Справа № 752/3002/16-ц
Провадження по справі № 2/752/2733/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Антонової Н.В., при секретарі Ляліній А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу фіктивним з моменту укладення,-

В С Т А Н О В И В:

24.02.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про визнання шлюбу фіктивним з моменту укладення.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25.08.2012 року між нею та відповідачем Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 377.

Жодного дня до та після реєстрації шлюбу позивач з відповідачем однією сім'єю не проживали, шлюбно-сімейних стосунків не підтримували, мали окремий бюджет, спільне господарство не вели.

Реєстрацію шлюбу між позивачем та відповідачем було здійснено без наміру створення повноцінної сім'ї, а з метою спрощення оформлення ОСОБА_2 посвідки на постійне місце проживання в м. Сімферополі АР Крим.

Зважаючи на викладене, посилаючись на відповідні норми чинного законодавства, позивач просила суд визнати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 недійсним у зв'язку з його фіктивністю.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Додатково зазначив, що позивач та відповідач з моменту реєстрації шлюбу не проживали однією сім'єю, не вели спільного господарства та не мали спільного бюджету. До реєстрації шлюбу позивач проживала зі своїми батьками за адресою: АДРЕСА_1, а з 06.08.2015 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6, який є батьком її малолітнього сина ОСОБА_7, та з яким вона спільно проживає та проживала на момент реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом публікації оголошення про виклик в судове засідання в газеті «Урядовий кур'єр», причини неявки суду не повідомив, за таких обставин суд на місці ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача. Згідно нотаріально засвідченої заяви, ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, просив визнати шлюб укладений між ним та ОСОБА_1 недійсним з моменту укладення, внаслідок його фіктивності без застосування наслідків. Також зазначив, що уклав шлюб з ОСОБА_1 без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя, виключно з метою оформлення документів на постійне проживання в м. Сімферополі АР Крим.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, позивача допитаного як свідка, свідка ОСОБА_8, з'ясувавши фактичні обставини даної справи та дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.08.2012 року Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що зроблено відповідний актовий запис № 377.

Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки і чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно зі ст. 14 СК України сімейні права є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності.

Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя.

Положеннями ч. 2 ст. 40 СК України та п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" визначено, що за рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності.

Зі змісту шлюбно-сімейних правовідносин, поняття шлюбу, а також положень СК України та зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу судам необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім'ю чи про його відсутність.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як встановлено судом з показів позивача ОСОБА_1 допитаної в судовому засіданні як свідок, остання не мала наміру створити сім'ю з ОСОБА_2, реєстрацію шлюбу було здійснено з метою спрощення отримання відповідачем посвідки на постійне місце проживання в Україні, оскільки останній є громадянином Республіки Туреччина.

Також позивач пояснила суду, що не проживала з ОСОБА_2 однією сім'єю після реєстрацію шлюбу, не вела спільного господарства, оскільки фактично проживала на час реєстрації шлюбу і продовжує проживати на час розгляду справи з ОСОБА_6.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_8, яка є близькою подругою та знає позивача ОСОБА_1 з дитинства, пояснила суду, що як їй відомо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 працювали разом, коли у ОСОБА_2 виникла необхідність оформити посвідку на постійне місце проживання в Україні, останній запропонував ОСОБА_1 оформити шлюб, з метою спрощення оформлення необхідних документів. ОСОБА_1 погодилася, оскільки на той час не перебувала в офіційному шлюбу, а лише проживала без реєстрації шлюбу однією сім'єю з ОСОБА_6, який є батьком її сина ОСОБА_7. Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 ОСОБА_1 продовжила проживати у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6, з відповідачем спільно не проживала, спільного побуту не вела, спільного бюджету не мала, їх пов'язували виключно стосунки по роботі.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, в тому числі покази позивача допитаної як свідок та свідка, вислухавши пояснення представника позивача, враховуючи, що згідно наданої суду нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_2, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки сторони зареєстрували шлюб без наміру створення сім'ї та небуття прав та обов'язків.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 14, 21, 40, 43 СК України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 58, 59, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу фіктивним з моменту укладення - задовольнити.

Визнати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 25 серпня 2012 року, Свідоцтво про реєстрацію шлюбу НОМЕР_1, видане Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, недійсним.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя: Антонова Н.В.