АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою через представника ОСОБА_2, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

у серпні 2015 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просило стягнути з останньої 1 029 038, 87 грн. заборгованості за кредитним договором та 13 250 грн. штрафу за невиконання умов страхування предмету іпотеки посилаючись на те, що позичальник порушила умови кредитного договору.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.11.2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 029 038, 87 грн. та штраф за невиконання умов страхування предмету іпотеки в розмірі 13 250 грн.. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 через представника подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в позові. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не взяв до уваги, що кредит, отриманий в розмірі 158 400 доларів США був повернутий банку, а коштів по додатковій угоді вона не отримувала, а сама додаткова угода ніякого відношення до кредитного договору на суму 158 400 доларів США не має. Вважає, банківські виписки неналежними доказами отримання кредиту в розмірі 931 942, 69 грн., оскільки вони не оформлені відповідно до вимог законодавства, які ставляться до таких документів.

Справа № 759/13688/15-ц
Апеляційне провадження № 22-ц/796/315/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Петренко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача Скрипченко Є.І. просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.12.2007 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 298-Ф/07, за умовами якого банк відкрив останній мультивалютну не відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом кредитування: 158 400 доларів США строком з 18.12.2007 року по 14.02.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у межах строку кредитування з 18.12.2007 року по 29.03.2009 року виходячи із ставки 12, 9 % річних; з 30.03.2009 року по 29.03.2011 року виходячи із ставки 10, 9 % річних; з 30.03.2011 року по 14.02.2012 року виходячи із ставки 12, 9 % річних. За користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим договором, процентна ставка встановлюється з 18.12.2007 року по 29.03.2009 року 13, 9 % річних, з 30.03.2009 року по 29.03.2011 року - 11, 9 % річних, з 30.03.2011 року по 14.02.2012 року - 13, 9 % річних;

931 942, 69 грн. строком з 14.02.2012 року по 17.12.2012 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у межах строку кредитування виходячи з 15 % річних. За користування кредитним коштами, що не повернуті в терміни, передбачені договором, процентна ставка встановлюється 20 % річних.

Цього ж дня в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами було укладено договір іпотеки без оформлення заставної (з урахуванням договору про внесення змін від 30.03.2009 року № 1 до договору іпотеки без оформлення заставної та договору про внесення змін від 13.02.2012 року № 2 до договору іпотеки оформлення заставної ). Предметом договору іпотеки є нерухоме майно: двокімнатна квартира № 47, житловою площею 42, 70 кв. м, загальною площею 75, 90 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири.

Станом на 21.04.2015 року у відповідача перед банком утворилася заборгованість в розмірі 1 029 038, 87 грн., яка складається із: 790 287, 43 грн. - заборгованість по кредиту строкова; 59 644, 32 грн. - заборгованість по кредиту прострочена; 7 499, 97 грн. - заборгованість по процентах поточна; 171 607, 15 грн. - заборгованість по процентах прострочена.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що банк виконав взяті на себе зобов'язання, а відповідач порушила умови кредитного договору з урахуванням додаткових угод до нього.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим у справі обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 611 цього ж Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що 18.12.2007 року між сторонами укладено кредитний договір, згідно з яким банк надає позичальнику кредит у сумі 158 400 доларів США на строк до 17.12.2032 року на придбання квартири.

Отримання кредиту у такому розмірі відповідач не заперечує.

Надалі сторони уклали три додаткові угоди до цього кредитного договору.

Відповідно до додаткової угоди № 3 від 13.02.2012 року до кредитного договору від 18.12.2007 року банк відкриває позичальнику мультивалютну не відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом кредитування 158 400 доларів США з 18.12.2007 року по 14.02.2012 року та в сумі 931 942,69 грн. з 14.02.2012 року по 17.12.2032 року.

Зміна зобов`язань за кредитним договором, а саме відкриття кредитної лінії на суму 931 942,69 грн. з 14.02.2012 року по 17.12.2032 року відповідно до договору про внесення змін № 2 від 13.02.2012 року була внесена також у договір іпотеки від 18.12.2007 року.

У апеляційній скарзі вказується на те, що кошти у розмірі 931 942,69 грн. відповідач не отримувала, а отримані у кредит кошти у розмірі 158 400 доларів США повністю повернуті банку.

Проте будь - яких доказів погашення кредиту у розмірі 158 400 доларів США відповідач не надала.

Натомість на спростування таких доводів банком надано заяву ОСОБА_6 від 08.09.2011 року, у якій вона просила перевести кредитну заборгованість у іноземній валюті у національну валюту України із процентною ставкою 14 % річних та перенести прострочену заборгованість по кредиту на рахунок поточної заборгованості, скасувати пеню та штрафні санкції.

Дана заява була розглянута банком та відповідно до протоколу засідання кредитного комітету АБ «Укргазбанк» № 12 від 01.02.2012 року прийнято рішення змінити валюту кредитування з іноземної на національну валюту України.

За результатами такого рішення між сторонами і було укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору згідно з якою залишок кредиту переведено у національну валюту України з 14.02.2012 року, тобто зобов'язання по поверненню кредиту у розмірі 158 400 доларів США переведено у зобов`язання по поверненню кредиту у розмірі 931 942,69 грн. на умовах, визначених сторонами у додатковій угоді та складено новий графік погашення боргу.

Таким чином відкриття кредитної лінії в сумі 931 942,69 грн. є переведенням зобов'язання до національної валюти України, а не видачею іншої суми кредиту, крім 158 400 доларів США, а відтак доводи апеляційної скарги про ненадання банком належних доказів видачі кредиту у розмірі 931 942,69 грн. колегія суддів вважає безпідставними.

Доказів виконання взятих на себе зобов`язань відповідач не надала.

Розмір заборгованості, який наданий банком відповідач не оспорювала.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Право банку вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань у разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань передбачено і п. 4.2.4 додаткової угоди № 3 до кредитного договору.

Оскільки відповідач порушила умови щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом у строки, визначені умовами договору суд першої інстанції правильно визнав вимоги позивача щодо дострокового стягнення залишку кредиту такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді