Справа №295/8351/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Зосименка О.М.,

при секретарі ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна обєктом спільної сумісної власності подружжя, поділ майна,

в с т а н о в и в:

У провадженні Богунського районного суд м. Житомира знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 у якому позивач просить визнати 36/100 частин жилого будинку № 5 по провулку 4-му Вишневому в м. Житомирі обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3, визначивши рівними частки в праві власності по ? за кожним.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем не було сплачено судовий збір у відповідному розмірі.

Згідно ч. 9 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» від 04.08.2011 року визначено правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

У відповідності до п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Враховуючи, на момент подачі позовної заяви майнового характеру діяла ставка судового збору в розмірі 1відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, зважаючи на тривалу неможливість позивача визначити дійсну вартість спірного майна та сплатити судовий збір, позивачу слід сплатити судовий збір у максимальному розмірі з врахуванням сплачених коштів 3 410 грн. 40 коп.

Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що позивач ставить вимогу про визнання обєктом права спільної сумісної власності подружжя 36/100 частин жилого будинку № 5 по провулку 4-му Вишневому в м. Житомирі з підстав спільних трудових і грошових затрат, проте у позовній заяві відсутні посилання та не зазначено, які трудові та грошові затрати здійснені.

Враховуючи вищевстановлене, відповідно до ст. 121 ЦПК України, позивачу слід надати докази сплати, визначеного судом, судового збору та подати уточнюючу позовну заяву в якій визначити точно спірне майно з зазначенням які трудові та грошові затрати здійснені та чи змінився обсяг спірного майна після здійснених затрат.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна обєктом спільної сумісної власності подружжя, поділ майна - залишити без руху та надати їй строк для усунення недоліків до 14 лютого 2016 року, але не пізніше п'яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Зосименко