АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/155/16 Справа № 2-678/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Назаренко А.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 03 липня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В с т а н о в и л а :

У березні 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулось з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором(а.с.4-7).

Позивач зазначав, що 21 червня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №СМ-SМЕ303/133/2007, за умовами якого позичальнику надано кредит на споживчі цілі в розмірі 210 000,00 доларів США, що підтверджується валютним меморіальним ордером №18 від 21.06.2007 року, заявою на видачу готівки №4 від 21.06.2007 року, валютним меморіальним ордером №3 від 13.11.2007 року, заявою на видачу готівки №1 від 13.11.2007 року.

В забезпечення виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором 21 червня 2007 року між банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки №SR-SME303/133/2007.

Згідно п.1.1 Частини №2 кредитного договору позичальник зобов'язаний своєчасно повернути суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом і виконати всі інші зобов'язання, визначені Кредитним договором.

Порядок виконання боргових зобов'язань за Кредитним договором встановлений п.1.5 Частини №2 Кредитного договору. Відповідно до п.1.5.1 Частини №2 Кредитного договору погашення відповідної частини Кредитного договору здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення Кредиту та сплати процентів(Додаток №1 до Кредитного договору), шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Нараховані в порядку передбаченому Кредитним договором, проценти сплачуються Позичальником одночасно з погашенням відповідної частини Кредиту в строк, передбачений в Графіку повернення Кредиту та сплати процентів.

Відповідно до п.3 Частини №1 Кредитного договору для розрахунку процентів за користування Кредитом використовується плаваюча процентна ставка, яка визначається як фіксований відсоток + FIDR.

Порядок нарахування процентів врегульовано п/п.1.4.1.4. п.1.4 Частини №2 Кредитного договору та сплачуються відповідно до п.1.5. Кредитного договору.

В порушення умов Кредитного договору погашення частин Кредиту та нарахованих за його користування процентів у передбачених Графіком повернення Кредиту та сплати процентів у визначениму розмірі та строк не виконано.

Відповідно до п.1.9.1. Частини №2 Кредитного договору Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем своїх боргових та інших зобов'язань за Кредитним договором. При цьому, виконання боргових зобов'язань повинно бути проведено Позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання Позичальником відповідної вимоги.

У зв'язку з невиконанням Позичальником зобов'язань за Кредитним договором щодо своєчасної сплати процентів та погашення Кредиту, Банком на адресу Позичальника було надіслано досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором за вих.№22-3-2/62470 від 09.02.2009 року, яка була отримана Позичальником особисто 10.08.2009 року, що підтверджується повідомленням-розпискою про вручення відправлення спецзв'язку. Відповідно до надісланої досудової вимоги Позичальник зобов'язаний був протягом 30 календарних днів з дати одержання досудової вимоги, тобто в строк до 09.09.2009 року сплати належні суми Кредиту у повному обсязі.

У зв'язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору Банком на адресу Поручителя було направлено досудову вимогу від 09.02.2009 року за вих.№22-3-2/62471 про погашення заборгованості за кредитним договором, виконати вимогу Поручитель зобов'язаний був протягом 30 календарних днів з дати отримання досудової вимоги, датою отримання якої за умовами договору є дата, а саме - 07.08.2009 року, коли надіслана вимоги поштою за адресою, вказаною в договорі поруки, тобто виконати зобов'язання в строк до 06.09.2009 року.

На вимоги Банку щодо повернення заборгованості за кредитним договором №СМ-SМЕ303/133/2007 від 21 червня 2007 року відповідачі заборгованість не погасили.

Станом на 19.02.2010 року заборгованість за кредитним договором складає 208 989,92 доларів США, що за курсом НБУ за зазначену дату складає еквівалент 1671856,66 грн., з яких: заборгованість по кредиту 180 384,70 доларів США, що дорівнює 1443023,48 грн.; заборгованість по відсоткам 22 158,19 доларів США, що дорівнює 177258,87 грн.; штраф згідно умов договору 6447,03 доларів США, що дорівнює 51 574,31 грн.

Посилаючись на викладені обставини, ПАТ «ОТП Банк» просило стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначені суми заборгованості та судові витрати.

03.08.2011 року за вих.№290/11 Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулось до суду із клопотанням про заміну позивача, вказуючи на те, що згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №СМ-SМЕ303/133/2007 від 21 червня 2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_3 Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» просило залучити у даній цивільній справі як позивача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»(а.с.56).

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська 03 липня 2015 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», відмовлено (а.с.164-165).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.168-169).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, доводи ОСОБА_3 та ОСОБА_4, наведені в запереченнях на апеляційну скаргу, які надійшли до апеляційного суду 27.01.2016 року(а.с.220-221), колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Статтею 60 ЦПК України встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст.ст.526,527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом - ст.525 ЦК України.

За положеннями ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору - ч.1 ст.638 ЦК України.

Правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого порукою, передбачені ст.554 ЦК України, згідно якої у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну)відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

По справі встановлено, що 21 червня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №СМ-SМЕ303/133/2007 від 21 червня 2007 року, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в розмірі 210 000,00 доларів США, строк повернення кредиту 20 червня 2014 року, з плаваючою процентною ставкою, яка визначається як фіксований відсоток + FIDR. Позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту у встановленому договором порядку та повернути суму кредиту, сплатити проценти, штрафи та інші платежі згідно умов договору у відповідності з графіком щомісячних платежів(а.с.8-14).

Відповідно до п.1.9.1. Частини №2 Кредитного договору Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем своїх боргових та інших зобов'язань за Кредитним договором(а.с.10).

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, що підтверджується валютним меморіальним ордером №18 від 21.06.2007 року, заявою на видачу готівки №4 від 21.06.2007 року, валютним меморіальним ордером №3 від 13.11.2007 року, заявою на видачу готівки №1 від 13.11.2007 року(а.с.15-16).

З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №СМ-SМЕ303/133/2007 від 21 червня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_4 укладено договір поруки №SR-SME303/133/2007 від 21 червня 2007 року, відповідно до умов якого поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною(а.с.17).

У зв'язку з невиконанням зобов'язань станом на 19.02.2010 року у позичальника ОСОБА_3 виникла заборгованість за кредитним договором №СМ-SМЕ303/133/2007 від 21 червня 2007 року у сумі 208 989,92 доларів США, що за курсом НБУ за зазначену дату складає еквівалент 1671856,66 грн., з яких: заборгованість по кредиту 180 384,70 доларів США, що дорівнює 1 443023,48 грн.; заборгованість по відсоткам 22 158,19 доларів США, що дорівнює 177258,87 грн.; штраф згідно умов договору 6447,03 доларів США, що дорівнює 51 574,31 грн., що підтверджується розрахунком Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк»(а.с.18).

Таким чином, наявність зазначеної заборгованості, що визначена Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» станом на 19.02.2010 року, свідчить про порушення позичальником ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за вказаним кредитним договором.

Відповідно до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю, укладеного 12 листопада 2010 року, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за кредитним договором №СМ-SМЕ303/133/2007 від 21 червня 2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_3, що підтверджується копією договору з додатками(а.с.57-76).

Відмовляючи Публічному акціонерному товариству «ОТП Банк» в задоволенні позову, суд виходив з того, що юридична особа ТОВ «ОТП Факторинг Україна», якій з дня укладання з банком договору купівлі-продажу кредитного портфелю, тобто з 12.11.2010 року, належить право вимоги до боржника за кредитним договором ОСОБА_3 і поручителя ОСОБА_4, не зверталась до суду із заявою про її залучення до участі у справі як правонаступника у зв'язку із заміною кредитора у зобов'язанні відповідно до ст.37 ЦПК України.

Також суд зазначив, що ПАТ «ОТП Банк» є неналежним позивачем, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» позовних вимог до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не заявляло, відповідної позовної заяви не пред'явлено, що позбавляє суд можливості задовольнити клопотання про стягнення з відповідачів на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором.

Такі висновки суду не можна визнати обгрунтованими з огляду на наступне.

Так, із Договору купівлі-продажу кредитного портфелю, укладеного 12 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», вбачається, що від Продавця до Покупця переходить право вимоги усіх зобовязань за Кредитними договорами. Відступлення прав вимоги підтверджується підписанням відповідного акту передачі документів Сторонами цього Договору(а.с.57-63).

ОСОБА_5 приймання-передачі кредитного портфелю, що складений 12 листопада 2010 року, вбачається, що на виконання Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року, укладеного між Продавцем і Покупцем, Продавець передав, а Покупець прийняв Кредитний портфель, як це визначено у статті 1 Договору купівлі-продажу від 12 листопада 2010 року(а.с.205).

Отже, за змістом Договору купівлі-продажу кредитного портфелю, укладеного 12 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», та ОСОБА_5 приймання-передачі кредитного портфелю, до Покупця - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», перейшло право вимоги усіх зобовязань за Кредитними договорами, зокрема, за кредитним договором №СМ-SМЕ303/133/2007 від 21 червня 2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_3

Як видно із справи, у зв'язку з відступленням права вимоги, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулось до суду із клопотанням про заміну позивача на ТОВ «ОТП Факторинг Україна»(а.с.56).

За правилами ст.37 ЦПК України, яка передбачає процесуальне правонаступництво, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обовязкові для нього так само, як вони були обовязкові для особи, яку він замінив.

Відмовляючи в задоволенні позову з наведених у судовому рішенні підстав, суд не врахував клопотання ПАТ «ОТП Банк» про заміну сторони, Договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року, ОСОБА_5 приймання-передачі кредитного портфелю, за умовами яких до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за кредитним договором №СМ-SМЕ303/133/2007 від 21 червня 2007 року, та що в силу положень ст.37 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі ПАТ «ОТП Банк», у тому числі дії, що повязані з предявленням позову, обовязкові для ТОВ «ОТП Факторинг Україна», як нового кредитора, та прийшов до помилкового висновку, що відсутність позовної заяви саме ТОВ «ОТП Факторинг Україна» позбавляє суд можливості розглянути заявлений спір.

Таким чином, в силу наведених обставин ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яке набуло право вимоги за кредитним договором №СМ-SМЕ303/133/2007 від 21 червня 2007 року, є належним позивачем за предявленим у березні 2010 року ПАТ «ОТП Банк» позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Твердження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не має права вимоги та не є належним позивачем безпідставні та спростовуються обставинами, в силу яких ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло право вимоги за кредитним договором №СМ-SМЕ303/133/2007 від 21 червня 2007 року.

За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до вимог ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні.

Згідно ст.518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобовязанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Отже, за положеннями вказаних норм матеріального права наслідками неповідомлення боржника про заміну первісного кредитора у зобовязанні є відповідальність нового кредитора, яким по даній справі є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», за ризик настання несприятливих саме для нього наслідків і визнання виконання боржником зобовязання первинному кредитору належним.

Як видно із справи, після укладання Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 22 листопада 2010 року, ОСОБА_5 приймання-передачі кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» повідомило ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про перехід до товариства права вимоги за кредитним договором №СМ-SМЕ303/133/2007 від 21 червня 2007 року, що підтверджується змістом досудової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором №СМ-SМЕ303/133/2007 від 21 червня 2007 року(вимоги про усунення порушення), направленої на адресу ОСОБА_3 за вих.№13667 від 17.06.2011 року та направленої на адресу ОСОБА_4 за вих.№13666 від 17.06.2011 року, а також описом вкладення в цінний лист ДОПП цех №1 Укрпошти від 26.06.2011 року(а.с.207-210), досліджених в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Разом з тим, факт неповідомлення боржника про заміну кредитора, на що в числі іншого посилались відповідачі в запереченнях на позов, не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може лише впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора (ст.ст.516, 613 ЦК України).

Крім того, як видно із справи, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не надали доказів в розумінні ст.ст.57,58 ЦПК України, які б свідчили про виконання ними зобовязання за кредитним договором №СМ-SМЕ303/133/2007 від 21 червня 2007 року не лише перед новим кредитором - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а й перед первісним кредитором - ПАТ «ОТП Банк».

Підтримуючи апеляційну скаргу, представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судовому засіданні апеляційної інстанції просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором №СМ-SМЕ303/133/2007 від 21 червня 2007 року згідно витягу з Додатку №1 до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року, за яким заборгованість визначена у сумі 202 542,89 доларів США, з яких: заборгованість по основній сумі кредиту 180 384,70 доларів США; заборгованість за відсотками 22 158,19 доларів США.

Вказаний витяг наявний в матеріалах справи(а.с.206) та досліджений в судовому засіданні апеляційнолї інстанції.

При вирішенні питання щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №СМ-SМЕ303/133/2007 від 21 червня 2007 року солідарно з боржника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_4, колегія суддів враховує наступне.

Так, за змістом п.4.1. договору поруки №SR-SME303/133/2007 від 21 червня 2007 року, договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання боргових зобов'язань за Кредитним договором. Відповідальність Поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов'язань в повному обсязі(а.с.17). Тобто, договір поруки не містить конкретної дати строку дії поруки.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, пору-ка припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

В п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від ЗО березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що відповідно до ч.4 ст.559 ЦК порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст.252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Як видно із справи, у зв'язку з невиконанням Позичальником зобов'язань за Кредитним договором щодо своєчасної сплати процентів та погашення Кредиту, Банком на адресу Позичальника ОСОБА_3 було надіслано досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором за вих.№22-3-2/62470 від 09.02.2009 року, яка отримана останнім особисто 10.08.2009 року, що підтверджується повідомленням-розпискою про вручення відправлення спецзв'язку(а.с.19,20).

Таким чином, направивши вказану вимогу боржнику, кредитор використав передбачене п.1.9.1. Частини №2 Кредитного договору №СМ-SМЕ303/133/2007 від 21 червня 2007 року та ч.2 ст.1050 ЦК України право на односторонню зміну умов кредитного договору, чим змінив дату виконання основного зобов'язання.

Відповідно до надісланої досудової вимоги ОСОБА_3 зобов'язаний був протягом 30 календарних днів з дати одержання досудової вимоги, тобто в строк до 09.09.2009 року сплати належні суми Кредиту у повному обсязі.

Оскільки договір поруки №SR-SME303/133/2007 від 21 червня 2007 року не містить конкретної дати строку дії поруки, то застосовуються наслідки, визначені ч.4 ст.559 ЦК України, а саме: порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Враховуючи зміст досудової вимоги та дату її отримання боржником, днем настання строку виконання основного зобов'язання визначено 09.09.2009 року(а.с.19,20).

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань, кредитор може пред'явити до поручителя у встановленому законом порядку протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання саме позовну, а не будь-яку іншу вимогу.

Як видно із справи, з позовом до ОСОБА_4, як до поручителя, про стягнення заборгованості за кредитним договором, ПАТ «ОТП Банк» звернулось до суду після спливу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, яким визначено 09.09.2009 року, а саме - 15.03.2010 року(а.с.4-7), тобто за межами строку, визначеного ч.4 ст.559 ЦК України.

Отже, порука ОСОБА_4 за договором поруки №SR-SME303/133/2007 від 21 червня 2007 року є припиненою в розумінні зазначених положень діючого законодавства, у зв'язку з чим ОСОБА_4 не може нести солідарну відповідальність з боржником ОСОБА_3 щодо його зобов'язань за кредитним договором.

Враховуючи факт порушення позичальником ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань та що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором на підставі договору відступлення права Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року(а.с.57-76), колегія суддів вважає, що висновки суду про відмову в задоволенні позову є такими, що протирічать фактичним обставинам справи та нормам діючого законодавства, що регулюють правовідносини, які склались між сторонами у зв'язку з укладеним договором про надання кредитних грошових коштів, а тому рішення суду першої інстанції на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №СМ-SМЕ303/133/2007 від 21 червня 2007 року станом на 19.02.2010 року у сумі 202 542,89 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість по основній сумі кредиту 180 384,70 доларів США; заборгованість за відсотками 22 158,19 доларів США, та про відмову в задоволенні позовних вимог, пред'явлених до ОСОБА_4

На підставі ст.88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», правонаступника ПАТ «ОТП Банк», підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.(а.с.2,3).

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», правонаступника Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 липня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», правонаступника Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», правонаступника Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», заборгованість за кредитним договором №СМ-SМЕ303/133/2007 від 21 червня 2007 року станом на 19.02.2010 року у сумі 202 542,89 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість по основній сумі кредиту 180 384,70 доларів США; заборгованість за відсотками 22 158,19 доларів США.

В задоволенні позову ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», правонаступника Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», до ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», правонаступника Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 700,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -