У х в а л а

іменем україни

3 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора Ківерцівського району Волинської області в інтересах держави в особі державного підприємства «Мисливське господарство «Звірівське» до Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області, ОСОБА_1, реєстраційної служби Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області, треті особи: відділ Держземагенства у Ківерцівському районі Волинської області, державне агентство лісових ресурсів, про визнання недійсним і скасування розпоряджень та державної реєстрації права власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки до земель державної власності, за касаційними скаргами заступника прокурора Волинської області та ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Волинської області від 2 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року прокурор Ківерцівського району Волинської області в інтересах держави в особі державного підприємства «Мисливське господарство «Звірівське» звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що державне підприємство «Мисливське господарство «Звірівське» (далі - ДП «МГ «Звірівське») звернулося до прокуратури з проханням вжити заходів для визнання протиправним та скасування розпоряджень Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області, якими припинено право постійного користування підприємства частиною земельної ділянки площею 0,25 га та виділено її у власність ОСОБА_1 Прокурор зазначав, що після виготовлення документації та за розпорядженням Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області на підставі державного акта від 19 грудня 2007 року у постійному користуванні ДП «МГ «Звірівське» знаходилась земельна ділянка площею 3,7624 га, яка була виділена із земель Звірівського лісництва державного підприємства «Ківерцівське лісове господарство» (квартал 44) на території Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області.

Рішенням Ківерцівської районної ради Волинської області від 6 листопада 2012 року № 15/3 затверджено проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж АДРЕСА_1 Волинської області, яким включено в межі населеного пункту земельну ділянку площею 3,7624 га, яка знаходилася в постійному користуванні ДП «МГ «Звірівське».

20 вересня 2013 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1.

Розпорядженням Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області від 25 жовтня 2013 року № 284 «Про припинення та вилучення частини земельної ділянки із постійного користування» припинено право користування та вилучено частину земельної ділянки площею 0,25 га із постійного користування ДП «МГ «Звірівське» з подальшим наданням її у власність ОСОБА_1, останньому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га у власність для обслуговування будівель і споруд.

Розпорядженням Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області від 27 грудня 2013 року № 352 затверджено проект землеустрою, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер та видано свідоцтво про право власності, зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на вказану ділянку.

Посилаючись на незаконність розпоряджень, просив задовольнити позов.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 2 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсними розпоряджень Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області та свідоцтва про право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову. Визнано недійсним розпорядження Ківерцівської районної державної адміністрації Волинській області від 25 жовтня 2013 року № 284 «Про припинення та вилучення частини земельної ділянки із постійного користування». Визнано недійсним розпорядження Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області від 27 грудня 2013 року № 352 «Про затвердження проекту землеустрою». Визнано недійсним свідоцтво про право власності від 30 грудня 2013 року, видане на ім'я ОСОБА_1, на земельну ділянку в АДРЕСА_1. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30 грудня 2013 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку в АДРЕСА_1. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Заступник прокурора Волинської області звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить рішення апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позову скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

У поданій ОСОБА_1 касаційній скарзі ставиться питання про скасування рішення апеляційного суду з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що розпорядженням Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області від 29 грудня 2005 року № 458 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ДП «МГ «Звірівське» у постійне користування для обслуговування будівель і земель Звірівського лісництва державного підприємства «Ківерцівське лісове господарство» ділянку площею 3,8 га.

Розпорядженням Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області від 19 жовтня 2006 року № 375 було припинено право користування державного підприємства «Ківерцівське лісове господарство» земельною ділянкою площею 3,7624 га та рекомендовано ДП «МГ «Звірівське» посвідчити право постійного користування на дану земельну ділянку державним актом.

19 грудня 2007 року Ківерцівською районною державною адміністрацією Волинської області видано ДП «МГ «Звірівське» державний акт серії НОМЕР_1 на право постійного користування земельною ділянкою площею 3,7624 га з цільовим призначенням для обслуговування будівель і споруд, який зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 09.

Рішенням Звірівської сільської ради Волинської області від 28 вересня 2012 року № 16/2 та розпорядженням Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області від 12 жовтня 2012 року № 437 погоджено, а рішенням Ківерцівської районної ради Волинської області від 6 листопада 2012 року № 15/3 затверджено проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж АДРЕСА_1, яким включено у межі населеного пункту земельні ділянки площею 1160,5895 га та затверджено територію с. Звірів загальною площею 1523,7895 га.

Згідно цього проекту зміни меж населеного пункту земельна ділянка площею 3,7624 га, яка знаходиться в постійному користуванні ДП «МГ «Звірівське», включена у межі АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20 вересня 2013 року на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20 вересня 2013 року, та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 вересня 2013 року, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1.

Розпорядженням Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області від 25 жовтня 2013 року № 284 «Про припинення та вилучення частини земельної ділянки із постійного користування» припинено право постійного користування та вилучено із постійного користування на підставі державного акта серії НОМЕР_1 від 19 грудня 2007 року у ДП «МГ «Звірівське» частину земельної ділянки площею 0,25 га, яка знаходиться на території Звірівської сільської ради Ківерцівського району, з подальшим наданням її у власність ОСОБА_1

Останньому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га у власність для обслуговування будівель і споруд. Підставами видачі вказаного розпорядження були: заява директора ДП «МГ «Звірівське» ОСОБА_1 від 8 жовтня 2013 року про припинення права постійного користування мисливського господарства земельною ділянкою та заява ОСОБА_1 від 8 жовтня 2013 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Розпорядженням Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області від 27 грудня 2013 року № 352 затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га за рахунок земель запасу АДРЕСА_1. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2, про що кадастровим реєстратором відділу Держземагенства в Ківерцівському районі Волинської області 26 грудня 2013 року вчинено відповідний запис.

30 грудня 2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області зареєстровано за ОСОБА_1 право приватної власності на вказану земельну ділянку із зазначенням цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Апеляційним судом установлено, що ділянку площею 0,25 га вилучено з постійного користування та припинено право користування ДП «МГ «Звірівське» за згодою землекористувача для надання її у власність ОСОБА_1, який на той час перебував на посаді директора цього мисливського господарства і подавав заяву на припинення користування спірною земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств.

Згідно із ч. 9 ст. 149 цього Кодексу (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси площею понад 1 га для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків, визначених ч. ч. 5-8 цієї статті, та у випадках, визначених ст.150 цього Кодексу. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Встановивши, що спірну земельну ділянку, яка входила до земель лісогосподарського призначення та знаходилась під дією охоронного зобов'язання, оскільки була земельною ділянкою природно-заповідного фонду, було вилучено в її користувача ДП «МГ «Звірівське» та передано у власність ОСОБА_1 з порушенням зазначених норм матеріального права та статуту цього підприємства, - без погодження з органом управління майном в особі Державного комітету лісового господарства України (на даний час Державне агентство лісових ресурсів), апеляційний суд дійшов правильного висновку про задоволення позову в цій частині.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 цих висновків не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову про повернення спірної земельної ділянки в державну власність, апеляційний суд виходив із того, що на ній знаходиться належний ОСОБА_1 житловий будинок, тому в останнього виникло право користування земельною ділянкою, на якій він розташований.

Прокурором Ківерцівського району Волинської області його право власності на житловий будинок не оспорюється.

З огляду на викладене, висновки апеляційного суду про відмову в задоволенні позову в цій частині обґрунтовані, вони відповідають нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційних скарг про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні, вони не спростовують наведеного і зроблених у рішенні апеляційного суду висновків.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційні скарги заступника прокурора Волинської області та ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 2 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.І. Наумчук
Судді:С.О. Карпенко Г.І. Мостова