Справа № 451/695/16 Головуючий у 1 інстанції: Крет А.І.
Провадження № 22-ц/783/5142/16 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Ванівського О.М.,

секретаря - Брикайло М.В.,

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 24 червня 2016 року у справі за поданням Радехівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

встановила:

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 24.06.2016 року подання державного виконавця Радехівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Сеньчук О.С. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 в праві виїзду за межі України задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 до виконання зобов'язань за виконавчим провадженням №559/7 (№ЄДРВП 50570263).

Виконання ухвали покладено на державну прикордонну службу.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2, просить її скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні вказаного подання. На думку апелянта, державний виконавець не довів, а суд першої інстанції не встановив факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовими рішенням.

В судове засідання інші особи, які беруть участь у справі, окрім сторони апелянта, не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку (а.с.59, 60), клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, Радехівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області подав заяву про розгляд справи без їхньої участі у зв'язку з проведенням запланованих на цей день і час виконавчих дій (а.с.61), що дає апеляційному суду право відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України розглянути справу у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони апелянта в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України».

У відповідності до ст. 6 цього Закону, може бути тимчасово відмовлено у видачі закордонного паспорту або тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, - до виконання зобов'язань.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження», у чинній на момент внесення та розгляду подання редакції Закону, визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Цією статтею закріплено право державного виконавця, зокрема: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його у встановленому законом порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах; звертатись до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ.

Частиною шостою статті 12 цього Закону встановлені обов'язки боржника у виконавчому провадженні, а саме: утримуватись від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, в тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтись за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

У відповідності до п.18 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи, за межі України до виконання зобов'язань.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є боржником у виконавчому провадженні №50570263 на підставі виконавчого листа №451/707/15-цр, виданого 04.03.2016 року Радехівським районним судом Львівської області про стягнення з нього в користь Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальної шкоди в розмірі 50731 грн. 70 коп. (а.с.3, 4).

В процесі здійснення вказаного вище виконавчого провадження державним виконавцем було вжито всіх необхідних заходів для примусового виконання виконавчого листа, в результаті чого встановлено, що боржник не має ні доходу, ні коштів на рахунку в банку, ні рухомого та нерухомого майна, на яке можна було б звернути стягнення в порядку виконання названого вище виконавчого листа (а.с.7-10, 12-14).

Крім того, з наданих названим відділом державної виконавчої служби письмових документів, встановлено, що боржник офіційно не працевлаштований і на обліку в районному центрі зайнятості, як безробітний, не перебуває (а.с.5, 9, 12).

Враховуючи наведені вище вимоги Закону та встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки боржник, знаючи про рішення суду, яке перебуває на примусовому виконанні у державній виконавчій службі, та про відсутність у нього нерухомого та рухомого майна, на яке можна було б накласти арешт, не вчинив жодних дій по виконанню своїх боргових зобов'язань за вказаним вище виконавчим листом, а тому є підстави вважати, що він свідомо ухиляється від його виконання.

Посилання сторони апелянта на те, що боржник не ухиляється від виконання рішення суду, оскільки реально не може його виконати, не маючи доходу та майна, яке можна було б реалізувати, - є теж голослівними, так як ним не наведено об'єктивних причин, за яких боржник не може працевлаштуватись з метою виконання боргових зобов'язань, і що він намагався це зробити для виконання рішення суду, а відтак, боржником не доведено факту виконання покладених на нього статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» обов'язків.

Безпідставним є також покликання апелянта на застосування судом правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 23.09.2015 року (Справа №6-716цс15), оскільки він стосується порядку оскарження судових рішень, ухвалених в порядку ст.377-1 ЦПК України, а не вирішення по суті питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні даного питання дотримався вимог процесуального закону, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 24 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

Ванівський О.М.