154/363/16
2-о/154/16/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої-судді: Пікули Н.В.

за участю секретаря: Грабовської Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимирі-Волинському цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересованих осіб: Головного управління Національної гвардії України, Міністерства внутрішніх справ України, управління ПФУ України в місті Волдодимир-Волинський про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту загибелі її сина ОСОБА_2 як військовослужбовця Національної Гвардії України під час бойових дій в районі проведення антитерористичної операції.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 внутрішніх військ МВС України від 16.06.2014 року № 120, її син ОСОБА_2 був прийнятий на службу у військовому резерві та призначений на посаду старшого сапера інженерно-саперного відділення 2-го батальйону спеціального призначення.

З моменту зарахування до складу військової частини, солдат ОСОБА_2 , з метою захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брав участь у бойових діях під час антитерористичної операції.

На підставі розпорядження ГУ НГ України від 01.07.2014 року № 3/2/2-746т та розпорядження начальника Північного територіального управління № 1/5-116т від 02.07.2014 року, солдат резерву ОСОБА_2 вибув у службове відрядження до м. Ізюм Харківської області для виконання завдань у Східному регіоні держави в ході проведення антитерористичної операції.

28-29 серпня 2014 року іі син, солдат резерву ОСОБА_2 , поблизу м. Іловайськ Донецької області, під час проведення антитерористичної операції загинув. Смерть настала внаслідок розмічування голови та шиї і пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Просить встановити факт загибелі її сина ОСОБА_2 як військовослужбовця Головного управління Національної Гвардії України під час бойових дій в районі проведення антитерористичної операції.

Встановлення даного факту їй необхідне для призначення дострокової пенсії за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Закону України «Про національну гвардію України».

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала суду письмову заяву згідно якої доводи, викладені в заяві підтримала повністю, просить суд слухати справу у її відсутність.

Представник заінтересованої особи Головного управлыння Національної гвардії України в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника.

Представники заінтересованої особи Міністерства внутрішніх справ України в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений, про що свідчать відповідні розписки в матеріалах справи.
Представник заінтересованої особи Володимир-Волинського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву згідно якої не заперечила про встановлення зазначеного факту та просить справу слухати у відсутності представника.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступних підстав.

Частиною 2 статті 234 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 та 2 статті 3 ЦПК України встановлено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається, із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Будапешт, Угорщина і є сином заявниці.

Відповідно до витягу з наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 внутрішніх військ МВС України від 16.06.2014 року № 120, ОСОБА_2 був зарахований для проходження служби у військовому резерві Головного управління Національної гвардії України по контракту строком на 3 роки.

Згідно витягу з наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 внутрішніх військ МВС України від 25.06.2014 року № 127 солдата резерву ОСОБА_2 призначено на посаду старшого сапера інженерно-саперного відділення 2-го батальйону спеціального призначення.

Як вбачається з розпорядження ГУ НГ України від 01.07.2014 року № 3/2/2-746т та розпорядження начальника Північного територіального управління № 1/5-116т від 02.07.2014 року, солдат резерву ОСОБА_2 вибув у службове відрядження до м. Ізюм Харківської області для виконання завдань у Східному регіоні держави в ході проведення антитерористичної операції.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, 28-29 серпня ОСОБА_2 загинув.

Згідно постанови військово-лікарської комісії ГУ МВС України в Київській області № 15 від 28.04.2015 року, смерть ОСОБА_2 настала внаслідок розміщування голови та шиї і пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби.

Як вбачається з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Головного управління Національної гвардії України № 113 від 18.05.2015 року, солдата резерву ОСОБА_2 у зв`язку із його загибеллю виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Наказом командувача Національної гвардії України № 220 від 22.04.2015 року, за мужність і самовіддані дії, виявлені під час виконання своїх службових обов`язків, та з метою збереження пам`яті про військовослужбовця ОСОБА_2 зараховано навічно до списку особового складу військової частини НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України.

Судом також встановлено, що Указом Президента України № 365/2015 від 27.06.2015 року, ОСОБА_2 за особливу мужність і героїзм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі, посмертно нагороджено орденом «За мужність» ІІІ ступеня.

Судом встановлено, що встановлення факту загибелі сина заявника - ОСОБА_2 як військовослужбовця Головного управління Національної Гвардії України під час бойових дій в районі проведення антитерористичної операції їй необхідне для призначення дострокової пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Закону України «Про національну гвардію України».

Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», батьки військовослужбовців, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) в період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, після досягнення чоловіками 55 років, жінками 50 років, за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

Згідно ч. 8 ст. 21 Закону України «Про національну гвардію України», пенсійне забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України здійснюється відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2018 року, солдат це військове звання, категорія рядового складу військовослужбовцем.

Вирішуючи дану справу, суд керується положеннями п.19 ст.6 Закону № 3551-ХІІ від 22.10.1993 року про те, що учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших творених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 затверджено Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, відповідно до п.2 якої, статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов"язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції.

В п.4 цієї постанови КМУ зазначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: для осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, - документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції, - в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).

Частиною 5 ст. 17 Конституції України встановлено обов`язок держави забезпечувати соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Законом України від 6 травня 2014 року № 1233 "Про внесення зміни до статті 6 Закону України №3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", який набрав чинності 22 травня 2014 року, розширено коло осіб, які належать до учасників бойових дій. Так, учасниками бойових дій згідно п.19 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»визнаються військовослужбовці ( резервісти, військовозобов`язані ) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту загибелі сина заявника - ОСОБА_2 як військовослужбовця Головного управління Національної Гвардії України під час бойових дій в районі проведення антитерористичної операції.

Керуючись ст.ст. 60, 208, 209, 212-215,218,256,259,294 ЦПК України, ЗУ «Про Національну гвардію України», суд-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити .

Встановити факт загибелі ОСОБА_2 , старшого сапера інженерно-саперного взводу батальйону спеціального призначення (резервного батальйону) військової частини НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України як військовослужбовця Головного управління Національної гвардії України під час бойових дій у районі проведення антитерористичної операції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Головуюча /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя Н.В. Пікула