Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.16 р. м. Лисичанськ

Лисичанській міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

при секретарі судового засідання Гавриленко В.В.,

за участю представників

позивача-відповідача ОСОБА_1,

відповідача-позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя і стягнення компенсації за будматеріали та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому після остаточного уточнення позовних вимог (а.с.53-55), просила поділити майно подружжя, виділивши їй в натурі компютер (системний блок), монітор, телевізор «Самсунг Старт тв», ліжко двоярусне, СВЧ-піч, скутер «Хонда», обєм двигуна 49 куб.см., автомобіль марки ОСОБА_5, стягнути компенсацію вартості її частки у спільному майні подружжя в розмірі 29952 грн. та компенсацію вартості будівельних матеріалів в розмірі 19414 грн..

Відповідачу-позивачу просила виділити в натурі телевізори «LG», «Дживиси», «Самсунг 55Д6500», холодильник SТ167, праску «Филипс», вібраційний насос потужністю 750 ВТ, пральну машину «LG», ліжко «Лилия», магнітолу ОСОБА_6 220, шафа-купе (вільха), шафу (біла), стойку під телевізор, домашній кінотеатр «Сони», скутер «Хонда», обєм двигуна 90 куб.см.

Відповідач звернувся до суду с зустрічним позовом, в якому після остаточного уточнення позовних вимог (а.с.а.с.84-85) просив поділити спільне майно подружжя, виділивши йому в натуріпраску «Филипс», ліжко «Лилия», магнітолу ОСОБА_6 220,, шафу-купе (вільха), шафу (біла), стойку під телевізор, домашній кінотеатр «Сони».

Позивачці-відповідачці просив виділити в натурі телевізор «LG», телевізор Бравіс (24 дюйми), музичний центр «LG», фотоапарат Nikon, відеокамеру JVC, телевізор «Самсунг Старт тв», ліжко двоярусне, піч-СВЧ 7683, пральну машинку «LG».

Автомобіль просив залишити у спільній частковій власності, визнавши за ним право власності на ? частку.

Позивачка-відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримала, у задоволенні зустрічного позову просила частково відмовити. Суду додатково пояснила, що телевізор бравис знаходиться у неї, його вартість 1500 грн., але він зламаний. Музичний центр у відповідача-позивача, із заявленою вартістю не згодна, фотоапарат десь у березні-травні 2014 р. продала, відеокамера була, напевне зламалася. Грошові кошти на ремонт були від продажу будинку, в якому вони жили раніше.

Представник позивачки-відповідачки у судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримав, у задоволенні зустрічного позову просив частково відмовити

Відповідач-позивач у судовому засіданні просив задовольнити зустрічний позов, у задоволенні первісного позову частково просив відмовити. Суду усно пояснив, що скутери придбані братом для відповідача-позивача і його старшого сина. Компютер подарований старшому сину, який ним користується. Телевізор ЛЖ поломаний, його продали, телевізор дживісі придбав сусід, холодильник купили за кошти брата для матері, магнітола соні зламана, гроші за роботу і черепицю платила мати, гроші їй вислав брат. Покупав він, бо мати хворіла, насос придбаний за гроші матері. Музичний центр, фотоапарат, відеокамера у позивачки-відповідачки.

Представник відповідача-позивача у судовому засіданні просив задовольнити зустрічний позов, у задоволенні первісного позову просив відмовити.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що сторони були його сусідами. Він допомагав класти черепицю в будинку, в якому жили сторони, цей будинок належить матері. Будинок, в якому сторони жили раніше, сторони продали. Відповідач-позивач допомагав розвантажувати черепицю, гроші винесла мати.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що будинок, в якому спочатку жили сторони, вони продали, переїхали до матері відповідача-позивача. Організацією ремонту займався ОСОБА_4, гроші за черепицю віддавала мати, за вікна і ролети хто платив, він не знає. Гроші за ремонт давав брат, окрім того відповідач-позивач на півроку їздив до Канади, де теж заробив грошей. Також купував фотоапарат ОСОБА_8, музичний центр касетний, відеокамеру дживісі ОСОБА_4 привіз з Канади.

У судовому засіданні дослідженні докази:копія рішення Лисичанського міського суду від 18.12.2014 р.; опис майна подружжя; відповідь з центру ДАІ 4405 м. Лисичанська на запит від 17.07.2015 р.; копії товарних чеків; копії гарантійних талонів; копії квитанцій; копія договору №17 від 13.04.2012 р.; копія договору від 20.03.2012 р.; копія видаткової накладної; копія довідки про належність нерухомих обєктів; довідка №540/0118 від 01.09.2015 р.; довідка Сіверського ПЛ №115 від 21.08.2015 р.; копія талону на т/з; копія медичної довідки; копія посвідчення; копія свідоцтва про право особистої власності; копія заперечення на первісний позов; копія договору банківського вкладу від 15.02.2013 р.; відповідь ВАБ-банку.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст.60, 69-71 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає що позови підлягають частковому задоволенню.

Суд перш за все зазначає що встановлює вартість спільного майна за наданими документами та у разі згоди сторін із зазначеною у первісному та зустрічному позовах вартістю.

На підставі ст.33 ч.1 ЦПК України заміна неналежного відповідача у справі на належного відбувається тільки за клопотанням позивача, яке під час розгляду справи не заявлялося.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 1998 р. по 30 грудня 2014 р. Під час подружнього життя сторонами у спільну сумісну власність подружжя було придбано наступне майно:

- ліжко «Лилия» - вартістю 6000 грн.,

- пральна машинка «LG» WD-10401 TDK, s/n704KWGG00255 - вартістю 2370 грн.,

- ліжко двоярусне вартістю 2900 грн.,

- вібраційний насос СРТ 158 потужністю 750 ВТ вартістю 480 грн.,

- телевізор «LG» 21FB20R - вартістю 1669 грн.,

- телевізор «Дживиси» 21F3 - вартістю 937 грн.,

- телевізор «Самсунг 55Д6500» - вартістю 16000 грн.,

- домашній кінотеатр «Сони» BDV-E880 - вартістю 4387 грн.,

- шафа (біла) вартістю 4500 грн.,

- шафа-купе (вільха) вартістю 3300 грн.,

- мікрохвильова піч LG 7683 s/n GO5KMVP00247 вартістю 1049,4 грн. (з урахуванням знижки в розмірі 10% згідно гарантійного талону),

- магнітола SONY-220 s/nS01-1018917-D вартістю 600 грн.,

- стойка "СТАТУС "BLACK DECOR" НОМЕР_1) вартістю 3189 грн.,

- компютер (системний блок) вартістю 1500 грн.,

- монітор вартістю 1200 грн.,

- телевізор «Самсунг Смарт тв» - вартістю 2500 грн.,

- праска «Филипс» - вартістю 399 грн.,

- холодильник-морозильник SТ167 с/н607272929*1 вартістю 1859 грн.,

на загальну суму 54839,4 грн.

Визначаючи майно, яке виділяється сторонам в натурі, суд виходить з його вартості, функціонального призначення, часткової згоди сторін щодо варіанту поділу певного майна та необхідності поділу майна в натурі з якнайменьшим розміром компенсації вартості частки тому з подружжя, вартість майна якого є меншою за загальний розмір вартості його частки.

Сторони мають право власності на 1/2 частину вказаного майна вартістю 27419,7 грн. кожний та виділ в натурі з цього майна.

Позивачці-відповідачці виділу в натурі підлягають

- телевізор «Самсунг Старт тв» - вартістю 2500 грн.,

- ліжко двоярусне вартістю 2900 грн.,

- мікрохвильова піч LG 7683 s/n GO5KMVP00247 вартістю 1049,4 грн.

- телевізор «LG» 21FB20R - вартістю 1669 грн.,

- телевізор «Дживиси» 21F3 - вартістю 937 грн.,

- компютер (системний блок) вартістю 1500 грн.,

- монітор вартістю 1200 грн.,

Всього вартістю 11755,4 грн.

Відповідачу позивачу виділу в натурі підлягає

- телевізор «Самсунг 55Д6500» - вартістю 16000 грн.,

- холодильник-морозильник SТ167 с/н607272929*1 вартістю 1859 грн.,

- праска «Филипс» - вартістю 399 грн.,

- вібраційний насос СРТ 158 потужністю 750 ВТ вартістю 480 грн.,

- пральна машинка «LG» WD-10401 TDK, s/n704KWGG00255 - вартістю 2370 грн.,

- ліжко «Лилия» - вартістю 6000 грн.,

- магнітола SONY-220 s/nS01-1018917-D вартістю 600 грн.,

- шафа-купе (вільха) вартістю 3300 грн.,

- шафа (біла) вартістю 4500 грн.,

- стойка "СТАТУС "BLACK DECOR" НОМЕР_1) вартістю 3189 грн.,

- домашній кінотеатр «Сони» BDV-E880 - вартістю 4387 грн.,

Всього вартістю 43084 грн.

В рахунок компенсації вартості частки майна з відповідача-позивача на користь позивачки-відповідачки підлягає стягненню 15664,3 грн.

Суд не приймає до уваги пояснення сторін щодо продажу та/або несправного стану спільного майна подружжя, що є предметом позовів, оскільки це не підтверджено доказами у справі.

Холодильник-морозильник згідно товаротранспортної накладної отримував відповідач-позивач, на його ж ім'я виписана квитанція на вібраційний насос (а.с.12,14), доказів придбання цих речей матір'ю відповідача-позивача суду не надано.

Тому суд не приймає його заперечень проти первісного позову в цій частині вимог і вважає це майно спільним майном подружжя.

Згідно ст.719 ч.5 ЦК України договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує пятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

До валютних цінностей ст.1 п.1 ДКМУ "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" віднесена валюта України грошові знаки у вигляді банкнотів.

Правочини визнання яких недійсними в судовому порядку не вимагається, відносяться до нікчемних, у т.ч. ті, при укладені яких недотримана нотаріальна форма їх посвідчення (ст.ст.215 ч.2, 220 ч.1 ЦК України).

Відповідно до ст.22 п.22.5 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", що діяв на час спірних відносин, неоподатковуваний мінімум складає 17 грн., тобто договори дарування на суму більше 850 грн. підлягали нотаріальному посвідченню.

Оскільки договір дарування компютеру у вигляді системного блоку та монітору старшому сину сторін у справі суду не наданий, суд не приймає до уваги заперечення відповідача-позивача в цій частині позову та включає монітор і системний блок до спільної власності подружжя.

Разом з цим, суд відмовляє у задоволенні первісного позову в частині вимог про

- поділ наступного майна

телевізору Бравіс (24 дюйма), музичного центру «LG», фотоапарату Nikon, відеокамери JVC, які були придбані у спільну власність подружжя, оскільки сторони не дійшли згоди стосовно вартості цього майна, клопотань про проведення експертизи сторони не заявляли. Тому суд вважає, що позовні вимоги про поділ цього майна в натурі не доведені, бо вартість майна, що підлягає поділу, є предметом доказування у справі,

скутерів «Хонда», обєм двигуна 90 куб.см. і 49 куб.см., оскільки згідно наданих документів їх власниками є інші особи ніж сторони по справі (а.с.41-42), тобто це майно не є спільним майном подружжя і не підлягає поділу між ними;

- стягнення частки вартості черепиці зі скріплюючим матеріалом на домобудівництво, вхідних дверей, вікон та ролет в розмірі 19414 грн., т.я. відповідно до ст.187 ЦК України складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

Вказані будматеріали і речі є складовими частинами будинку, який згідно довідки КП "Артемівське БТІ" належить ОСОБА_8, що не є відповідачем за вказаними позовними вимогами (а.с.38).

Тому суд вважає, що ОСОБА_4 є неналежним відповідачем у справі в цій частині первісних позовних вимог, бо вимоги щодо компенсація вартості частки у складових частинах речі повинні предявлятися до власника такої речі.

Клопотань про заміну відповідача або притягнення як співвідповідача позивачка-відповідачка не заявляла, суд в силу закріпленого ст.11 ЦПК України принципу диспозитивності самостійно це зробити права не має.

Розглядаючи первісні та зустрічні позовні вимоги щодо автомобіля, суд виходить із загальних засад, закріплених у правовому висновку ВСУ від 13.01.2016 р. у справі №6-2925 цс 15 - " З врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар".

Суд вважає, що вказаний правовий висновок повинен враховуватися і при вирішені спорів у зворотному випадку, що відповідає вимогам як сімейного законодавства так і ст.365 ЦК України в частині зазначених у висновку обставин.

Позивачка-відповідачка у судовому засіданні пояснила, що бажає виділу автомобілю в натурі для подальшого продажу. Однак згідно довідки Верхньокаменської сільради мати відповідача-позивача потребує постійного догляду, придбання ліків, а транспортне сполучення у селі відсутнє, тому відповідач-позивач використовує для цього автотранспорт (а.с.39). Мати відповідача-позивача є інвалідом 3-ї групи, має статус учасника війни (а.с.44, 45). Старший син сторін ОСОБА_9 навчається у Сіверському професійному ліцеї на водія (а.с40)

Таким чином, суд вважає, що виділ автомобілю в натурі позивачці-відповідачці завдасть суттєвої шкоди відповідачу-позивачу та членам його сім'ї, тому відмовляє у задоволенні вимог позивачки-відповідачки з одночасним задоволенням в цій частині зустрічного позову стосовно автомашини марки ОСОБА_5 д.н.з. НОМЕР_2, та визнає за відповідачем-позивачем права власності на ? частку цього автомобілю.

Оскільки задоволенні позовні вимоги сторін у справі підлягають оплаті відповідно до ст.88 ЦПК України однаковою сумою судового збору з кожного, суд з метою спрощення виконання рішення зараховує обовязок сторін по його відшкодуванню як зустрічні у повному обсязі кожній із сторін.

Витрати позивачки-відповідачки в розмірі 380 грн. за надання правової допомоги стягненню не підлягають, оскільки відповідно до ст.79 ч.1 і ч.3 п.2 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати на правову допомогу. У свою чергу ст.84 ЦПК України передбачає, що витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони… На підставі ст.56 ЦПК України особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Клопотання про допущення до участі у справі якоїсь особи для надання відповідачці-позивачці правової допомоги нею не заявлялося, відповідна ухвала судом не виносилася.

На підставі викладеного, ст.ст. 88, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя і стягнення компенсації за будматеріали та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності задовольнити частково.

Виділити в натурі на праві приватної власності ОСОБА_3 із спільної сумісної власності на майно подружжя

- телевізор «Самсунг Старт тв» - вартістю 2500 грн.,

- ліжко двоярусне вартістю 2900 грн.,

- мікрохвильова піч LG 7683 s/n GO5KMVP00247 вартістю 1049,4 грн.

- телевізор «LG» 21FB20R - вартістю 1669 грн.,

- телевізор «Дживиси» 21F3 - вартістю 937 грн.,

- компютер (системний блок) вартістю 1500 грн.,

- монітор вартістю 1200 грн.,

Всього вартістю 11755,4 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію вартості її частки у спільному майні подружжя в розмірі 15664 (пятнадцять тисяч шістсот шістдесят чотири) грн. 30 коп.

Виділити в натурі на праві приватної власності ОСОБА_4 із спільної сумісної власності на майно подружжя

- телевізор «Самсунг 55Д6500» - вартістю 16000 грн.,

- холодильник-морозильник SТ167 с/н607272929*1 вартістю 1859 грн.,

- праска «Филипс» - вартістю 399 грн.,

- вібраційний насос СРТ 158 потужністю 750 ВТ вартістю 480 грн.,

- пральна машинка «LG» WD-10401 TDK, s/n704KWGG00255 - вартістю 2370 грн.,

- ліжко «Лилия» - вартістю 6000 грн.,

- магнітола SONY-220 s/nS01-1018917-D вартістю 600 грн.,

- шафа-купе (вільха) вартістю 3300 грн.,

- шафа (біла) вартістю 4500 грн.,

- стойка "СТАТУС "BLACK DECOR" НОМЕР_1) вартістю 3189 грн.,

- домашній кінотеатр «Сони» BDV-E880 - вартістю 4387 грн.,

Всього вартістю 43084 грн.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частку автомобілю НОМЕР_3.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Суддя: