Справа№751/6754/15-ц
Провадження №4-с/751/5/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2016 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Маслюк Н. В.

при секретарі Дасюк Н. В.

з участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державних виконавців відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересована особа: публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції (т.1 а.с.19-22), в подальшому уточнив вимоги (т.2 а.с.20-23), остаточно просить відновити строк подання скарги на дії відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції; визнати незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 по відкриттю провадження №44903714 та по видачі постанови про розшук майна боржника у виконавчому провадженні №44903714, а також визнати незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 по відкриттю виконавчого провадження №47894222; зобовязати відділ державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції закінчити виконавче провадження №47894222 та скасувати всі постанови по провадженням №44903714 та №47894222; зобовязати відділ державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції забезпечити негайне повернення ОСОБА_2 вилучене майно - автомобіль модель SQR7206 марки CHERY, номерний знак НОМЕР_1.

Заявлені вимоги мотивує тим, що Новозаводським районним судом міста Чернігова 26.09.2013 року був виданий виконавчий лист №6/751/1424/13 про стягнення з нього на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 381 945 грн. 10 коп. 03.10.2014 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа. Вказує, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2014 року він не отримував, а лише отримав супровідний лист про направлення вказаної постанови та виклик до виконавчої служби. Раніше була отримана постанова про відкриття виконавчого провадження 07.11.2013 року, виконавче провадження здійснювалося з порушенням строків визначених ст. 30 Закону Україи «Про виконавче провадження» і боржнику в порушення ст. 31, 39 Закону України «Про виконавче провадження» не надсилались копії постанов. Крім того, відсутні були підстави для оголошення розшуку майна, оскільки державному виконавцю були відомі і його адреса і номери телефонів. Вважає, що в порушення ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» суб'єкт оскарження не передала транспортний засіб на зберігання боржнику, транспортний засіб був поставлений на штрафмайданчик. Оскільки автомобіль використовувався для виконання особистих професійних занять і перевезення дочки, яка є інвалідом, порушено п. 7 Додатку до Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, при виконанні державним виконавцем порушені ст. 11, 31, 30, 38, 40 Закону України «Про виконавче провадження». Вказує, що виконавче провадження №44903714 було закрито, однак державний виконавец ОСОБА_4 17.06.2015 року знову відкрив провадження №47894222 по тому ж самому виконавчому листу, однак не надіслав йому жодної постанови. Крім того, не було розглянуто його заяви про призначення нового зберігача майна. Вказує, що виконавчий лист був повернутий стягувачу на підставі п.9 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», що виключає можливість виконання відповідного рішення, а тому у відповідності до п.8 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» наявні підставі для відмови у відкритті виконавчого провадження. Крім того, виконавчий лист було видано на підставі незаконного рішення третейського суду, оскільки третейські суди не можуть розглядати справи про стягнення заборгованості по кредитним договорам. Вважає, що незаконне рішення третейського суду від 29.04.2013 року є злочинним наказом, які ніхто не повинен виконувати. Зазначив, що всі постанови, винесені державним виконавцем Романовою О.А., він отримав 17 червня 2015 року, а тому просить поновити строк для подання скарги.

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав, просив задовольнити повністю. Зазначив, на даний час існує відповідна правова позиція ВСУ, згідно якої третейським судам не підвідомчі спори про стягнення заборгованості по кредитним договорам. Вважає, що державними виконавцями протиправно були відкритті виконавчі провадження, оскільки ніхто не повинен виконувати злочинних наказів, яким є незаконне рішення третейського суду від 29.04.2013 року. А тому, у звязку із скасуванням постанов про відкриття виконавчих проваджень, підлягають і скасуванню всі інші постанови, винесені у виконавчих провадженнях. Зазначив, що на даний час відсутні рішення про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а заявником лише подано заяву до ВСУ про перегляд його заяви про скасування рішення третейського суду.

Представник відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції та державні виконавці в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлені, від представника відділу надійшли заперечення на скаргу (т.1 а.с.235-237, т.2 а.с.1-2), відповідно до яких просив відмовити у її задоволенні та розглянути справу без участі представника.

Представник стягувача ПАТ «Альфа-Банк» у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд визнав за можливе проводити розгляд скарги у відсутності преставника стягувача, представника відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції та державних виконавців за наявними матеріалами в справі.

Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчих проваджень №44903714, №47894222, суд приходить до висновку про поновлення заявнику строку для подачі скарги та часткове задоволення скарги з наступних підстав.

Статтею 385 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно з розясненнями п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

При вирішенні питання про те, чи дотриманий заявником строк оскарження дій державного виконавця, а якщо не дотриманий, то які підстави можна вважати поважними для поновлення цього строку, необхідно враховувати прецедентну практику Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі "Мушта проти України" зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

В матеріалах виконавчого провадження № 44903714 відсутні докази про отримання ОСОБА_2 оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2014 року, яка повинна направлятись рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Інші постанови у даному виконавчому провадженні заявником були отримані лише 17.06.2015 року, що підтверджується відповідною відміткою у виконавчому провадженні, скарга була подана до суду 27.06.2015 року (т.1 а.с.14).

За таких обставин, виходячи з положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 55 Конституції України, суд вважає, що строк для подання скарги на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області ОСОБА_3, пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

В іншій частині скарга на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області ОСОБА_4 подана в межах строків, встановлених ст..385 ЦПК України.

Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів закон покладає на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Правові засади діяльності державної виконавчої служби визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Умови та порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, передбачає Закон України «Про виконавче провадження». Цим же Законом встановлено правові засади захисту прав стягувача, боржника у виконавчому провадженні, що полягають у можливості оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду. Судовий контроль за виконанням судових рішень, ухвалених в порядку цивільного судочинства, здійснюється в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 вересня 2013 року Новозаводським районним судом м.Чернігова виданий виконавчий лист по справі №751/7272/13-ц на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 29 квітня 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "ОСОБА_5 банк" заборгованості за кредитним договором №490083072 в сумі за кредитом 121 362 грн. 91 коп., по відсотках 90 110 грн. 78 коп., пені 170 071 грн. 41 коп. та витрат по сплаті третейського збору в сумі 400 грн. (т.1 а.с.103 цивільної справи та а.с.72 матеріалів виконавчого провадження №47894222).

З відміток на виконавчому листі вбачається, що 15.07.2014 рроку виконавчий документ повернуто на підставі п.9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», 27.04.2015 року виконавче провадження закінчено згідно п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», 14.05.2015 року відмова ст. 26 п.8 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до змісту ст.25 Закону України Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

30.09.2014 року зареєстрована заява ПАТ «ОСОБА_5 банк» про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова, про стягнення з ОСОБА_2 коштів на користь ПАТ « ОСОБА_5 банк» (т.1 а.с.78).

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 від 03.10.2014 року відкрито виконавче провадження №44903714 з примусового виконання виконавчого листа №6/751/1424/2013, виданого 26.09.2013 року (т.1 а.с.51, а.с.3 матеріалів виконавчого провадження №44903714). Дана постанова направлена для виконання та до відома сторонам 06.10.2014 року, встановлений термін до 10.10.2014 року для добровільного її виконання.

Одночасно 06.10.2014 року на адресу ОСОБА_2 направлено виклик державного виконавця (т.1 а.с.52, а.с.5 матеріалів виконавчого провадження №44903714).

15.10.2014 року ОСОБА_2 подав заяву до ВДВС Конотопського МУЮ про зупинення провадження та скасування постанови про арешт майна боржника від 03.10.2014 року по виконавчому листу № 6/751/1424/13, що виданий 26.09.2013 року (т.1 а.с.56, а.с.6 матеріалів виконавчого провадження №44903714).

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження №44903714 скаржнику було направлено лист - відмову у зупиненні провадження (а.с.10 матеріалів виконавчого провадження №44903714).

Відповідно ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Оскільки рішення суду ОСОБА_2 добровільно не було виконано, державним виконавцем було направлено запити до відповідних служб з приводу наявності зареєстрованого майна (а.с.12 матеріалів виконавчого провадження №44903714).

Згідно ч.1-3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

В подальшому, у звязку з тим, що боржник рішення суду не виконує самостійно, 15.01.2015 року державним виконавцем по виконавчому провадженню №44903714 винесено постанову про накладення арешту на все його майно та оголошено заборону на його відчуження, в межах суми боргу 381 945,10 грн (а.с.56 справи, а.с.21 матеріалів виконавчого провадження №44903714).

Таким чином, державний виконавець при накладенні арешту на майно ОСОБА_2, в тому числі і на автомобіль CHERY TIGGO, діяв відповідно до Закону та в межах наданих йому повноважень.

17.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: автомобіля моделі SQR7206 марки CHERY, номерний знак НОМЕР_1, у звязку з тим, що боржник вимоги виконавчого документа не виконує, а згідно повідомлення Конотопського відділення реєстраційно-екзаменаційної роботи за боржником зареєстровано транспортний засіб, місцезнаходження якого невідоме (т.1 а.с.10 справи, а.с.27 матеріалів виконавчого провадження №44903714).

17.02.2015 року державним виконавцем Романовою О.А. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження у звязку з розшуком транспортного засобу (т.1 а.с.10, а.с.28 матеріалів виконавчого провадження №44903714).

В наступному, згідно повідомлення полку дорожньо-патрульної служби головного управління УМВС України в м. Києві від 12.03.2015 року (т.1 а.с.96) 06.03.2015 року затримано та доставлено на майданчик тимчасового зберігання по вул. Нова, 1 в м. Києві автомобіль марки CHERY TIGGO, н.з. ВМ0216АК, що належить ОСОБА_2 та перебуває у розшуку ВДВС Конотопського МУЮ від 26.02.2015 року.

24 квітня 2015 року старшим державним виконавцем Романовою О.А. органу Державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про поновлення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №6/751/1424/2013 виданого 26.09.2013 року та в цей же день винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України « Про виконавче провадження», копії постанови направлено сторонам до відому (а.с.34, 36 матеріалів виконавчого провадження №44903714).

Відповідно п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Однак, постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_6 від 14 травня 2015 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження за місцем знаходження затриманого транспортного засобу посилаючись на вимоги ч.4 ст.20, ст.ст. 21, 23, п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» (т.1 а.с.185).

Тому, 19.06.2016 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №6/751/1424/13 (а.с.6-7 матеріалів виконавчого провадження №47894222), і розпочато примусове виконання даного виконавчого листа.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам, призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу.

06.07.2015 року постановою державного виконавця ВДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 від 06.07.2015 року доручено відділу ДВС Голосіївського райуправління юстиції м.Києва провести опис та арешт затриманого і вказаного вище транспортного засобу (а.с.10 матеріалів виконавчого провадження №47894222).

Згідно акту опису та арешту від 14.07.2015 року, складеного державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_7 проведено опис майна, а саме автомобіля марки CHERY, номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 та вказаний автомобіль передано на відповідне зберігання представнику ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (а.с.16, 18-19 матеріалів виконавчого провадження №47894222).

29.07.2015 року постановою державного виконавця ВДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4, призначено ОСОБА_5 експертом, субєктом оціночної діяльності у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №6/751/1424/13, для надання звіту про оцінку майна (а.с.25 матеріалів виконавчого провадження №47894222).

Згідно постанови державного виконавця Романчук Р.А. від 26.10.2015 року новим зберігачем майна - автомобіля CHERY TIGGO, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, призначено директора СФ ДП «Сетам» ОСОБА_8 (а.с.62 матеріалів виконавчого провадження №47894222).

Згідно постанови державного виконавця Романчук Р.А. від 16.12.2015 року новим зберігачем майна - автомобіля CHERY TIGGO, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, призначено директора КФ ДП «Сетам» ОСОБА_9 (а.с.71 матеріалів виконавчого провадження №47894222).

В обгрунтування скарги щодо визнання неправомірних дій державних виконавців по відкриттю виконавчих проваджень №44903714 та №44903714, а як наслідок і скасування всіх виданих у виконавчих провадженнях постанов заявник посилався на те, що у 2014 році виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п.9 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», що виключає можливість виконання відповідного рішення та є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження у відповідності до п.8 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, суд не приймає до уваги доводи заявника та його представника в цій частині, так як відповідно до положень ч.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст..22 цього Закону.

Крім того, суд вважає необґрунтованими доводи заявника та його представника про те, що державними виконавцями протиправно були відкритті виконавчі провадження, оскільки ніхто не повинен виконувати злочинних наказів, яким є незаконне рішення третейського суду від 29.04.2013 року, так як відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 Закону України «Про виконавчі провадження» підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами, в тому числі на підставі рішень третейського суду. На момент відкриття виконавих проваджень, так і на час розгляду скарги відсутні рішення суду про визання виконавчого листа, виданого Новозаводським районним судом м.Чернігова на виконання рішення третейського суду, таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

За таких обставин, суд не вбачає в діях державних виконавців відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області ОСОБА_3, ОСОБА_4 порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження» по відкриттю виконавчих проваджень №44903714 та №47894222.

Проте, заслуговують на увагу доводи заявника стосовно безпідставності винесення державним виконавцем Романовою О.А. 17.02.2015 року постанови про розшук транспортного засобу.

Так, відповідно до ч.1 ст.40 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ.

У відповідності до п.3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Державним виконавцем та представником відділу державної виконавої служби не надано суду належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, що підтверджують факт здійснення відповідних заходів по встановленню місцезнаходження арештованого автомобіля, в тому числі і відсутні акти державного виконавця про те, що боржник відсутній за місцем проживання чи відмовився надати транспортний засіб для огляду, як того вимагає п.3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року. Постанова від 17.02.2015 року про розшук майна боржника винесена лише на підставі повідомлення Конотопського МРЕВ (а.с.17 зв матеріалів виконавчого провадження №44903714), з якого не вбачається відомостей, що місцезнаходження транспортного засобу невідоме.

А крім того, слід зазначити, що в подальшому на адресу державної виконавчої служби надйшло повідомлення ВРЕР м.Конотоп та Конотопського району (а.с.24 матеріалів виконавчого провадження №44903714) про те, що на транспортний засіб накладено арешт, в якому зазначено відомості щодо транспорного засобу, його власника та місце реєєстації.

Таким чином, вищевикладені обставини свідчать про неправомірність дій державного виконавця Романової О.А. щодо винесення постанови про оголошення розшуку автомобіля без здійснення всіх необхідних процесуальних дій, передбачених п.3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, а тому скарга в цій частині та в частині зобовязання відділ державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області вжити дій щодо скасування постанови від 17.02.2015 року про розшук майна боржника у виконавчому провадженні №44903714 підлягає задоволенню.

Проте, вимоги скарги в частині зобовязання відділ державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції закінчити виконавче провадження №47894222 є необґрунтованими, оскільки у відповідності до положень ст..49 Закону України «Про виконавче провадження» дії по закінченню виконавчого проваження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, шляхом винесення відповідної постанови.

Необґрунтовані вимоги скарги і в частині зобовязання відділ державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції скасувати всі постанови по провадженням №44903714 та №47894222, крім постанови про розшук майна боржника від 17.02.2015 року, так як державний виконавець Романова О.А. при відкритті виконавчого провадження № 44903714, винесені постанови про накладення арешту на майно ОСОБА_2 діяла відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та в межах наданих повноважень. А крім того, при винесенні державним виконавцем Романовою О.А. постанови про зупинення, поновлення та закінчення виконавчого провадження права боржника ніяким чином не порушені.

Державний виконавець Романчук Р.А., у відповідності з вимогами п.4 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» обґрунтовано відкрив виконавче провадження за вказаним виконавчим документом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця Романчук Р.А. про відкриття виконавчого провадження від 19.06.2015 року винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, винесені в подальшому постанови у звязку з проведенням виконавчих дій також відповідають вимогам закону.

Разом з тим, заявником ОСОБА_2 дії державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_7 щодо проведення опису, арешту та передачі транспортного засобу на відповідне зберігання представнику ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України не оскаржуться, не надано заявником і доказів на підтвердження повного виконання рішення, а тому відсутні для задоволенні скарги в частині зобовязання відділ державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції забезпечити негайне повернення ОСОБА_2 вилученого автомобіля.

За вищевказаних обставин, скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 71-73, 210, 386-388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд , -

Ухвалив:

Поновити ОСОБА_2 строк для подання скарги на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області ОСОБА_3, заінтересована особа: публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» .

Скаргу ОСОБА_2 на дії державних виконавців відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересована особа: публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області ОСОБА_3 щодо винесення постанови від 17.02.2015 року про розшук майна боржника у виконавчому провадженні №44903714.

Зобовязати відділ державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області вжити дій щодо скасування постанови від 17.02.2015 року про розшук майна боржника у виконавчому провадженні №44903714.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а для осіб, які не були присутні в судовому засіданні протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.В. Маслюк