Справа № 147/854/15-ц Провадження № 22-ц/772/2023/2016Головуючий в суді першої інстанції Савченко С. М.
Категорія 27Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Медвецького С.К., Вавшка В.С.,

при секретарі: Сніжко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ПАТ «Акцент-банк» на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 27.04.2016 року у справі за позовом ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2015 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що 22.04.2008 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір № б/н, за яким останній отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В позові зазначено, що стосовно зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, п. 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг, якими передбачено, що клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. При наданні кредиту, відповідачем була підписана заява, у якій він підтвердив, що вказана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складають між ним і Банком кредитний договір, зобов'язання за яким позивач виконав і надав кредитні кошти, однак відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 26.06.2015 року складала 26 104,23 грн., з яких: заборгованості за кредитом - 2 826,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 13 863,98 грн.; заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом - 7 695,00 грн.; а також з штрафів відповідно до п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 219,25 грн. - штраф (процентна складова).

В ході розгляду справи представник ПАТ «Акцент-Банк» зменшив позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом, які мотивував тим, що розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. Датою 04.09 (останній день строку дії картки) визначено кінцеву дату для здійснення позичальником останнього щомісячного платежу по погашенню кредиту в розмірі та строки, встановлені Тарифами, при відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання своїх грошових зобов'язань за кредитним договором № б/н від 22.04.2008 року та припинення зобов'язань в цілому. Кредитний договір не є розірваним чи припиненим згідно ст.ст. 599, 651, 654 ЦК України, відповідно до п. 4.8. кредитного договору відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами, оскільки розрахунок здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку за кредитом, початок перебігу строку позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його виконання, а тому просив стягнути 6 297,81 грн. заборгованості по відсотках, нарахованих за період з 13.07.2012 року по 13.07.2015 року, за період, відповідний терміну позовної давності, згідно ст. 257 ЦК України.

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 27.04.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, представником ПАТ «Акцент-Банк» подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом та неустойки в межах строку позовної давності, при цьому зроблено посилання на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні представник ПАТ «Акцент-Банк» апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені в ній обставини.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, а тому згідно вимог ч.2 ст. 305 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності, при цьому застосовано положення ст. 267 ЦК України.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22.04.2008 року між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, видану до 04/09, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% у рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Факт укладення між сторонами кредитного договору підтверджується підписаною відповідачем заявою, в якій він також засвідчив про своє ознайомлення та згоду із Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою.

Згідно з п. 3.1. Умов та правил надання банківських послуг для надання послуг банк відкриває клієнту карткові рахунки, видає клієнту картки, їх вид і строк дії визначений в заяві і пам'ятці клієнта, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «Відмітки банку» заяви.

Пунктом 6.5. Умов та правил надання банківських послуг кредитного договору Клієнт зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, перевитрат платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно із ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Вимогами ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи видно, що на виконання умов договору, позивач надав ОСОБА_2 передбачені договором кошти, однак відповідач взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту в повній мірі не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 26.06.2015 року становить: 26 104,23 грн., з них: заборгованість за кредитом - 2 826,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 13 863,98 грн.; заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом - 7 695,00 грн.; а також з штрафів відповідно до п.8.6 умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 219,25 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 22.04.2008 року за період 13.07.2012 року по 13.07.2015 року, за ОСОБА_2 рахується загальний залишок заборгованості (за тілом кредиту) у розмірі 2 826 гривень; загальний залишок заборгованості за відсотками - 13 964,51 грн.; заборгованість по відсоткам за період з 13.07.2012 року по 13.07.2015 року 6 297,81 грн..

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Матеріалами справи встановлено та не заперечується позивачем, що датою 04.09 (останній день строку дії картки) визначено кінцеву дату для здійснення позичальником останнього щомісячного платежу по погашенню кредиту в розмірі та строки, встановлені Тарифами, при відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості.

У правових позиціях, висловлених у постановах судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19.03.2014 року у справі №6-14цс14 та від 01.10.2014 року у справі №6-134цс14, передбачено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції з урахуванням положень укладеного між сторонами договору та заяви про застосування позовної давності, прийшов до правильного висновку щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позову.

Викладені в апеляційній скарзі твердження не спростовують висновок суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку позовної давності.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тобто ухвалене рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ «Акцент-Банк» - відхилити.

Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 27.04.2016 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ С.К. Медвецький

/підпис/ В.С. Вавшко

Згідно з оригіналом: