У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 лютого 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона» про захист прав споживачів та списання боргу за ненадані послуги,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Крона» про захист прав споживачів та списання боргу за ненадані послуги.

В обґрунтування позову зазначив, що проживає у АДРЕСА_1.

Наприкінці 2003 року, в квартирі розташованої поверхом вище було демонтовано несучу стіну, внаслідок чого на плиті перекриття виникли тріщини.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області від 6 вересня 2006 року власника квартири зверху було зобов'язано полагодити плиту перекриття над його квартирою, проте рішення суду виконано не було.

Вважає, що оскільки відповідач ТОВ «Крона» є утримувачем будинку воно зобов'язано проводити ремонт несучих конструкцій, за що нараховує квартплату, але своїх зобов'язань щодо ремонту несучих конструкцій в тому числі і плити перекриття над його квартирою не здійснює, сусідів зверху цього зробити не примушує.

В зв'язку з чим вважає, що йому неправомірно нараховується складова тарифу на квартплату в частині п.7 - поточний ремонт несучих та захисних конструкцій будинку в частині площі пошкодженої плити.

Просив суд списати та зняти з нарахованої квартплати суму в розмірі 3462,08 грн за ненадані послуги.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої та ухвалу апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та направити справу на новий розгляд.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із необґрунтованості позовних вимог.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що у 2003 році власник квартири №12, що розташована поверхом вище квартири позивача, здійснила демонтаж несучої стіни, в зв'язку з порушенням цілісності конструкції, по плиті перекриття пішли тріщини. Рішенням суду ремонт плити перекриття покладений на винну особу (власника квартири розташованої поверхом вище квартири позивача), що підтверджується виконавчим листом та самим позивачем не заперечується.

Рішення суду не виконано.

У разі невиконання рішення суд, позивач не позбавлений права звернутися до суду в порядку, визначеному розділом 7 ЦПК України, з приводу оскарження бездіяльності державного виконавця.

Таким чином, вимоги позивача щодо зобов'язання ТОВ «Крона» спонукати винну особу виконати рішення суду та відремонтувати плиту не передбачені ні законодавством, ні договором про утримання будинків та прибудинкової території.

Позовні вимоги про списання квартплати за ненадані послуги в частині складової тарифу на поточний ремонт несучих конструкцій, також безпідставні, оскільки зазначена складова зобов'язує відповідача проводити ремонт лише міжпанельних швів, інших обов'язків для відповідача ця складова не включає.

Таким чином суди обґрунтовано дійшли висновку про відмову у задоволені позову.

Висновки судів відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона» про захист прав споживачів та списання боргу за ненадані послуги, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2015 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк