Номер провадження: 22-ц/785/2947/16
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі - Козак М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю органа опіки та піклування Виконавчого комітету Котовської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, за участю органа опіки та піклування Виконавчого комітету Котовської міської ради про визначення місця проживання дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 лютого 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 10 червня 2015 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що уклала шлюб з ОСОБА_4 8 жовтня 2005 року, у шлюбі народилася дитина донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на припинення сімейних відносин, неможливість збереження сім'ї, позивач ОСОБА_3 просила розірвати шлюб з ОСОБА_4 (а.с.3).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2015 року справу за підсудністю направлено до Котовського міськрайонного суду Одеської області (а.с.42-43).

Ухвалою судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29 жовтня 2015 року справу прийнято до провадження (а.с.49).

16 листопада 2015 року позивач ОСОБА_3 доповнила вимоги про розірвання шлюбу вимогами про визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 з нею матір'ю (а.с.56-57).

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16 листопада 2015 року до участі в справі залучено орган опіки та піклування Котовської міської ради (а.с.61).

Відповідач ОСОБА_4 визнав вимоги в частині розірвання шлюбу, не визнав вимоги в частині визначення місця проживання дитини, звернувшись до суду із зустрічними вимогами про визначення місця проживання дитини з ним батьком (а.с.69-72).

Позивач ОСОБА_3 зустрічний позов не визнала.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 2 грудня 2015 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом (а.с.94).

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 лютого 2016 року первісний позов задоволено, в задоволенні зустрічного позову відмовлено, розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, залишено дружині прізвище «ОСОБА_3», визначено місце проживання дитини дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_3, розподілено судові витрати (а.с.143-145).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду в частині визначення місця проживання дитини з матір'ю скасувати, ухвалити нове рішення про визначення місця проживання дитини з ним батьком.

Неправильність рішення суду мотивовано невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним встановленням обставин, що мають значення для справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уклали шлюб 8 жовтня 2005 року (а.с.11).

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

ОСОБА_4 зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.9,30).

ОСОБА_3 зареєстрована в АДРЕСА_2, проживає в м. Одесі в житлі по найму (а.с.5-6).

Згідно довідки Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» №211 Одеської міської ради дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2009 року по 2014 рік відвідувала дошкільний навчальний заклад «Ясла-садок» №211 (а.с.24).

Згідно довідки-характеристики Одеської загальноосвітньої школи №63 І-Ш ступенів Одеської міської ради від 28 жовтня 2015 року №700 дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчалася в школі з 1 вересня 2014 року по 22 червня 2015 року (а.с.59, 84).

Згідно довідки загальноосвітньої школи І-Ш ступенів №5 м. Котовськ Одеської області від 17 серпня 2015 року №203 дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається в 2-А класі школи (а.с.37).

На протязі останнього року дитина ОСОБА_5 проживає в АДРЕСА_1 з батьком ОСОБА_4 та бабусею ОСОБА_6, умови проживання хороші (а.с.99).

Батьки дитини ОСОБА_4 та ОСОБА_3 характеризуються позитивно, працюють, на обліку у психіатра чи нарколога не перебувають.

Кожен з батьків любить свою дитину, бажає, щоб дитина проживала з ним, докази ухилення від виконання обов'язків по вихованню та утриманню дитини відсутні.

За змістом висновку органу опіки та піклування ВК Котовської міської ради щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5, складеного 10 лютого 2016 року, орган опіки та піклування не зміг віддати перевагу жодному з батьків у визначенні місця проживання дитини при цьому вважає, що вирішальним має бути думка самої дитини, висловлена в судовому засіданні в присутності обох батьків (а.с.126-127).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, заслухав пояснення сторін та заявлених ними свідків, представника органу опіки та піклування, дав оцінку висновку органу опіки та піклування, покладеним в основу висновку дослідженням, вислухав дитину та, зважаючи на малолітній вік, стать дитини, відсутність виняткових обставин, які б давали підстави розлучити малолітню дитину з матір'ю, обгрунтовано визначив місце проживання дитини з матір'ю.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Не перебування батьків у шлюбі, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

В справі відсутні докази того, що батьки негативно характеризуються, мають шкідливі звички, зловживають алкогольними напоями чи наркотичними засобами. Не надано суду й доказів, які б вказували на те, що проживання дитини з матір'ю, рівно як і проживання дитини з батьком суперечить інтересам дитини.

Непорозуміння між батьками має стосуватися лише них, сторони не вправі перекладати свої власні негаразди на дитину, спекулювати дитиною у вирішенні тих чи інших питань. Сторони зобов'язані уберегти дитину від негативу власних стосунків з тим, щоб дитина виросла фізично, морально, духовно здоровою, сформувала правильне відношення до батьків та певних життєвих ситуацій.

Дитина останній рік проживає в м. Котовську з батьком та бабусею. Мати дитини не має безперешкодного доступу до дитини, вимушена шукати зустрічей з дитиною поза межами місця проживання дитини, що суперечить положенням статті 153 СК України, які передбачають право матері, батька та дитина на безперешкодне спілкування.

З висновку органу опіки та піклування, який містить посилання на дослідження психолога, вбачається, що бабуся для дівчинки на даний час перебуває на першому місці, що фігура бабусі має найбільшу владу в сім'ї, що необхідність емоційної близькості до матері заміняється іншим.

Роль інших крім батьків людей в житті дитини має право бути, однак ця роль не має бути більшою батьківської. Любов бабусі до онуки не має підміняти любов матері до своєї дитини, це може бути виключенням, а не правилом. Положеннями статті 151 СК України закріплено переважне право саме батьків перед іншими особами на особисте виховання власної дитини.

ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відтак, на даний час їй вісім років. Дівчинка до літа 2015 року проживала в м. Одесі з батьками, а потім з мамою після припинення між батьками сімейних стосунків, відвідувала дитячий садок, закінчила перший клас загальноосвітньої школи. Зі згоди мами дівчинку в літку 2015 року забрали до м.Котовська, однак потому дитина до матері не повернулася, а в суді виник спір щодо визначення місця проживання дитини.

За змістом частини 1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відтак, перш за все батьки мають зважено віднестися до цього питання, виходячи перш за все з інтересів дитини, її віку, прихильності до кожного з них, стану здоров'я, інших істотних обставин. Перекладання вирішення цього питання на суд не має бути правилом.

Наявні в справі матеріали не надають підстав вважати, що проживання малолітньої дівчинки з мамою суперечить інтересам дитини, виняткових обставин, які б дали підстави для розлучення малолітньої дитини з матір'ю, не встановлено. Рішення суду першої інстанції узгоджується з Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, що закріплює, зокрема, принцип, згідно з яким малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Правові підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 лютого 2016 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю органа опіки та піклування Виконавчого комітету Котовської міської ради про визначення місця проживання дитини, в частині зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, за участю органа опіки та піклування Виконавчого комітету Котовської міської ради про визначення місця проживання дитини - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич