Справа № 199/3328/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

02.06.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Скрипник О.Г..

секретарі Свіріній Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області в особі голови ліквідаційної комісії, треті особи: Міністерство внутрішніх справ України, Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2014 року позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом Дніпропетровського міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області в особі голови ліквідаційної комісії, треті особи: Міністерство внутрішніх справ України, Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином.

В обґрунтування позову зазначив, що 29 грудня 2005 року приблизно о 22-00 год в його квартиру АДРЕСА_1 прибули працівники міліції Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області , серед яких був водій-міліціонер чергової частини цього відділу ОСОБА_2, який разом з іншим працівником міліції, не маючи на це законних підстав та перевищуючи свої повноваження, діючи умисно, всупереч вимогам Закону України "Про міліцію", вибив вхідні двері в кімнаті, де знаходився позивач, та згодом діставши з кобури невстановлену вогнепальну зброю та прицілившись в щілину вибитих дверей, з метою навмисного спричинення тяжких тілесних ушкоджень, зробив в напрямку обличчя позивача постріл з пістолету. В результаті цих навмисних дій ОСОБА_2 позивач отримав легкі та тяжкі тілесні ушкодження (до тяжких віднесені вогнепальне дробове проникаюче поранення лівого ока з пошкодженням роговиці, райдужки, скловидного тіла лівого ока з наявністю двох чужорідних металевих предметів в порожнині очного яблука, а також множинні вогнепальні сліпі дробові поранення м'яких тканей обличчя області орбіт та верхньої щелепи).

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2011 року у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_2 останній був визнаний винним у вчиненні передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 3 ст. 365 КК України злочинів та засуджений до 7 років позбавлення волі, який набрав чинності 04.12.2012.

20 вересня 2013 року Амур-Нижньодніпровський районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області, Головного управління державної казначейської служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином, яким позов було задоволено частково та з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь позивача стягнуто грошові кошти шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином у розмірі 70 000,00 грн. В задоволенні вимог про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2014 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2013 року в частині відшкодування моральної шкоди - скасовано. Відмовлено ОСОБА_1 в його позовних вимогах до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином у зв'язку з тим, що до участі у справі в якості співвідповідача не залучено правонаступника Державного казначейства України - Державну казначейську службу України та суд стягнув відшкодування з неіснуючої структури - Державного казначейства України.

На підставі викладеного позивач просить стягнути солідарно з відповідачів Державної казначейської служби України, Головного управління державної казначейської служби України в Дніпропетровській області шляхом зобов'язання казначейської служби України в Дніпропетровській області здійснити за рахунок коштів Державного бюджету України відшкодування спричиненої йому матеріальної шкоди у розмірі 47 224 грн. 49 коп., моральну шкоду у розмірі 70 000 грн.; стягнути з відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги. Просив стягнути з Дніпропетровського міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області в особі ліквідаційної комісії на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 46 064, 80 грн, а також моральну шкоду у розмірі 100 000, 0 грн.

У судове засідання позивач, його представник не з'явилися, направленим до суду листом просили розглядати справу у їхню відсутність.

Представник Дніпропетровського міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області в особі ліквідаційної комісії позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, надав заперечення на позов.

Представник третьої особи: Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області просив відмовити у задоволенні позовних вимог, надав заперечення на позов.

Представники третіх осіб: Міністерство внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки судові не повідомили.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

29.12.2005 приблизно 22.00 год. ОСОБА_2 (на підставі наказу №40 о/с від 05.07.2004 начальника Дніпропетровського міського Управління УМВС України в Дніпропетровській області був призначений на посаду міліціонера - водія служби забезпечення 4-го міського відділення міліції Амур-Нижньодніпровського відділу) у складі членів слідчо-оперативної групи прибув у приміщення квартири АДРЕСА_1, та почав разом з о/у ВКР АНД РВ ОСОБА_3 з дозволу власника квартири вибивати двері у кімнату, в якій знаходився ОСОБА_1, не маючи на те достатніх підстав. В той момент, коли частина двері була зламана, у ОСОБА_2 виник умисел, направлений на перевищення влади при затриманні ОСОБА_1, реалізуючи який дістав з кобури належний йому та невстановлений пістолет, заряджений самочинно виготовлений дріб, направив в бік життєво важливого органу ОСОБА_1 - голову та здійснив постріл, в результаті якого ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження у виді вогнепального дробового проникаючого поранення лівого ока з пошкодженням роговиці, райдужки, скловидного тіла лівого ока з наявністю двох чужорідних металевих предметів в порожнині очного яблука. Дані ушкодження під час травматичного процесу призвели до субатрофії ока, грубому зірчатому рубцю роговиці, зрощування зіниці та як наслідок до втрати зору на ліве око. За своїм характером ушкодження у виді проникливого поранення лівого ока віднесені до тяжких тілесних ушкоджень зі стійкою втратою працездатності більше ніж на 1/3; ушкодження у виді поранення слизової оболонки правого ока, м'яких тканій обличчя, грудної клітини та правої кісті за своїм характером віднесені до легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасний розлад здоров'я.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2011 року у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_2 останній був визнаний винним у вчиненні передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 3 ст. 365 КК України злочинів та засуджений до 7 років позбавлення волі, який набрав чинності 04.12.2012.

Законом України "Про міліцію" передбачено, що міліція в Україні - це державний озброєний орган державної виконавчої влади, а працівники міліції є представниками державного органу виконавчої влади.

Особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, є службовими особами.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З матеріалів справи убачається, що позивачу заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 1876 грн. 93 коп., яка складається із витрачених позивачем грошових коштів на лікування, проїзду до лікарні в м. Київ та м. Одеса, які містяться в матеріалах кримінальної справи.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди судом враховується глибина та тривалість моральних страждань позивача, який втратив здоров'я в результаті вчиненого відносно нього злочину та вимушений докладати зусилля для організації свого життя, а тому відшкодування моральної шкоди у в розмірі 70000,00 грн. відповідатиме вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно завищеною чи надмірною.

Статтею 1172 ЦК України передбачено, що відповідальність за шкоду, завдану фізичній чи юридичній особі рішеннями, діями чи бездіяльністю працівника під час виконання своїх трудових ( службових) обов'язків покладається на юридичну особу, з якою цей працівник перебуває у трудових правовідносинах.

Так, як ОСОБА_2 на підставі наказу №40 о/с від 05.07.2004 начальника Дніпропетровського міського Управління УМВС України в Дніпропетровській області був призначений на посаду міліціонера - водія служби забезпечення 4-го міського відділення міліції Амур-Нижньодніпровського відділу, а отже перебував у трудових відносинах з Дніпропетровським міським Управлінням УМВС України в Дніпропетровській області, яке наразі ліквідується, суд вважає, що Дніпропетровського міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області в особі голови ліквідаційної комісії на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 1876, 93 грн та моральну шкоду у розмірі 70 000, 0 грн, а отже позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 1166, 1167, 1172 ЦК України. ст.ст. 10. 60, 215-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області в особі голови ліквідаційної комісії, треті особи: Міністерство внутрішніх справ України, Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином, задовольнити частково.

Стягнути з Дніпропетровського міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області в особі голови ліквідаційної комісії на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 1876, 93 грн;

Стягнути з Дніпропетровського міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області в особі голови ліквідаційної комісії на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 70 000, 0 грн;

Стягнути з Дніпропетровського міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області в особі голови ліквідаційної комісії на користь держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Г. Скрипник