Справа № 628/3868/15-ц
Провадження №2/628/115/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2016 року Купянський міськрайонний суд Харківської області

в складі:

головуючого - Волчек О.О.,

за участю:

секретаря - Третяк І.В.,

представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2.

представника відповідача - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Куп»янську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_2 з позовом, вподальшому уточненим, про стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на її користь матеріальної шкоди у розмірі 35 897,75 грн., вказавши наступне.

7 вересня 2015 р. о 08-00 год. в м. Купянськ по вулиці Гоголя, біля ЗОШ № 6, ОСОБА_5, керував автомобілем марки ВАЗ-21099, державний номер НОМЕР_1, залишив вказаний автомобіль, не вживши всіх заходів щодо його самовільного руху, внаслідок чого автомобіль покотився та зіткнувся з автомобілем марки BMW-X6, державний номер НОМЕР_2, чим ОСОБА_5 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Внаслідок ДТП потерпілих немає, автомобілі отримали механічні пошкодження.

Таким чином ОСОБА_5 скоїв правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст.124 КУпАП.

Автомобіль марки ВАЗ-21099 державний номер НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_2, відповідачу по справі.

ОСОБА_5 керував автомобілем НОМЕР_3 на законних підставах: доручення на керування транспортним засобом та посвідчення на право керування транспортним засобом №ВХХ 693735, видане 15 травня 2015 року.

Цивільна відповідальність ОСОБА_5 на час ДТП була застрахована Публічним акціонерним товариством «Харківська муніципальна страхова компанія».

Автомобіль марки BMW-X6, державний номер НОМЕР_2 належить позивачу ОСОБА_4, позивачу у справі, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія САЕ № 731300.

2

Цивільна відповідальність позивача на час ДТП також була застрахована «Харківська муніципальна страхова компанія».

Внаслідок ДТП, вчиненого з вини ОСОБА_5, автомобіль позивача марки BMW-X6, державний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, що підтверджуються довідкою від 7 вересня 2015 року, виданою Купянським міським відділом з обслуговування міста Купянська, Купянського та Дворічанського районів ГУМВС України в Харківській області. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 50-15, складеного 14 вересня 2015 року, вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 7.09.2015р., станом на дату проведення експертного дослідження, становить 84897,95 грн.; вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 69441,68 грн.; загальна вартість матеріальної шкоди становить 154339,63 грн.. Вартість проведення експертного автотоварознавчого дослідження № 50-15, складеного 14 вересня 2015 року становить 2000,00 грн.

Також позивач вважає, що відповідачі мають нести солідарну відповідальність при відшкодуванні завданої їй матеріальної шкоди.

Крім того, позивач посилається на те, що 22.10.2015 р. Купянським міськрайонним судом Харківської обл. винесено постанову, якою ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і у якій зазначено, що він провину визнав повністю.

Позивач вказує, що страхова компанія «Харківська муніципальна страхова компанія»

сплатило їй страхове відшкодування в сумі 49 000 грн.

У запереченнях представник відповідача ОСОБА_2, адвокат ОСОБА_3, відповідач вказує, що позовні вимоги не визнає та не вважає відповідачем по справі. Також ОСОБА_2 зазначає, що відповідачем по справі є ОСОБА_5 - водій автомобіля марки ВАЗ -21099, державний номер НОМЕР_1, який хоч і належить ОСОБА_2 на праві власності , але саме ОСОБА_5 спричинив дорожньо - транспорту пригоду, яка мала місце 7 вересня 2015 року, на законних підставах керуючи транспортним засобом (мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії , реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обовязкового страхування, що передбачено п.2 п.п. 2.1 Правил дорожнього руху). У своїх запереченнях ОСОБА_2 також стверджує, щовона, як власник транспортного засобу, має право передавати керування вищевказаним транспортним засобом іншій особі, яка має відповідні документи, а також підтверджує, що вона дійсно передала керування автомобілем, на якому було скоєно ДТП, відповідачу ОСОБА_5, який мав посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Крім того, ОСОБА_2 вказує на необхідність витребування у страховика позивача документа, який свідчить про отримання позивачем ОСОБА_4 страхового відшкодування у розмірі 49000,00 грн., страхового полісу на імя позивача, необхідних даних про ремонт автомобіля ОСОБА_4 та, в залежності від указаних даних, визначити розмір відшкодування, який залишився невідшкодованим після отримання позивачем страхової суми.(а.с. 152-153).

Від відповідача ОСОБА_5 до суду надійшла заява, у який він просив розглянути справу без його присутності, вказавши, що з позовом згодний у повному обсязі, згоден виплачувати шкоду без залучення ОСОБА_2 (а.с.178).

Згідно ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

3

Як зазначене у ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_3 позов не визнали, надавши пояснення, аналогічні доводам, викладеним у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши представників сторін, відповідача, дослідивши надані докази, оглянувши матеріали адміністративної справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти і відповідні ним правовідносини.

Так, судом встановлено, постановою Купянського міськрайонного суду Харківської області від 22 жовтня 2015 року встановлено, що 7 вересня 2015 р. о 08-00 год. в м. Купянськ по вулиці Гоголя, біля ЗОШ №6, відповідач ОСОБА_5, керував автомобілем марки ВАЗ-21099, державний номер НОМЕР_1, залишив вказаний автомобіль, не вживши всіх заходів щодо його самовільного руху, внаслідок чого автомобіль покотився та зіткнувся з автомобілем марки BMW-X6, державний номер НОМЕР_2, чим ОСОБА_5 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Внаслідок ДТП потерпілих немає, автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_5 був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Постанова суду набрала законної сили 3.11.2015 року В тексті постанови вказано, що ОСОБА_5 свою провину визнав повністю. (а.с.9).

Таким чином, вина ОСОБА_5 за ст. 124 КУпАП , тобто в порушенні правил дорожньо-транспортного руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у тому числі, і механічні пошкодження автомобілю, який належить ОСОБА_4, не підлягає доказуванню відповідно до ст. 61 ЦПК України.

Вказана постанова відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України,є обовязковою при розгляді даної справи, оскільки нею встановлено, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На а.с. 10 міститься довідка, видана ОСОБА_4 і складена інспектором ВДАІ у тому, що 7.09.2015 р. о 6 год. 00 хв. у м. Купянську, вул. Гоголя, ЗОШ № 6, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб BMW-X6, державний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження: розбито передній бампер з правої сторони, декор. пластмаса проти туман. фари, пошкоджено праве крило (а.с.10).

Страхувальник ОСОБА_2, як власник транспортного засобу ВАЗ 21099 АХ 6182 ВО, зверталася з заявою на імя голови правління «Харківської муніципальної страхової компанії» з проханням про розгляд питання про визнання дорожньо-транспортної пригоди з участю ОСОБА_5, який керував належним їй транспортним засобом на підставі доручення, і ОСОБА_4, страховим випадком (а.с. 11-12).

4

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 50-15 з додатками та фотокопіями загального зовнішнього вигляду механічних пошкоджень та ідентифікаційних даних автомобіля BMW-X6 xDrive35i, реєстраційний номер НОМЕР_2, складеного 14 вересня 2015 р., розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля, становить 84 897, 95 грн., (а.с.16-28, 30-31, 32-34).

На а.с. 29 міститься копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а саме, автомобіля BMW-X6 xDrive35i, 2011 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_2 на імя ОСОБА_4.

Ухвалою Купянського міськрайонного суду від 11.01.2016 року витребувано копії платіжних доручень від 16.12.2015 р. та 27.11.2015 р. про фактичне перерахування ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» позивачу страхового відшкодування на загальну суму 49000,00 грн.(а.с.113-115).

На виконання ухвали суду надані копії платіжних доручень фактичного перерахування страхового відшкодування на користь ОСОБА_4 № 2748 від 16.12.2015 р. на суму 30 000 грн. та № 38 від 27.11.2015 р. на суму 19 000 грн., в загальній сумі 49 000 грн. (а.с. 113- 115).

На а.с.184 міститься аналогічна відповідь на запит суду, згідно якої відповідно страховим актам від 27.11.2015р., 16.12.2015р. на рахунок ОСОБА_4 було перераховано страхове відшкодування на загальну суму 49000,00 грн.

На а.с. 185 міститься страховий поліс № АЕ/2509197 на імя ОСОБА_2 , на а.с. 205- страховий поліс № АЕ/2511199 на імя ОСОБА_4

Згідно довідки ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» ОСОБА_4 було отримано страхове відшкодування, сплачене ПАТ «ХМСК» на загальну суму 49000,00 грн.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої ОСОБА_5, який керував за довіреністю автомобілем ВАЗ-21099, державний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2, власнику автомобілю BMW-X6 xDrive35i, реєстраційний номер НОМЕР_2 завдано матеріальну шкоду на суму 84 897, 95 грн., а з урахуванням отримання нею страхового відшкодування сума шкоди складає 35 897,75 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове

право, договір підряду, оренди тошо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За правилами ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала..

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування), для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Стаття 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

5

Згідно пункту 22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Враховуючи те, що страховиком ПАТ «ХМСК» виконані зобовязання за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК 2511199, здійснено виплату суми страхового відшкодування стосовно ДТП, яка мала місце 7.09.2015 року за участю автомобіля ВАЗ-21099, державний номер НОМЕР_1 та автомобіля BMW-X6 xdrive35і, державний номер НОМЕР_2, що належить позивачу ОСОБА_4, суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача ПАТ «ХМСК» різниці між розміром страхового відшкодування, виплаченого ОСОБА_4, та вартістю відновлювального ремонту.

Відповідно до позицій Вищого спеціалізованого с з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. 6 Постанови від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України, згідно якого власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

В Постанові від 20.01.2016 року по справі № 6-2808цс15 Верховний суд України, зробив правовий висновок, відповідно до якого «право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути обмежено або припинено наявністю у останнього Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тобто винуватець Дорожньо-транспортної пригоди, в подальшому несе повну матеріальну відповідальність за шкоду завдану потерпілому, своїми неправомірними діями.

Факт наявності у ОСОБА_5 вказаних документів, тобто права використання на законних підставах транспортного засобу, ніким не спростовано.

З огляду на вищенаведене,суд доходить до висновку про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб.

6

Крім того, суд приймає до уваги позицію самого відповідача - ОСОБА_5, який , визнавши позовні вимоги, вказав, що він особисто, без участі іншого відповідача ОСОБА_2, бере на себе обовязок по відшкодуванню шкоди позивачці

Враховуючи викладене, суд вважає, що саме ОСОБА_5, який безпосередньо є винуватцем ДТП, повинен нести повну матеріальну відповідальність за шкоду, завдану потерпілій ОСОБА_4 своїми неправомірними діями.

За таких обставин, суд вважає, що заявлені позивачем ОСОБА_4 вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60,ч. 3,4 ст. 61, 88, 209, 212, 214, 215,218, ЦПК України, ч.1 ст. 22 , ст.1166 , ст. 1187, 1188, 1194 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Уточнений позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4:

- матеріальну шкоду в сумі 35 897,75 грн.;

- судовий збір в сумі 487,20 грн.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення в апеляційний суд Харківської області через Куп'янський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 11.11.2016 р.

Головуючий О.О. Волчек