працю України.

В п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 6 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз'яснено, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясовувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Встановлено, що відповідно до запису в трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 08.09.1992 року призначена на посаду бухгалтера райвно (наказ № 16 від 07.09.1992 року по Тальнівському райвно) (а.с. 10).

Наказом № 70-к/тм від 19.06.2015 року «Про оголошення догани ОСОБА_6.», відповідно до ст.147 КЗпП України, а саме за систематичні запізнення на роботу та недобросовісне виконання посадових обов'язків ОСОБА_6, бухгалтеру централізованої бухгалтерії відділу освіти, оголошено догану за порушення трудової дисципліни (а.с. 111).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України від 21 вересня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилено, рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 8 квітня 2016 року у частині дисциплінарного стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни 19 червня 2015 року залишено без змін.

Суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що суди, відмовляючи в задоволенні позову про визнання незаконним та скасування наказу від 19 червня 2015 року в частині дисциплінарного стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни, вірно застосували положення ст.ст. 147, 149 КЗпП України, на підставі наданих доказів, прийшли до правильного висновку, що 19 червня 2015 року мало місце порушення позивачем покладних на неї обов'язків, а саме ненадання у визначений строк інвентаризаційних та інших документів на її ділянці роботи, необхідних для забезпечення проведення ревізії у відділі. Керівництво відділу обґрунтовано оцінило порушення позивачем трудової дисципліни, за яке правопорушника слід притягнути до дисциплінарної відповідальності, оскільки в її діях мало місце недобросовісне виконання посадових обов'язків, порушення трудової дисципліни, що потягло негативні наслідки для роботи відділу освіти, порушені строки проведення ревізії (а.с. 149-150).

Як вбачається з доповідної головного бухгалтера ОСОБА_10 від 22.06.2015 року, поданої на ім'я начальника відділу освіти Тальнівської РДА ОСОБА_7, бухгалтер ОСОБА_6 22.06.2015 року не з'явилася на своєму робочому місці, нікого про це не повідомивши, на дзвінок на домашньому телефоні о 9-30 год. (мобільного вона нікому не дає) ніхто не відповів. Тут же головний бухгалтер зазначила, що надати всі необхідні документи і інвентаризаційні описи по школах працівникам держфінінспекції немає можливості, так як ОСОБА_6 забрала їх з робочого місця, чим перевищила свої службові обов'язки (а.с. 131).

Наказом № 130 від 22.06.2015 року «Про створення комісії», у зв'язку з виробничою необхідністю та з відсутністю на робочому місці бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти ОСОБА_6 було створено комісію відділу освіти РДА у складі ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_16.(а.с. 134).

22.06.2015 року комісія відвідала за місцем проживання: АДРЕСА_4, бухгалтера відділу освіти ОСОБА_6 у зв'язку з відсутністю її на робочому місці. Проте, вдома її не було виявлено, оскільки двері квартири ОСОБА_6 були закриті, на стук ніхто не відчинив.(а.с. 132).

В листі від 21.10.2015 року за № 11540-с, підписаному головним лікарем Тальнівської ЦРЛ, адміністрація лікарні інформувала суд про те, що 22.06.2015 року о 10 год. був отриманий виклик по телефону до ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючою за адресою: АДРЕСА_3. При відвідуванні лікарем загальної практики сімейної медицини ОСОБА_14 22.06.2015 року квартира за вказаною адресою була закрита (а.с. 59).

Наказом №139-к/тр від 30.06.2015 року начальника відділу освіти Тальнівської РДА «Про звільнення у зв'язку з накладенням дисциплінарного стягнення ОСОБА_6.» визнано для ОСОБА_6, бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти, робочі дні 22.06.2015 року та 23.06.2015 року днями прогулів без поважних причин. Тут же в п.5 наказу зазначено: «Звільнити ОСОБА_6, бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти райдержадміністрації, за прогули без поважних причин згідно з пунктом 4 ст. 40 КЗпП України» (а.с. 11).

Наказом № 141-к/тр від 30.06.2015 року внесено зміни в наказ №139-к/тр від 30.06.2015 року. Зокрема, пункти 5 і 6 даного наказу викладені в наступній редакції: «Звільнити ОСОБА_6, бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти РДА, за прогули без поважних причин, згідно з п. 4 ст.40 КЗпП України. Датою звільнення та останнім днем роботи ОСОБА_6 вважати перший робочий день, після закриття листка непрацездатності».

Наказом № 142-к/тр від 07.07.2015 року, виданого начальником відділу освіти Тальнівської РДА, ОСОБА_6 звільнено за прогули без поважних причин згідно з п.4ст.40 КЗпП України. Датою звільнення та остаточним днем роботи ОСОБА_6 вважати 07.07.2015 року (а.с. 13).

Законодавець визначив, що трудовий договір породжує тривалі правовідносини між власником або уповноваженим ним органом (підприємством, установою, організацією) і працівником. Водночас закон, у принципі, визнає за його сторонами право одностороннього розірвання трудового договору і припинення існуючих між сторонами трудових відносин відповідно до правил, установлених законодавством про працю.

Відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП трудовий договір може бути розірваний власником у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Правила статті 40 КЗпП попереджають про неможливість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці. Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обґрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано листок непрацездатності.

В п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року N9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" із подальшими змінами роз'яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 1471, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Відповідно до висновків, що містяться у довідці про результати комісійної перевірки фактів, викладених у зверненні ОСОБА_6, 22.06.2015 року ОСОБА_6 не була оглянута лікарями поліклінічного відділення Тальнівської ЦРЛ оскільки, відповідно до пояснювальних записок лікарів вказаного закладу та записів в первинній обліковій медичній документації, при відвідуванні 22.06.2015 року лікарем загальної практики-сімейної медицини пацієнтки вдома, за вказаною адресою: АДРЕСА_5, вона була відсутня та до поліклінічного відділення Тальнівської ЦРЛ 22.06.2015 року не зверталась.

Що стосується 23 червня 2015 року, то в цей день дійсно ОСОБА_6 знаходилася в Тальнівський ЦРЛ із скаргами на погіршення здоров'я, але після комісійного огляду їй було видано довідку довільної форми про те, що вона була оглянута комісійно о 14-05 год. 23.06.2015 року, у неї виявлено хронічну патологію, даних за тимчасову непрацездатність на момент огляду немає.

Протягом дня 23.06.2015 року ОСОБА_6 на робочому місці також не з'являлася ні до відвідування лікарні, ні після, оскільки, як зазначено в довідці, комісійний огляд її відбувся о 14год.05хв.

Тут же, в довідці відмічено, що комісійний огляд ОСОБА_6 лікарями поліклінічного відділення Тальнівської ЦРЛ відповідає вимогам Порядку проведення експертизи тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом МОЗ України від 09.04.2008 року №189. (а.с. 145).

У п. 24 постанови від 6 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Крім установлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення з роботи є встановлення поважності причин відсутності.

Законодавством не визначено перелік обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, тому, вирішуючи питання про поважність причин відсутності працівника на роботі, звільненого за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати будь-які докази із числа передбачених ст. 57 ЦПК України.

Встановлено, що наказом від 07.07.2015 року звільнено з роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, а саме за прогул, здійснений 22 та 23 червня 2015 року без поважних причин.

Отже, аналізуючи вище зазначені факти та обставини, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_6 22 і 23 червня 2015 року була відсутня на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин.

Зазначене спростовує посилання ОСОБА_6 на те, що на робочому місці вона була відсутня по поважній причині, так як 22 червня 2015 року весь день була вдома у матері та чекала сімейного лікаря, а 23 червня перебувала в Тальнівській ЦРЛ.

Відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи вимоги трудового законодавства у справах, у яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Як встановлено в судовому засіданні, звільнення ОСОБА_6 на підставі п.4 ст.40 КЗпП України відбулося з дотриманням норм трудового законодавства.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору вірно з'ясував та перевірив всі фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги носять суб'єктивний характер та не мають в собі підстав, визначених ст. 309 ЦПК України, за наявності яких можливе скасування чи зміна судового рішення.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 05 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до відділу освіти Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області, треті особи ОСОБА_7, Управління державної казначейської служби України у Тальнівському районі Черкаської області, про визнання незаконними наказів: № 139-к/тм від 30.06.2015 року, № 141-к/тм від 30.06.2015 року та № 142-к/тм від 07.07.2015 року відділу освіти Тальнівської районної державної адміністрації та їх скасування, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та поновлення на роботі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :