Справа № 645/4263/15-ц
Провадження № 2/645/114/16

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Бабкової Т.В.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» (надалі ПАТ КБ «ЕКСПОБАНК») звернувся до суду з вищевказаним позовом, на обгрунтування якого посилався на те, що 22.11.2007 року між ОСОБА_2 та АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» укладено Договір кредиту № 177-в, відповідно до п.п. 1.1, 1.2 якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 200 000,00 доларів США з процентною ставкою за користування кредитом 13,4 % річних. На виконання вимог п.п. 1.1 Договору кредиту позивачем було видано відповідачу грошові кошти в розмірі 200 000,00 доларів США на умовах забезпеченості кредиту, його цільового використання, строковості, повернення і платності. Відповідно до п. 1.5. Договору кредиту, кредит надається на купівлю нежитлових приміщень першого поверху гуртожитку загальною площею 169,9 м.кв. за адресою: м. Харків, пр. Пятдесятиріччя СРСР, 56. Відповідач зобовязався щомісячно сплачувати позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 13,4 % річних, а також повернути позивачу кредит на умовах, що передбачені Договором кредиту. Відповідно до п.п 2.2 Договору кредиту забезпеченням зобовязання за цим договором є іпотека нежитлових приміщень першого поверху загальною площею 169,9 м.кв. в будівлі гуртожитку літ. «А-4» за адресою: м. Харків, пр. Пятдесятиріччя СРСР, 56. Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 13.10.2008 року, процентна ставка за користування кредитом з 20.10.2008 року була встановлена в розмірі 15,4 % річних. Відповідно до Додаткової угоди № 2 від 16.01.2009 року, процентна ставка за користування кредитом з 16.01.2009 року була встановлена в розмірі 14,2 % річних. Відповідно до Додаткової угоди № 5 від 05.03.2010 року змінено строк повернення кредиту з 20.11.2018 року по 30.04.2012 року у залишковій сумі 182 488,22 доларів США. Відповідно до Додаткової угоди № 6 від 27.04.2012 року продовжено строк повернення кредиту з 30.04.2012 року по 21.05.2012 року у залишковій сумі 182 488,22 доларів США. Відповідачем порушені п.1.1, п. 1.2, додаткова угода № 6 від 27.04.1012 року, тобто не повернуто кредит у строки/терміни, передбачені Договором кредиту. Внаслідок невиконання умов Договору кредиту у відповідача перед позивачем станом на 14.04.2015 року виникла заборгованість у розмірі 461 840 доларів США 70 центів, яка складається з:

-Прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 148 311 доларів США 08 центів;

-Пеня за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 313 529 доларів США 62 центи.

Оскільки Позивач правомірно надав кредит в іноземній валюті (згідно Банківської ліцензії № 15 від 03.03.2003 року, Дозволу № 15-2 від 03.03.2003 року та Додатку до Дозволу № 15-2 від 03.03.2005 року додатки), то заборгованість за таким зобовязанням підлягає стягненню у валюті кредиту.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи сповіщався своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про здійснення розгляду справи за відсутності представника позивача.

Відповідачка ОСОБА_4 проти позову заперечувала в повному обсязі. Вказувала на недоведеність факту надання їй кредиту, зокрема відсутність видаткового касового документу про надання їй готівки та документів про часткову сплату відповідачкою кредиту. При подальшому розгляді справи ОСОБА_4 не заперечувала факту отримання нею кредиту по договору №177-в від 22.11.2007р., додаткових умов до нього, а також договору іпотеки для забезпечення кредитних зобовязань, відповідно до якого предметом іпотеки виступали належні їй нежитлові приміщення першого поверху загальною площею 169,9 кв.м в будівлі гуртожитку літ. «А-4» за адресою: м. Харків, пр. Пятидесятиріччя СРСР, 56. В 2012р. з огляду на фінансову кризу сторони вели перемовини щодо списання заборгованості за вказаним кредитним договором в сумі 148 311,08 доларів США після передачі позивачу відступного у вигляді сплати вартості проданого іпотечного майна. Правлінням ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» рішення було погоджено продаж предмету іпотеки ТОВ «Австрія» та припинення договору іпотеки, вирішено виручені від продажу кошти направити на погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом, а решту на сплату кредиту, списати за рахунок сформованого резерву залишок простроченої заборгованості за кредитом. 21.05.2012 року ОСОБА_4 Т,М. сплатила позивачу за рахунок проданого іпотечного майна 74 463,29 доларів США та 34 177,14 доларів США, а 28.05.2012 року отримала виписку по своєму особовому рахунку, якою було підтверджено факт списання заборгованості за договором кредиту №177-в від 22.11.2007 року в сумі 148 311, 08 доларів США. За таких обставин відповідачка посилається на положення ст.ст. 598, 600 ЦК України, якими передбачено випадки припинення зобовязання внаслідок передання боржником кредиторові відступного, та зазначає, що в даному випадку сторони кредитного договору досягли згоди щодо всіх істотних умов договору припинення кредитних зобовязань передачею відступного, зокрема щодо розміру відступного, порядку та строків його передачі кредиторові, а також порядку припинення кредитних зобовязань.

Дослідивши пояснення сторін, покази свідка, перевіривши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У справі, що розглядалася, було встановлено судом, що 22.11.2007 року між ОСОБА_2 та АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» було укладено договір кредиту № 177-в, згідно п.п.1.1,1.2 якого відповідачці був наданий кредит в розмірі 200 000 доларів США з процентною ставкою за користування кредитом 13,4 % річних.

На виконання вимог п.1.1 Договору кредиту позивачем було видано відповідачу грошові кошти в розмірі 200 000 доларів США на умовах забезпеченості кредиту, його цільового використання, строковості, повернення і платності. Відповідно до п.1.5 Договору кредиту, кредит надавався на купівлю нежитлових приміщення першого поверху гуртожитку загальною площею 169,9 кв.м за адресою : м.Харків, пр.Пятидесятиріччя СРСР,56.

Відповідачка зобовязувалася щомісяця сплачувати позивачу проценти за користування кредитом в розмірі 13,4% річних (п..1.2 договору кредиту), а також повертати позивачу кредит на умовах, що передбачені договором кредиту.

Згідно п.2.2 договору кредиту забезпеченням зобовязання за цим договором стала іпотека нежитлових приміщення першого поверху гуртожитку літ. «А-4» загальною площею 169,9 кв.м за адресою: м.Харків, пр.Пятидесятиріччя СРСР,56.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 13.10.2008 року процентна ставка за користування кредитом з 20.10.2008 року була встановлена в розмірі 15,4% річних.

Відповідно до додаткової угоди № 2 від 16.01.2009 року процентна ставка за користування кредитом з 16.01.2009 року була встановлена в розмірі 14,2% річних.

Відповідно до додаткової угоди № 5 від 05.03.2010 року змінено строк повернення кредиту з 20.11.2018 року по 30.04.2012 року у залишковій сумі 182 488.22 долари США.

Відповідно до додаткової угоди № 6 від 27.04.2012 року продовжено строк повернення кредиту з 30.04.2012 року по 21.05.2012 року у залишковій сумі 182 488,22 долари США.

В порушення умов договору ОСОБА_2 не повернуто кредит у строки/терміни, передбачені договором кредиту. Внаслідок невиконання умов договору кредиту у відповідачки перед позивачем станом на 14.04.2015 року виникла наступна заборгованість:

-прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 148 311,08 доларів США;

-пеня за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 313 529,62 доларів США.

Загальна сума заборгованості становить 461 840,70 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до положень ст. 617 ЦК України.

Доводи відповідачки щодо припинення її зобовязання за договором кредиту № 177-в від 22.11.2007 року внаслідок передання боржником кредиторові відступного суд вважає безпідставними.

Так, в процесі розгляду справи встановлено, що на підставі протоколу №47-1 засідання правління АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» від 16.05.2012 року було погоджено продаж позичальником ОСОБА_2, в якої на той час виникла заборгованість за договором кредиту № 177-в від 22.11.2007 року, ТОВ «Австрія» нежитлових приміщення першого поверху гуртожитку літ. «А-4» загальною площею 169,9 кв.м за адресою : м.Харків, пр.Пятидесятиріччя СРСР,56, за ціною 950 250,70 грн.; вирішено виручені від продажу кошти направити на погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом, а решту коштів, що залишилася на сплату кредиту; списати за рахунок сформованого резерву залишок простроченої заборгованості за кредитом , а.с.143-144.

На виконання вказаного погодження між ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» та ОСОБА_2 18.05.2012 року було укладено нотаріально посвідчений договір про припинення дії іпотечного договору № 177-в від 22.11.2007 року, що надало можливості ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу реалізувати предмет іпотеки - нежитлові приміщення першого поверху гуртожитку літ. «А-4» загальною площею 169,9 кв.м за адресою : м.Харків, пр.Пятидесятиріччя СРСР, 56.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання визначено як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Тобто, поняття зобовязання в розумінні ЦК України являє собою правовий зв'язок між двома суб'єктами, що має односторонню спрямованість. Поняття зобов'язання не співпадає з поняттям договору, що може містити у собі різні цивільні права та обовязки сторін.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦКУкраїни, в тому числі й з договору; за тих самих підстав зобов'язання можуть змінюватися чи припинятися.

Підстави припинення зобов'язання передбачені главою 50 ЦКУкраїни.

Ст. 598 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов'язання на вимогу одніє їі з сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Під припиненням зобов'язання розуміють припинення правового зв'язку між його сторонами, звільнення їх від прав та обов'язків, що становлять зміст зобов'язання. Тобто кредитор втрачає право вимагати від боржника виконання передбачених у зобов'язанні дій, а боржник звільняється від обов'язку виконувати такі дії під загрозою застосування до нього мір відповідальності.

Згідно ст.600 ЦК України, на положення якої посилається відповідачка заперечуючи проти позову, зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами.

Передання відступного є одним із способів припинення зобов'язання за згодою сторін. В даному випадку сторони доходять згоди щодо того, що замість виконання зобов'язання, тобто здійснення тих дій, які становлять його зміст, боржник виконує якісь інші дії (передає інше майно, гроші тощо). Обов'язковість досягнення згоди щодо припинення зобов'язань відступним тягне за собою необхідність відповідної фіксації такої згоди. Що до форми такої згоди слід застосовувати загальні правила про оформлення змін до цивільно-правових договорів, встановлені положеннями ст. 654 ЦК України, якою передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

З врахуванням наведеного вище, відступне має бути оформлене договором, в якому вказуються розмір відступного, порядок та строк його надання.

Будь-якого двостороннього письмового оформлення припинення зобов'язання , а саме кредитного договору № 177-в від 22.11.2007 року, в якому б сторони обумовили свою згоду на це, умови, порядок, розмір, строки сплати відступного, в даному випадку не встановлено.

Судом встановлено, що рішенням засідання Правління АТ «КБ «Експобанк» від 16.05.2012 року від імені позивача як іпотекодержателя погоджено можливість продажу ОСОБА_2 іпотечного майна та, можливість у майбутньому, у випадку здійснення такого продажу, погашення за рахунок виручених від продажу коштів на погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом, а решту коштів, що залишиться - на сплату кредиту, списання за рахунок сформованого резерву залишку простроченої заборгованості за кредитом. Таким чином дане рішення носить характер умовного, прийнятого банком як іпотекодержателем в односторонньому порядку, без визначення конкретних розрахунків заборгованості та розмірів відступного.

Відповідно до платіжних доручень від 21.05.2012 року підтверджений факт погашення з боку ОСОБА_2 заборгованості на користь АТ «КБ «Експобанк» 74 463,29 доларів США та 34 177,14 доларів США.

В той же час, як вбачається з розпорядження філії «Харківське РУ» АТ «КБ «Експобанк» від 22.05.2012 року розмір заборгованості ОСОБА_2 по тілу кредиту ( після сплати заборгованості за відсотками за користування кредитом, та частково сплати кредиту ) становить 148 311, 08 доларів США, ОСОБА_4 визначена з боку банку і в подальшому як позичальниця, в звязку з реалізацією іпотечного майна з боку банку прийнято рішення про списання суми застави (тобто вартості заставного майна) 1 010 000 грн. Таким чином доводи про фактичне припинення зобовязання внаслідок виплати заставного, або прощення боргу та інше судовим розглядом не встановлено.

Більш того, з боку позивача при розгляді справи надано протокол засідання Правління АТ «КБ «Екпобанк» від 21.10.2013 року, яким було скасовано п.3 рішення Протоколу №47-1 від 16.05.2012 року засідання Правління АТ «КБ «Експобанк» щодо списання за рахунок сформованого резерву залишку простроченої заборгованості за договором кредиту «177-в від 22.11.2007 року (позичальника ОСОБА_2 Т,М.) у сумі 148 311,08 доларів США, прийнято рішення про нарахування пені по простроченій заборгованості та проведення претензійно-правової роботи, а.с.182.

Відповідно до ст.ст. 5,10 ГПК України правосуддя у цивільних справах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у цивільних справах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст.ст.10,61 ГПК України кожна сторона з допомогою належних та допустимих доказів повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовими доказами, за визначенням ст. 57 ГПК України , слід вважати будь-які фактичні дані, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин , які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, за викладених фактичних обставин справи, у супереч положень перелічених норм матеріального права, відповідачкою допущено порушення строку виконання прийнятого на себе обов'язку за кредитним договором №177-в від 22.11.2007 року.

Доказів, у розумінні ЦПК України, що спростовують викладені факти, суду не представлено. Покази свідка ОСОБА_5 висновків суду за результатами перевірки письмових доказів не спростовують.

Прострочення відповідачем грошового зобов'язання на підставі п.5.2 кредитного договору №177-в від 22.11.2007 року тягне за собою нарахування пені у розмірі 0,2% від суми боргу за кожень день прострочення. В п.7.4 вказаного договору зазначено, що за взаємною згодою сторін було встановлено у звязку з його виконанням позовну давність тривалістю в три роки , у тому числі і до вимог про стягнення неустойки. З огляду на викладене, позивачем заявлено до стягнення 461 840 доларів США 70 центів, що за курсом НБУ станом на день винесення рішення становить 11 804 648 грн. 29 коп., що становить: прострочену заборгованость за кредитом у розмірі 148 311 доларів США 08 центів, що за курсом НБУ станом на день винесення рішення становить 3 790 831 грн. 20 коп., пеню за не своєчасну сплату кредиту в розмірі 313 529 доларів США 62 центи, що за курсом НБУ станом на день винесення рішення становить 8 013 817 грн. 09 коп.

За таких обставин, позовні вимоги ПАТ «КБ «ЕКСПОЬАНК» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за Договором кредиту № 177-в від 22.11.2007 року підлягають задоволенню.

У відповідність до ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь держави у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір» (у редакції, що діяв станом на час предявлення позову), суд стягує судові витрати за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 3654,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 514, 516, 526, 530, 631, 1046-1056 ЦК України, ст.ст. 11, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» (, місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24) заборгованість за договором кредиту № 177-в від 22.11.2007 року у розмірі 461 840 (чотириста шістдесят одна тисяча вісімсот сорок) доларів США 70 центів, що за курсом НБУ станом на день винесення рішення становить 11 804 648 (одинадцять мільйонів вісімсот чотири тисячі шістсот сорок вісім) грн. 29 коп., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 148 311 (сто сорок вісім тисяч триста одинадцять) доларів США 08 центів, що за курсом НБУ станом на день винесення рішення становить 3 790 831 (три мільйони сімсот девяносто тисяч вісімсот тридцять одна) грн. 20 коп., пені за не своєчасну сплату кредиту в розмірі 313 529 (триста тринадцять тисяч пятсот двадцять девять) доларів США 62 центи, що за курсом НБУ станом на день винесення рішення становить 8 013 817 (вісім мільйонів тринадцять тисяч вісмсот сімнадцять) грн. 09 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя