Справа № 460/2111/16-ц
Провадження №2/460/1075/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2016 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Варениця В.С.

з участю секретаря Мідик С.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

05.05.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно, з моменту зверненян до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що на даний час вона проживає з дітьми, їх доглядає і забезпечує всім необхідним, відповідач повністю усунувся від утримання дітей, жодної допомоги не надає. Відповідач не має постійного та стабільного доходу. Згідно чинного законодавства батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить заявлений позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 заявлений позов заперечив, підтримав письмове заперечення, в якому вказується, що після розірвання шлюбу дружина самовільно забрала дітей та вивезла їх в с.Калинівку Яворівського району Львівської області. Позивачка чинить перешкоди в його спілкуванні з дітьми, в грубій формі відмовляє в передачі дітям продуктів або речей. Він звертався з заявою щодо його участі у вихованні дітей і прийнято рішення про забезпечення його участі у вихованні дітей. Таким чином, він не ухиляється від обовязку щодо утримання дітей, що є підставою для відмови в присудженні аліментів. Також позивачкою жодним чином не обґрунтовано суму заявлених аліментів. Він готовий добровільно утримувати дітей в межах своїх фінансових можливостей без додаткового рішення суду, відповідно відсутні причини для спору про стягнення аліментів. Просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши доказ по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони по справі з 03.09.2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 26.08.2015 року було розірвано за позовом ОСОБА_2

2

Від даного шлюбу, згідно предявленої копії свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, 14 жовтня 2010 року року народження. Також встановлено, що сторони по справі до реєстрації шлюбу проживали у фактичних шлюбних відносинах, позивачка народила доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківство відносно якої добровільно було визнано відповідачем ОСОБА_2, що підтвердив останній під час судового засідання.

У відповідності до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, способи виконання батьками обовязку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними.

Під час розгляду справи встановлено, що на даний час домовленості між батьками про утримання неповнолітніх дітей не досягнуто. Судом встановлено, що після ухвалення судового рішення про розірвання шлюбу, на початку вересня 2015 року між сторонами по справі виник конфлікт з приводу права користування житловим приміщенням в АДРЕСА_1, в результаті якого позивачка зверталася з приводу протиправних дій до Сихівського райвідділу міліції і була змушена залишити дане житло та переїхати з дітьми на проживання до будинку своєї матері в с.Калинівка, вул.С.Бандери, 35 Яворівського району Львівської області, де проживає по даний час.

Також судом встановлено, що з вересня 2015 року по час розгляду справи відповідач ОСОБА_2 жодного разу не відвідав дітей в с.Калинівка. Як пояснив відповідач ОСОБА_2 до лютого 2016 року йому не було відомо точне місце перебування дітей, а з лютого 2016 року колишня дружина відмовляє йому в спілкуванні з дітьми, в звязку з чим змушений був звертатися з заявою до органу опіки та піклування про вирішення питання його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми. Дані пояснення відповідача ОСОБА_2 повністю спростовують його твердження в письмовому запереченні, що він не ухиляється від обовязку щодо утримання дітей, відповідно про відсутність спору про стягнення аліментів, оскільки судом встановлено, що з вересня 2015 року діти проживають з позивачкою, фактично знаходяться на її утриманні, а відповідач ОСОБА_2 матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Також встановлено, що позивачка бажає отримувати аліменти з відповідача в примусовому порядку.

Покликання відповідача ОСОБА_2 щодо сумнівів у цільовому використанні грошових коштів в майбутньому, які можуть бути використанні не в інтересах дітей, а в інтересах членів сімї позивачки, не можуть бути підставою для відмови у позові, оскільки це є припущенням відповідача, а згідно з ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також ст.186 СК України регламентовано порядок здійснення контролю за цільовим витрачанням аліментів.

Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини, 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Під час розгляду справи судом встановлено, що стан здоровя дітей ОСОБА_3-С.С., ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є задовільним. Також задовільним є стан здоровя відповідача ОСОБА_2, який на даний час у передбаченому порядку непрацездатним не визнавався. Відповідач ОСОБА_2 в період з березня по грудень 2015 року проходив військову службу за мобілізацією, приймав участь в проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, набув статусу учасника бойових дій, після звільнення з військової служби не має постійного місця роботи, працює на тимчасових заробітках, відповідно доходи відповідача мають нерегулярний та мінливий характер. Також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 подав документи для прийняття на військову службу за контрактом, у випадку позитивного вирішення його клопотання грошове забезпечення за посадою може становити більше 8000 гривень. Як пояснив відповідач при

3

такому доході він згідний сплачувати аліменти на дітей в розмірі біля 4000 гривень, за умови цільового використання сплачених аліментів.

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 проживає в трьохкімнатній квартирі за адресою АДРЕСА_2, разом з сімєю брата, інших утриманців, яких згідно вимог чинного законодавства відповідач зобовязаний надавати допомогу, немає.

Як вбачається з пояснень позивача ОСОБА_1, вона працює швеєю, її середньомісячна заробітна плата становить біля 4000 гривень, на даний час проживає з матірю та її братом, які по мірі можливості також допомагають у вихованні та утриманні дітей.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який у передбаченому порядку непрацездатним не визнаний, відсутність у відповідача інших утриманців, наявність у відповідача, який не має постійного місця роботи, нерегулярного та мінливого доходу, що визнається самим відповідачем, матеріальне становище позивачки, розмір її заробітної плати, розмір середномісячної заробітної плати по району на даний час, встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і приходить до висновку, що розмір аліментів по даній справі слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень на дитину щомісячно, в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 213, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задоволити частково. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 800 грн. 00 коп. на кожну дитину, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 05 травня 2016 року і до їх повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць в розмірі 1600 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: