СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/949/16-ц
Провадження № 2/306/460/16
Рядок статзвіту № 1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2016 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

при секретарі Лизанец І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом ОСОБА_1 до Дусинської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з надвірними порудами в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що після смерті її батьків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які померли відповідно ІНФОРМАЦІЯ_6 року та ІНФОРМАЦІЯ_7 року залишився житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1. В даний час необхідно визнати право власності на спадкове майно, однак в державній нотаріальній конторі право власності оформити не можливо, так як відсутні правовстановлюючі документи. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за законом у АДРЕСА_1.

Сторони у судове засідання не з"явилися, надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримав повністю та наполягав на їх задоволенні. (а.с. 23, 26).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне.

Згідно будівельного паспорта земельної ділянки забудовником являється ОСОБА_2, адреса будівництва ? с. Дусино, Свалявського району. Складається житловий будинок з об"єктів: "А" - житлового будинку; "Б" - літньої кухні; "В" - сараю; "Г" - вбиральні; "І" - колодязя; №1-2 - огорожі. Вартість вищевказаного житлового будинку в цінах 2015 року становить 78 353, 00 (сімдесят вісім тисяч триста п"ятдесят три грн 00 к.) грн (а.с. 6-9).

На підставі рішення № 59 від 11 вересня 1975 року виконкому Дусинської сільської Ради депутатів трудящих забудовнику ОСОБА_2 у с. Дусино, Свалявського району виділена земельна ділянка під забудову площею 0, 07 га та видано "Свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР". Забудова ділянки дозволена рішенням виконкому Свалявської районної Ради депутатів трудящих від 08 жовтня 1975 року (а.с. 9).

Як убачається з акту від 29 жовтня 1975 року на підставі рішення виконкому Свалявської районної ради депутатів трудящих від 08 жовтня 1975 року проведений в натурі відвод земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво забудовникові ОСОБА_2, розташованої у с. Дусино, Свалявського району, загальною площею 700 кв.м. (а.с. 10).

Відповідно свідоцтв про смерть, серій: НОМЕР_2, актовий запис № 47 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року та НОМЕР_1, актовий запис № 17 від ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6, а відповідно ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 11-12).

Згідно довідок №№ 2137, 2138 від 03.11.2015 року, виданих виконкомом Дусинської сільської ради в тім, що на день смерті ОСОБА_2 у дворогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 проживало п"ятеро чоловік: дружина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; дочка - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; зять - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3; онук - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4; онук - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5. На день смерті ОСОБА_3 у дворогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 проживало четверо чоловік: дочка - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; зять - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3; онук - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4; онук - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 13).

Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_3, виданого 28 липня 1969 року, актовий запис № 68 від 28 липня 1969 року стверджується, що позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 27).

Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1", що стверджується свідоцтвом про одруження серії № НОМЕР_4 від 02 вересня 1989 року, актовий запис № 31 (а.с. 27).

Вищезгадані обставини стверджуються відповідними документами і ніким не оспорюються.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20).

Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

За правилами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Строк для прийняття спадщини відповідно ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З огляду на вищевикладене позов є обгрунтованим.

Керуючись ст. ст. 10, 31, 60, 208, 209, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1223, 1268-1270 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 - з а д о в о л ь н и т и.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканкою АДРЕСА_1 право власності на житловий будинок з надвірними порудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець