АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0426/5506/2012 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22ц/774/1087/К/16 Рибакова В.В.
Категорія № 27 (1) Доповідач - Братіщева Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Братіщевої Л.А.

суддів: Бондар Я.М., Грищенко Н.М.

секретар: Чубіна А.В.

за участю: відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2011 року позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - ПАТ «КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19.04.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений договір № DNXRRJ01210067, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 5528,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.02.2009 року.

В порушення умов Договору відповідач зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 22.02.2011 року виникла заборгованість в розмірі 29414 грн. 03 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 5528 грн. 75 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 3 грн. 48 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 22004 грн. 94 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) - 1376 грн. 86 коп. Просили суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 29414 грн. 03 коп. та понесені судові витрати.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи розмірі 5129 грн. 28 коп.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ «КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема, суд не взяв до уваги, що висновок експерта для суду не є обов'язковим, а має враховуватись поряд з іншою сукупністю доказів.

Крім того, зазначає, що судом не було з'ясовано інших обставин підписання договору, чому відповідач не зверталась до правоохоронних органів після того, як дізналась, що на неї оформлений кредит та не звернулась з позовом про визнання договору недійсним, а також судом не ставилось на вирішення експерта питання - чи виконано рукописний текст у документі навмисно зміненим почерком.

При ознайомленні з матеріалами експертизи виявлені порушення науково-методичних рекомендацій з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень затверджених Указом Міністерства юстиції України 08.01.1998 року № 53/5. Висновок експерта є недопустимим доказом, оскільки одержаний з порушенням порядку встановленого законом, а тому не може бути взятий судом до уваги в якості доказу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в обґрунтування свої вимог посилався на те, що 19 квітня 2008 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк» (правонаступником кого є - ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № DNXRRJ01210067,відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5528,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.02.2009 року(а.с. 5)

Проте в порушення умов вказаного договору відповідач взяті на себе зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 22.02.2011 року в розмірі 29414 грн. 03 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 5528 грн. 75 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 3 грн. 48 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 22004 грн. 94 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.; штрафу (процентна складова) - 1376 грн. 86 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим ПАТ «КБ «ПриватБанк» (а.с. 4).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог в частині укладання між сторонами кредитного договору від 19.04.2008 року та отримання відповідачем грошових коштів, на підставі висновку судово-почеркознавчої експертизи, яким встановлено, що кредитний договір відповідач не підписувала, тому відсутні правові підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, правочин між фізичною особою та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (правочини, які повністю виконуються у момент їх вчинення), належить вчиняти письмово.

При цьому, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій, якщо він підписаний сторонами (ч. 2 ст. 207 ЦК України).

На підтвердження факту укладення кредитного договору та отримання відповідачем грошових коштів, позивач надав заяву позичальника № DNXRRJ01210067від 19.04.2008 року та копію паспорту відповідача з кредитної справи, що були підписані ОСОБА_2 (а.с. 5-8).

Під час розгляду справи судом першої інстанції, відповідач проти позову заперечувала та надавала пояснення про те, що 10.04.2008 року у неї був викрадений паспорт громадянина України та 22.05.2008 року видано новий, кредит вона не брала і не підписувала кредитний договір та інші документи, потрібні для отримання кредиту. Про той факт, що невідомими особами за її паспортом було отримано кредити в банках, вона повідомляла правоохоронні органи (а.с. 32).

Для підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 просила суд призначити по справі судову почеркознавчу експертизу.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд має сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, сприяти здійсненню особами, які беруть участь у справі, в реалізації їх прав. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України). Судом першої інстанції зазначені вимоги закону було додержано.

12 жовтня 2015 року ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області було задоволено клопотання ОСОБА_2 про призначення судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої було поставлені питання: Чи виконано підпис, дату у Заяві позичальника № DNXRRJ01210067 від 19.04.2008 року самою ОСОБА_2 чи іншою особою? Чи виконано написання прізвища, підпис, дату у Довідці про стандартні умови кредитування ПриватБанку та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 19.04.2008 року самою ОСОБА_2 чи іншою особою? Чи є в прізвищі, підписі, даті ознаки підроблення, імітації підпису його власника - ОСОБА_2?(а.с. 145-146).

Проведення експертизи доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Відповідно до п. 4.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (Наказ Міністерства юстиції України віл 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 №1950/5), зазначені питання були згруповані та викладені в послідовності, яка забезпечує найдоцільніший порядок дослідження, питання № 1 та № 2 були об'єднані (а.с. 220).

Відповідно до висновку № 5444/5445-15 комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи від документів від 08.12.2015 року: підписи від імені ОСОБА_2 у нижньому правому куті на лицьовій стороні заяви позичальника № DNXRRJ01210067 від 19.04.2008 року та в графі «Підпис» із зворотної сторони - виконані не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням її справжньому підпису. Рукописни записи « 19 04 2008» в графі «дата» заяви позичальника № DNXRRJ01210067 від 19.04.2008 року - виконані не ОСОБА_2, а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_2 в графі «підпис» довідки про стандартні умови кредитування Приватбанку та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 19.04.2008 року - виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням її справжньому підпису. Рукописні записи «ОСОБА_2» « 19 04 8» в графі «Клієнт» довідки про стандартні умови кредитування Приватбанку та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 19.04.2008 року - виконані не ОСОБА_2, а іншою особою. Рукописні записи «19 04 2008» в графі «Дата», два підписи з лицьового та зворотнього боку заяви позичальника № DNXRRJ01210067 від 19.04.2008 року, рукописні записи «ОСОБА_2», «19 04 8», підпис в графі «Клієнт» довідки про стандартні умови кредитування Приватбанку та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 19.04.2008 року дописці, підчистці, травленню не піддавались. Будь-яких незабарвлених вдавлених штрихів, згаслого (невидимого) тексту на лицьових та зворотних боках аркушів досліджуваних документів не виявлено (а.с. 220-227).

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції, ПАТ «КБ «ПриватБанк» не надав належних та допустимих доказів для спростування висновку експертів та не заявив клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, у разі незгоди з висновками проведеної експертизи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач підписувала кредитний договір, фактично отримувала кредитні кошти та користувалась грошовими коштами позивача, у зв'язку із чим погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту.

Посилання ПАТ «КБ «ПриватБанк» в апеляційній скарзі на ту обставину, що висновок експерта для суду не є обов'язковим, а має враховуватись поряд з іншою сукупністю доказів, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки позивачем, в порушення ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано до суду доказів на підтвердження укладення між сторонами кредитного договору і обов'язку відповідача з повернення коштів, які не були ним фактично отримані.

Зазначення в апеляційній скарзі про те, що відповідач не зверталась до правоохоронних органів після того, як дізналась, що на неї оформлений кредит, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, а саме: постановою о/у СКР Нікопольського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 31.03.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_2 про притягнення до кримінальної відповідальності невідомої особи, яка від її імені отримала кредити в декількох банках, зокрема у Нікопольській філії ПАТ «КБ «ПриватБанк» (а.с. 85), висновком ст. ДІМ СДІМ Нікопольського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 08.05.2014 року про результати розгляду звернення гр. ОСОБА_2 за фактом використання без її відома та згоди паспорта громадянина України на її ім'я з боку невідомої особи (а.с. 88), скаргою ОСОБА_2 від 28.05.2014 року на дії Нікопольського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про скасування висновку від 08.05.2014 року та зобов'язання внести ї заяву до ЄРДР та здійснити належну перевірку (а.с. 89-90), повідомленням Нікопольської міжрайонної прокуратури від 05.06.2014 року та начальника відділення СВ Нікопольського МВ про внесення заяви ОСОБА_2 до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України за фактом шахрайства та проведення досудового розслідування (а.с. 98-99, 108).

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не було з'ясовано інших обставин підписання договору, відповідачем не було заявлено про визнання договору недійсним, тому висновок почеркознавчої експертизи не має правового значення, колегія суддів відхиляє, оскільки факт підписання відповідачем заяви позичальника № DNXRRJ01210067 від 19.04.2008 року і тим самим погодження його з умовами кредитного договору, має значення для вирішення питання щодо наявності між сторонами кредитних правовідносин, що в силу положень ч. 1 ст. 214 ЦПК України, підлягає обов'язковому з'ясуванню під час вирішення спорів про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Посилання у апеляційній скарзі про те, що судом порушено порядок призначення та відібрання порівняльного матеріалу, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Так, для проведення судової почеркознавчої експертизи, експертній установі було надано: матеріали цивільної справи; оригінал заяви позичальника № DNXRRJ01210067 від 19.04.2008 року; оригінал Довідки про стандартні умови кредитування ПриватБанку та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 19.04.2008 року, що містиця в матеріалах справи (а.с.66); оригінал трудової книжки НОМЕР_1 заведеної на ім'я ОСОБА_2; оригінал особистої санітарної книжки заведеної 20.10.1998 року на ім'я ОСОБА_4; оригінал Договору № 4701-ПК про відкриття, обслуговування та кредитування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки в ПАТ «Банк Кредит Дніпро» від 01.08.2013 року, укладений між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_2 на 2 арк.; оригінал абонентського договору № 2520 на надання послуг кабельного телебачення від 04.07.2008 року, укладений між ТОВ Телерадіокомпанія «Термінал Плюс» та ОСОБА_6 на 1 арк.; оригінал акту про зняття/встановлення побутового газового лічильника (на держповірку/після держповірки) від 13.08.2014 року на 1 арк.; оригінал Акту про зняття/встановлення побутового газового лічильника (на держповірку/після держповірки) від 30.07.2014 року на 1 арк.; оригінал зошита переданих замовлень в таксі МТС на 16 арк., де зеленим кольором відмічені записи зроблені ОСОБА_2; оригінал листа ОСОБА_2 від 09.03.2011 року; зразки написання прізвища, ім'я та по-батькові ОСОБА_2 на українській та російській мовах, зразки підпису ОСОБА_2, на 45 сторінках та текст на 4-х аркушах, відібрані від ОСОБА_2 в судовому засіданні; зразки написання прізвища та ініціалів ОСОБА_2 на російській мові на 10 арк., зразки написання ОСОБА_2 дати «19.04.2008» на 10 арк., відібрані від ОСОБА_2 в судовому засіданні тазавірені підписом судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рибакової В.В., які приєднані до матеріалів справи.

Експерта попереджено про кримінальну відповідальність відповідно до ст. ст.ст. 384, 385 КК України.

Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень від 08.10.1998 року № 53/5 передбачено, що під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо.

Визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження) належить до компетенції експерта.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене і оцінивши висновок № 5444/5445-15 комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи від документів від 08.12.2015 року, колегія суддів вважає, що даний висновок відповідає встановленим вимогам чинного законодавства, є чітким та обґрунтованим, тому його він є належним та допустимим доказом по даній справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок експертів є недопустимим доказом, оскільки одержаний з порушенням порядку встановленого законом, а тому не може бути взятий судом до уваги в якості доказу, не приймаються колегією суддів до уваги, так як вони є безпідставними та спростовуються висновками суду. Крім того, посилаючись на порушення, які виникли під час призначення та проведення експертизи представник позивача не ставив на вирішення експертизи свої запитання, не заявив клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи та не надав жодного доказу, який би спростовував висновок експертів.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.А. Братіщева

Судді: Я.М. Бондар

Н.М. Грищенко