АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_4 про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №758/13030/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/14165/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Васильченко О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом ФОП ОСОБА_4 про захист прав споживачів.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_4 про захист прав споживачів визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою представником ОСОБА_3 - ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року та постановити нову, якою направити справу суду першої інстанції для продовження розгляду справи, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема посилається на те, що суд допустився помилки при вирішенні колізії між Законом України «Про захист споживачів» та Законом України «Про судовий збір».

Крім того, висновок суду першої інстанції про відсутність в позовній заяві викладення обставин, якими обґрунтовує вимогу позивач не відповідає дійсності.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 звернулася із позовом до ФОП ОСОБА_4 про захист прав споживачів.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10 червня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 повторно залишено без руху та на надано строк для усунення недоліків, а саме: викласти у позовні заяві обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також сплатити судовий збір.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_4 про захист прав споживачів визнано неподаною та повернуто позивачу.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем ОСОБА_6 невиконані вимоги ухвали Подільського районного суду м. Києва від 10 червня 2016 року,

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про судовий збір». Згідно частини 5 цього Закону, за подання до суду позову про захист прав споживачів, звільнення від сплати судового збору не передбачено.

Проте, в пункті 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 і змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних роз'яснено, що оскільки стаття 5 Закону № 3674-VI не містить вичерпного перелікупільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України від 01 грудня 1994 року № 226/94/ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», статтею 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статтею 22 Закону України від 22 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів».

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зобов'язання позивача сплати судового збору.

Інші доводи апеляційної скарги відхиляються колегією суддів, як безпідставні.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасування з передачею питання на новий розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року - скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: