Справа № 222/1120/15-ц
Провадження № 2/222/3/2016
24 травня 2016 року Володарський районний суд Донецької області в складі:
судді: Доценко С.І.,
при секретарі: Болбат Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом:
третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»
про розподіл майна подружжя та визначення порядку користування спільним майном,-
21.03.2016 року Володарський районний суд ухвалив рішення по даній цивільній справі, згідно якого позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про розподіл спільного сумісного майна подружжя та визначення порядку користування спільним майном були задоволені частково і за ОСОБА_1 було визнано право на ? частку жилого будинку за адресою АДРЕСА_1, право на ? частку легкового автомобілю марки УАЗ модель 3163030, тип легковий універсал, державний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску та визначено порядок користування жилим будинком за адресою АДРЕСА_1, передавши в безпосереднє користування ОСОБА_1 жилу кімнату № 1-3, згідно плану, площею 15.1 кв.м на першому поверсі будинку. Решту приміщень будинку, за виключенням житлових приміщень № 1-12,1-13,1-14, розташованих на другому поверсі, згідно плану будинку було залишено у спільному користуванні. Рішення суду було оскаржено до Апеляційного суду Донецької області.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 06.05.2016 року матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про розподіл майна подружжя та визначення порядку користування спільним майном, на вимогу Володарського районного суду були повернуті до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення по справі додаткового рішення.
Сторони в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового розгляду, що дає суду право розгляду без їх участі
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:
Позивачем було заявлено позов про розподіл сумісно нажитого майна, набутого в період шлюбу та визнання права власності на: ? частину жилого будинку АДРЕСА_1 ? частину торгівельного павільйону за адресою АДРЕСА_2 ? частину земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3, на ? частку автомобілю марки УАЗ модель 3163030, тип легковий універсал, державний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску та визначити порядок користування автомобілем та жилим будинком, а також судові витрати покласти на відповідача.
Судовим рішенням від 21.03.2016 року задоволено позовні вимоги частково та за ОСОБА_1 було визнано право на ? частку жилого будинку за адресою АДРЕСА_1, право на ? частку легкового автомобілю марки УАЗ модель 3163030, тип легковий універсал, державний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску та визначено порядок користування жилим будинком за адресою АДРЕСА_1, передавши в безпосереднє користування ОСОБА_1 жилу кімнату № 1-3, згідно плану, площею 15.1 кв.м на першому поверсі будинку. Решту приміщень будинку, за виключенням житлових приміщень № 1-12,1-13,1-14, розташованих на другому поверсі, згідно плану будинку було залишено у спільному користуванні.
Але ж в рішенні суду не зазначено яке само право набув позивач на ? частину жилого будинку АДРЕСА_1 та на ? частину легкового частку автомобілю марки УАЗ модель 3163030, тип легковий універсал, державний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску слід визнати за ОСОБА_1, хоча це питання повинно бути вирішене при ухваленні відповідного рішення.
Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК
Відповідно до ст. 220 ЦПК України законодавцем визначений виключний перелік підстав при наявності яких ухвалюється додаткове рішення, а саме суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.
В ухваленому судовому рішенні вирішене питання про право позивача на частину в сумісному майні подружжя але не конкретизоване яке саме право щодо зазначеного майна набув позивач , при тому що позовні вимоги були заявлені про встановлення права власності і до цього висновку дійшов суд при розгляді справи по суті позовних вимог.
Неконкретизація цих відомостей в резолютивній частині рішення в подальшому може ускладнити його виконання, а тому, суд вважає за необхідне, ухвалити додаткове рішення по справі, зазначивши, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на ? частку жилого будинку за адресою АДРЕСА_1 (сорок), право власності на ? частку легкового автомобілю марки УАЗ модель 3163030, тип легковий універсал, державний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску.
Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд, -
Ухвалити по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про розподіл майна подружжя та визначення порядку користування спільним майном додаткове рішення.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку жилого будинку за адресою АДРЕСА_1 (сорок) та право власності на ? частку легкового автомобілю марки УАЗ модель 3163030, тип легковий універсал, державний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області м. Маріуполя через Володарський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя С.І. Доценко