16.02.2016 Справа № 363/4635/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

ОСОБА_1 в жовтні 2015 року звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачкою договірних зобовязань по поверненню грошових коштів, в звязку з чим порушує питання про стягнення заборгованості за договором позики у сумі 1 010 000 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 366 360 грн. 67 коп., 3% річних за прострочення сплати грошових коштів в розмірі 24 239 грн. 77 коп. та пені в розмірі 210 605 грн. 54 коп., а також судовий збір.

Представник позивача в суді просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Відповідачка, будучи повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не зявилася.

Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 лютого 2007 року сторони уклали договір позики, відповідно до якого позивач (позикодавець) передав у власність відповідачки (позичальнику) грошові кошти в сумі 1 010 000 грн., а та зобовязалася у строк до 01 лютого 2008 року повернути позивачеві зазначену суму (п. 1 та п. 2 договору).

Відповідно до п. 13 договору факт отримання грошей підтверджується тим, що сторони підписують цей договір.

Згідно п. 6 договору після виконання позичальником свого зобовязання позикодавець повинен передати примірник цього договору з відміткою про повне виконання зобовязання та отримання грошей від позичальника на зворотній стороні цього договору. Наявність у позикодавця після спливу терміну повернення грошей примірника цього договору є свідченням прострочення виконання цього зобовязання.

Зазначений договір укладено в письмовій формі та посвідчено нотаріально.

В судовому засіданні досліджено оригінал договору позики згідно ст.ст. 64 і 138 ЦПК України.

Відтак грошове зобовязання відповідача перед позивачем вбачається з договору позики, яким оформлені укладені між сторонами договірні відносними згідно ст. 1047 ЦК України.

Одержані кошти у встановлений строк відповідачка не повернула й заходів до цього не вживає.

При вирішенні цієї справи суд зазначає, що згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Позичальник згідно ст. 1049 ЦК України зобовязаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Невиконання умов, визначених змістом зобовязання, згідно ст. 610 ЦК України є його порушенням.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він згідно ст. 1050 ЦК України зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього ж Кодексу.

При цьому згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, і в разі його порушення повинен сплатити суму боргу на вимогу кредитора.

Крім того згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить з основної суми заборгованостіза договором позики в розмірі 1 010 000 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 01 січня 2015 року по 21 жовтня 2015 року в розмірі 366 360 грн. 67 коп., 3% річних за прострочення сплати грошових коштів в розмірі 24 239 грн. 77 коп. та пені в розмірі 210 605 грн. 54 коп.

Розрахунок індексу інфляції, трьох процентів річних від простроченої суми та пеніза період з 01 січня 2015 року по 21 жовтня 2015 року є вірним і сумнівів у суду не викликає.

Крім того, суду представлено документальне підтвердження понесених позивачем судових витрат, які слід покласти на відповідачку.

На підставі викладеного і керуючись 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП-) суму боргу за договором позики від 01 лютого 2007 року в розмірі 1 010 000 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 366 360 грн. 67 коп., 3% річних за прострочення сплати грошових коштів в розмірі 24 239 грн. 77 коп. та пені в розмірі 210 605 грн. 54 коп., а також судовий збір в розмірі 6 090 грн., а всього 1 617 295 (один мільйон шістсот сімнадцять тисяч двісті девяносто пять) грн. 98 (девяносто вісім) коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя