Ширяївський районний суд Одеської області
16.02.2016 Справа №: 518/2325/13 Провадження № 4-с/518/4/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2016 року смт. Ширяєве

Ширяївський районний суд Одеської області

у складі головуючого Алексєєвої О.В.,

за участі скаржника ОСОБА_1,

представника скаржника ОСОБА_2,

представника державної виконавчої служби ОСОБА_3,

при секретарі Чумаченко І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Ширяєве скаргу ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця неправомірними, визнання акту державного виконавця незаконним, визнання неправомірною постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

28.11.2013 року скаржник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою про визнання дій державного виконавця Серебрякової Ганни Володимирівни неправомірними, визнання акту державного виконавця незаконним, визнання неправомірною постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві та зобовязання вчинити певні дії. Свою позицію по справі ОСОБА_1 мотивувала тим, що ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 03.07.2009 року по справі № 2-562/09 задоволено її заяву про забезпечення позову, накладено арешт на зібране у 2008 році насіння соняшника на земельній ділянці розміром 7,87 га за №81 масиву 35, розташованої на території Катерино-Платонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області вагою 11 (одинадцять) тон 300 кг, який зберігається на складах СТОВ «Злагода» та заборонено відповідачам вчиняти дії щодо реалізації вищевказаного зібраного врожаю соняшника. Постановою ВДВС Ширяївського РУЮ Одеської області від 18.02.2011 року виконавчий документ (ухвалу від 03.07.2009 р.) повернуто стягувачеві, а також припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. В зазначеній постанові державний виконавець на обґрунтування свого висновку посилається на акт, в якому зазначено про відсутність майна, на яке слід накласти арешт, що унеможливлює заборонити відповідачам вчинити дії щодо реалізації зібраного врожаю. Також в акті державним виконавцем зроблено висновок, що зерно соняшника зібране у 2008 році з ділянки 7,87 га за №81 масиву № 35 взагалі ніколи не завозилося до складів СТОВ «Злагода», воно було відсутнє там 22.07.2009 року, про що свідчить акт державного виконавця. Скаржник, посилаючись на положення ст.. 19 Конституції України, вважає, що висновок ВДВС Ширяївського РУЮ Одеської області суперечить діючим нормам законодавства, що працівник ВДВС Ширяївського РУЮ Одеської області своїм висновком від 18.02.2011 року перевищила свої повноваження, скасувавши арешт майна, просить визнати вказані постанову та Акт незаконними, зобов,язати ДВС встановити місце знаходження арештованого майна та виконати рішення районного суду.

Ухвалою судді Николайчука В.О. від 11.09.2014 р. в задоволенні скарги відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08.12.2014 р. задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1, ухвалу суду першої інстанції від 11.09.2014 р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

22.12.2014 р., після надходження з апеляційного суду, справу розподілено на суддю Николайчука В.О.

23.11.2015 р. суддею Николайчуком В.О. було заявлено собі самовідвід, у звязку з чим 26.11.2015 р. справу повторно було розподілено на суддю Алексєєву О.В.

В судовому засіданні скаржник та її представник підтримали скаргу та просили її задовольнити.

Представник ДВС у судовому засіданні зазначив, що участь у справі за скаргою державного виконавця Серебрякової Г.В. неможлива, оскільки вона звільнена. Наразі ДВС Ширяївського РУЮ Одеської області очолює ОСОБА_3 Проти задоволення скарги заперечує. Зазначив, що державним виконавцем Серебряковою Г.В. було законно повернуто виконавчий документ стягувачеві, оскільки виконати рішення суду не вбачалося за можливе з огляду на відсутність зерна на складі, що підтверджується Актом державного виконавця від 15.02.2011 р. та Актом державного виконавця від 22.07.2009 р., що був складений у рамкам попереднього виконавчого провадження за цим самим виконавчим документом. Про скасування арешту майна державний виконавець зазначила у постанові з тієї підстави, що це було передбачено чинним на той час законодавством про виконавче провадження.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, матеріали виконавчого провадження №24203397, встановив наступне.

Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 03.07.2009 р. задоволено заяву ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, СТОВ «Злагода» про стягнення безпідставно придбаного майна та відшкодування моральної шкоди. Накладено арешт на зібране в 2008 році насіння соняшника на земельній ділянці розміром 7,87 га за №81 масиву 35, розташованої на території Катерино-Платонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області вагою 11 (одинадцять) тон 300 кг, який зберігається на складах СТОВ «Злагода» та заборонено відповідачам вчиняти дії щодо реалізації вищевказаного зібраного врожаю соняшника. Ухвала мотивована дослідженими судом матеріалами перевірки Ширяївського РВ ГУМВС України в Одеській області, згідно яких було встановлено, що ОСОБА_4 було зібрано насіння соняшника вагою 11 тонн 300 кг, що зберігається на складі СТОВ «Злагода».

03.02.2011 р. вказану ухвалу було повторно подано на виконання до ВДВС Ширяївського РУЮ Одеської області скаржником.

Постановою від 04.02.2011 р. відкрито виконавче провадження за заявою.

15.02.2011 року державним виконавцем Серебряковою Г.В. складено Акт державного виконавця, згідно якого «при виконанні зазначеного вище виконавчого документа встановлено, що у складах СТОВ «Злагода» відсутнє насіння соняшника, зібране в 2008 році на земельній ділянці розміром 7,87 га за №81 масиву №35, розташованої на території Катерино-Платонівської сільської ради Ширяївського району. Виконати ухвалу №2-562 неможливо, оскільки відсутнє майно, на яке слід накласти арешт та неможливо заборонити відповідачам вчиняти дії щодо реалізації зібраного врожаю, так як він відсутній у складах. Зерно соняшника, зібране у 2008 році з ділянки 7,87 га за №81 масиву №35 взагалі ніколи не завозилось до складів СТОВ «Злагода», воно було відсутнє там 22.07.2009 р., про що свідчить акт державного виконавця».

На підставі зазначеного акту, 18.02.2011 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, у якій встановлено, що «виконати ухвалу №2-562 неможливо, оскільки у складах СТОВ «Злагода» відсутнє насіння соняшника, зібране в 2008 році на земельній ділянці розміром 7,87 га за №81 масиву №35, розташованої на території Катерино-Платонівської сільської ради вагою 11 тонн 300 кг, що унеможливлює заборону відповідачам вчиняти дії щодо реалізації зібраного врожаю соняшника вагою 11 тонн 300 кг, про що свідчить акт державного виконавця від 15.02.2011 року». Постановлено виконавчий документ ухвалу №2-562, видану 03.07.2009 р. повернути стягувану, припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.

Згідно положень ст.. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до положень ст. 387, 389 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Про виконання ухвали відповідний орган державної виконавчої служби повідомляє суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

Згідно положень Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної постанови та вчинення дій), а саме п. 2 ч. 1 ст. 40, на яку послався державний виконавець при поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем не було проведено заходів щодо розшуку цього майна (насіння соняшника), тому суд вважає, що повернення виконавчого документа здійснено неправомірно.

Крім того, згідно положень ч. 2 ст.. 38 Закону, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Оскільки арешт на майно боржника був накладений не державним виконавцем а судом, зазначення в постанові про повернення виконавчого документу про припинення чинності арешту майна боржника є незаконним.

Стосовно оскаржуваного акта державного виконавця від 15.02.2011 року, суд зазначає, що Державний виконавець ВДВС Ширяївського РУЮ Одеської області Серебркова Г.В. в акті зробила висновок про те, що зерно соняшника, зібране у 2008році з ділянки 7,87га взагалі не завозилось на склад СТОВ «Злагода». Даний висновок державного виконавця протирічіть матеріалам перевірки Ширяївського РВ ГУМВС України в Одеській області, які містяться в матеріалах виконавчого провадження. Тому Акт в частині вказаного висновку суд вважає незаконним.

Керуючись положеннями ст. ст. 383-389 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18.02.2011 року у виконавчому провадженні №24203397.

3. Визнати неправомірним Акт державного виконавця від 15.02.2011 року у виконавчому провадженні №24203397 в частині висновку, що зерно соняшника, зібране у 2008 році з ділянки 7,87 га взагалі не завозилось на склад СТОВ «Злагода».

4. Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця ВДВС Ширяївського РУЮ Одеської області Серебрякової Г.В. з виконання ухвали Ширяївського районного суду Одеської області від 03.07.2009 р. по справі №2-562/09 та зобовязати відповідну посадову особу державної виконавчої служби усунути порушення, встановлені судом під час розгляду скарги, та виконати ухвалу суду у встановленому законом порядку.

Про виконання ухвали повідомити суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до апеляційного суду Одеської області через Ширяївський районний суд Одеської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Алексєєва О.В.