Номер провадження: 22-ц/785/393/16
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н.А.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі - Книгиницькому О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2015 року , -

в с т а н о в и л а :

Позивач ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», звернувшись 13 листопада 2009 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_3 (після зміни імені Хариартам) укладено кредитний договір №5884415 від 26 листопада 2007 року, за яким передано в кредит 400000,00 доларів США під 11,9% річних на строк до 26 листопада 2022 року. Посилаючись на не проведення платежів за кредитним договором з 27 квітня 2008 року, порушення умов договору, позивач ПАТ «ПУМБ» після уточнення 19 грудня 2013 року вимог просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 заборгованість станом на 12 листопада 2013 року за кредитом та процентами в загальній сумі 661536,12 доларів США, пеню в сумі, еквівалентній 83329,05 доларів США, штраф в сумі, еквівалентній 4000,00 доларів США, штраф в сумі 290300,00 грн., судові витрати (т.1 а.с.1-9, 256-259).

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав (т.2 а.с.119-125).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2015 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПУМБ» за кредитним договором заборгованість станом на 12 листопада 2013 року за кредитом і процентами в загальній сумі 612603,89 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 23 вересня 2015 року рівно 13317128,87 грн.; пеню в сумі 1811453,89 грн., що еквівалент по курсу НБУ 83329,05 доларів США, рівну в сумі 86954,26 грн., що еквівалентно по курсу НБУ 4000,00 доларів США, штраф в сумі 290300,00 доларів США, судові витрати в сумі 3440,45грн. (т.2 а.с.166-167).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Неправильність рішення суду мотивовано не відповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлено, що 23 листопада 2007 року ОСОБА_3 (після зміни найменування ОСОБА_3.) звернувся в філію ПУМБ у м. Одесі з заявою про отримання кредиту, додавши до заяви пакет необхідних документів (т.1 а.с.25-30).

Між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» (після зміни найменування ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_3 (після зміни імені ОСОБА_3) укладено кредитний договір №5884415 від 26 листопада 2007 року, за яким надано кредит в іноземній валюті в сумі 400000,00 доларів США під 11,9 % річних за користування коштами, строком кредитування до 26 листопада 2022 року. Кредит підлягав отриманню одноразово в сумі, відповідно до договору шляхом перерахування суми кредиту з позичкового рахунку на картковий рахунок позичальника (п.п.2.3.1, 2.3.2). Датою надання кредиту вважалася дата списання коштів в валюті кредиту з позичкового рахунку (п.п.2.3.3). За умовами договору позичальник зобов'язався здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, передбачені графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в підписаному сторонами Додатку №1, що є невід'ємною частиною цього Договору (3.2.1); банк набуває право вимагати від позичника дострокового повернення всього кредиту або частини кредиту разом з нарахованими процентами, а позичальник, відповідно, зобов'язаний виконати таку вимогу банку у випадках, зокрема, невиконання позичальником зобов'язань перед банком за цим Договором (п.п.3.5.7,4.2.2); за порушення зобов'язань передбачено відповідальність у вигляді пені, штрафу (ст.5) (т.1 а.с.14-17). Згідно Графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом щомісячно до 26-го числа місяця підлягали внесенню кошти на погашення кредиту та сплату процентів в загальній сумі 4774,97 доларів США (т.1 а.с.18-20, 31-37,147-148).

ОСОБА_3 (після зміни імені ОСОБА_3.) отримав кредит 27 листопада 2007 року одноразово в сумі 400000,00 доларів США шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку філії ЗАТ «ПУМБ» в м. Одесі на картковий рахунок позичальника ОСОБА_3, відкритий в філії ЗАТ «ПУМБ» в м. Одесі, що підтверджено меморіальним валютним ордером №374181036 від 27 листопада 2007 року (т.1 а.с.21).

ОСОБА_3 припинив погашення кредитної заборгованості 27 квітня 2008 року (т.1 а.с.22-23).

Вимогу ПАТ «ПУМБ» від 21 липня 2008 року про дострокове повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом ОСОБА_3 (після зміни найменування ОСОБА_3.) отримав особисто 22 липня 2008 року. На час пред'явлення вимоги прострочена заборгованість за кредитом становила 2547,65 доларів США, прострочена заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом становила 11302,96 доларів США, прострочена заборгованість підлягала погашенню протягом 30-ти календарних днів (т.1 а.с.24).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №5884415 від 26 листопада 2007 року станом на 25 жовтня 2009 року заборгованість становила 469187,97 доларів США та 123968,32 грн., з них: заборгованість за кредитом 396718,29 доларів США, за процентами за період з 21 квітня 2008 року по 25 жовтня 2009 року 72469,68 доларів США, пеня за порушення строків виконання зобов'язань за період з 26 квітня 2008 року по 30 жовтня 2009 року 123968,32 грн. (т.1 а.с.10-13).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №5884415 від 26 листопада 2007 року станом на 12 листопада 2013 року заборгованість становила 661536,12 доларів США, еквівалент 87329,05 доларів США та 290300,00 грн., з них заборгованість: за кредитом 396718,29 доларів США, за процентами за період з 21 квітня 2008 року 264817,83 доларів США, пеня за порушення строків виконання зобов'язань за період з 26 квітня 2008 року по 12 листопада 2013 року еквівалент 83329,05 доларів США, штраф за порушення обов'язків, передбачених п.п.4.32-4.3.6 кредитного договору, еквівалент 4000,00 доларів США, штраф за порушення обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування 290300,00 грн. (т.1 а.с.261-266, т.2 а.с.32-69).

За заявою представника в інтересах ОСОБА_3 Приморським районним судом м.Одеси ухвалою від 27 лютого 2015 року призначено судову економічну експертизу (т.2 а.с.72-73). Згідно висновку експерта №44/е від 23 березня 2015 року ПП «Ніка Консалт» заборгованість станом на 12 листопада 2013 року рівна за кредитом 396447,43 доларів США, за процентами 216156,46 доларів США, пеня за прострочення сплати тіла кредиту 51806,06 доларів США, пеня за прострочення сплати процентів 115830,70 доларів США (т.2 а.с.76-116).

На висновок судової економічної експертизи ПАТ «ПУМБ» надано письмові пояснення (т.2 а.с.134-142).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 1 листопада 2012 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «ПУМБ» про визнання частково недійсним кредитного договору №5884415 від 26 листопада 2007 року, внесення змін до договору (т.1 а.с.209-210).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, його висновки відповідають таким, визначився зі спірними кредитними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку про невиконання ОСОБА_3 умов кредитного договору, право ПАТ «ПУМБ» на дострокове стягнення всієї суми кредиту та нарахованих станом на 12 листопада 2013 року процентів за користування кредитом з урахуванням висновку судової економічної експертизи в частині розрахунку заборгованості за кредитом та процентами, право на стягнення пені та штрафів за період та в розмірах, розрахованих ПАТ «ПУМБ» станом на 12 листопада 2013 року.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

ОСОБА_3 не надав доказів належного виконання ним зобов'язань за кредитним договором по своєчасному погашенню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, посилання на втрату квитанцій не приймається, оскільки кожна сторона має доводити ті обставини, на які посилається, а не перекладати обов'язок доведення на іншу сторону, в даному випадку на банк, шляхом перевірки за період з 26 листопада 2007 року по 12 листопада 2013 року квитанцій можливого внесення ОСОБА_3 коштів. Надані ОСОБА_3 квитанції, надані ПАТ «ПУМБ» розрахунки заборгованості за кредитним договором станом на 25 жовтня 2009 року та на 12 листопада 2013 року, виписка про рух коштів по рахунках за період з 26 листопада 2007 року по 25 вересня 2014 року тощо підтверджують належне виконання зобов'язань лише до 27 квітня 2008 року, потім мали місце декілька платежів, у сумах та за строками, значно відмінними від графіку.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення врахував висновки судової економічної експертизи та присудив до стягнення заборгованість за кредитом та процентами у визначених експертом сумах. ПАТ «ПУМБ» надав пояснення на висновок експерта, які є слушними, однак рішення суду не оскаржив, відтак, апеляційна інстанція підстав для зміни стягнутої судом суми заборгованості за кредитом та процентами не має (т.2 а.с.134-142).

Безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо ухвалення рішення поза межами позовних вимог. Так, позов ПАТ «ПУМБ» пред'явлено до суду 13 листопада 2009 року, розрахунок заборгованості додано станом на 25 жовтня 2009 року. З огляду на тривалий розгляд справи та, відповідно, збільшення заборгованості, заяву про збільшення позовних вимог ПАТ «ПУМБ» подано 19 грудня 2013 року, розрахунок заборгованості додано станом на 12 листопада 2013 року. Дійсно ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 20 грудня 2013 року уточнену позовну заяву залишено без руху для надання розрахунку в національній валюті. В порядку усунення недоліків поданої заяви ПАТ «ПУМБ» подано письмові пояснення, які прийняті судом першої інстанції, та як наслідок, уточнена позовна заява повернута не була. Прийняття уточненої позовної заяви не заперечувалось ОСОБА_3, останній в заявах про призначення судової економічної експертизи формулював питання з огляду на розраховану банком заборгованість станом на 12 листопада 2013 року (т.1 а.с.1-9, 256-259, 269, 272-275, 278, 282-283, т.2 а.с.18-19,72-73).

Не відповідають дійсності доводи апеляційної скарги щодо не отримання ОСОБА_3 кредитних коштів. Так, згідно п.п.2.3.2 кредитного договору №5884415 від 26 листопада 2007 року надання кредиту передбачено шляхом перерахування суми кредиту з позичкового рахунку НОМЕР_1, який відкривається банком для обліку сум, наданих позичальнику в кредит за кредитним договором, на відкритий банком позичальнику картковий рахунок позичальника НОМЕР_2, відкритий у валюті кредиту. На виконання умов кредитного договору 27 листопада 2007 року з позичкового рахунку НОМЕР_1 на картковий рахунок позичальника НОМЕР_2 перераховані кредитні кошти в розмірі 400000,00 доларів США, що підтверджено виписками по рахунках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 за 27 листопада 2007 року, меморіальним валютним ордером №374181036 від 27 листопада 2007 року, виконанням певний час позичальником умов кредитного договору тощо (т.2 а.с.32-69, 21). Документи первинного бухгалтерського обліку ПАТ «ПУМБ» за 2007 рік не додано в силу знищення документів на момент їх витребування за закінченням строку зберігання, що підтверджено наданим на виконання ухвали апеляційного суду Одеської області від 14 січня 2016 року про забезпечення доказів актом від 3 квітня 2013 року №01 м. Одеса «Про виділення до знищення документів, що не підлягають зберіганню», за період 2001-2007 роки (т.2 а.с.199-200, 210-212).

Не приймаються як підстава для скасування рішення доводи апеляційної скарги щодо зміни курсу гривні по відношенню до іноземних валют. Так, в анкеті-заяві на отримання кредиту від 23 листопада 2007 року ОСОБА_3 просив надати кредит в іноземній валюті, а саме в доларах США в сумі 400000,00 доларів США. Валютою кредиту за умовами укладеного кредитного договору №5884415 від 26 листопада 2007 року є іноземна валюта, за змістом п.п.1.1.1 договору позичальник несе всі валютні ризики під час виконання ним зобов'язань (т.1 а.с.14-17, 25-27). Пунктом 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 25 травня 2007 року за №541/13808 у разі надання кредиту в іноземній валюті валютні ризики під час виконання зобов'язань за кредитним договором несе позичальник. Закріплений статтею 627 ЦК України принцип свободи договору передбачаєте, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Укладення договору в сенсі положень частини 1 статті 638 ЦК України є результатом досягнення сторонами в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Істотними є, зокрема, умови про предмет договору. Отже, укладення кредитного договору №5884415 від 26 листопада 2007 року, який недійсним не визнано, вказує на досягнення банком та ОСОБА_3 як сторонами договору згоди щодо предмету договору як то кредиту в іноземній валюті в розмірі 400000,00 доларів США, валютних ризиків під час виконання зобов'язань тощо.

В порядку перевірки доводів апеляційної скарги щодо пені та штрафів, наявності підстав для нарахування таких та не застосування судом положень частини 3 статті 551 ЦК України та, відповідно, не зменшення неустойки, встановлено наступне.

Так, пунктом 5.2 кредитного договору №5884415 від 26 листопада 2007 року передбачено, що у разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення.

Позов ПАТ «ПУМБ» до суду пред'явлено 13 листопада 2009 року, відтак, банк вправі вимагати стягнення пені, починаючи з 13 листопада 2008 року з огляду на визначену пунктом 2 статті 258 ЦК України спеціальну позовну давність в один рік що до вимог про стягнення неустойки. Тривалий не з вини банку розгляд справи на вказаний період не впливає, однак, банк, остаточно уточнивши 19 грудня 2013 року вимоги, просив стягнути пеню лише за період з 13 грудня 2012 року по 12 листопада 2013 року, відтак, посилання на визначення періоду нарахування пені без врахування спеціальної позовної давності безпідставні.

Розрахунок пені в розрахунку станом на 12 листопада 2013 року здійснено з врахуванням того, що починаючи з 23 березня 2012 року облікова ставка НБУ становила 7,5%, з 10 червня 2013 року облікова ставка НБУ становила 7,0%, з 13 серпня 2013 року облікова ставка НБУ становила 6,5%. Невідповідність суми заборгованості за пенею по порушенню строків по сплаті тіла кредиту та по порушенню строків по сплаті відсотків, що представлена в розрахунку заборгованості за кредитним договором, з даними експертизи, обумовлена тим, що експерт в своєму розрахунку округлив подвійну облікову ставку в день до 0,041%, 0,038%, 0,035% для періоду, в якому діяла облікова ставка 7,5%, 7,0%, 6,5% річних відповідно. В розрахунку банку операція округлення не використовувалась та становить 0,%, 0,8%, 0,34% для періоду, в якому діяла облікова ставка 7,5%, 7,0%, 6,5% річних відповідно, оскільки пунктом 5.2 кредитного договору визначено сплату пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а не округленої ставки.

За змістом частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений судом, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Так, в розрахунку станом на 12 листопада 2013 року заборгованість рівна за кредитом 396718,29 доларів США, за процентами 264817,83 доларів США, а всього за кредитом та процентами в загальній сумі 661536,12 доларів США; судовим рішенням стягнуто заборгованість за кредитом та процентами в загальній сумі 612603,89 доларів США. Неустойка в розрахунку заборгованості станом на 12 листопада 2013 року рівна 87329,05 доларів США та 290300,00 грн; судовим рішенням стягнуто таку ж неустойку. Отже, неустойка (пеня, штрафи) не перевищує розмір збитків (заборгованість за кредитом та нарахованими і несплаченими процентами), навпаки, в даній справі неустойка є значно меншою ніж розмір збитків, відтак, підстави для застосування частини 3 статті 551 ЦК України відсутні, рівно як і відсутній передбачений частиною 1 статті 616 ЦК України обов'язок суду зменшити розмір стягуваної з боржника неустойки, оскільки в даному випадку порушення не сталося з вини банку.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо ненадання ПАТ «ПУМБ» доказів не поновлення договорів страхування, на підставі чого нараховані суми штрафів. Так, пунктом 4.3.1 кредитного договору покладено на позичальника обов'язок протягом строку дії кредитного договору щорічно до дати закінчення періоду страхування, за який сплачено страховий платіж, поновлювати дію договорів страхування, укладення яких передбачено кредитним договором, на умовах попередньо погоджених з банком, при цьому страхова сума за договорами страхування, що будуть укладатися на новий строк, має бути не меншою, ніж сума поточної заборгованості позичальника за основною сумою кредиту і не меншою дійсною вартості майна (за договором страхування майна) на момент укладення таких договорів страхування, а за договорами страхування нерухомого майна не меншою, ніж його повна (оціночна) вартість, зазначена в договорі забезпечення. Отже, на підтвердження виконання умов цього пункту саме ОСОБА_3 зобов'язаний був до дати закінчення періоду страхування, за який сплачено страховий платіж, надати ПАТ «ПУМБ» як вигодонабувачу по одному оригінальному примірнику цих договорів страхування, а також документів, що підтверджують сплату страхових платежів в повному обсязі за період, на який було поновлено дію договорів страхування. Крім того, зміна курсу гривні по відношенню до іноземних валют не є підставою для не сплати страхових платежів.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). Позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Позовна давність один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Кредитний договір №5884415 укладено 26 листопада 2007 року, строк кредитування до 26 листопада 2022 року. Невиконання умов кредитного договору почалося з 27 квітня 2008 року. Вимогу про дострокове повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом вручено ОСОБА_3 22 липня 2008 року. Позов до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором (кредиту, процентів, пені) пред'явлено 13 листопада 2009 року. Отже, загальна позовна давність тривалістю у три роки до вимог про стягнення кредиту та процентів, є дотриманою. Спеціальна позовна давність тривалістю в один рік до вимог про стягнення неустойки захищає вимог про стягнення неустойки за період з 13 листопада 2008 року (тривалість розгляду справи не змінює це й період). В ході розгляду справи ПАТ «ПУМБ» уточнив вимоги, при цьому пеню просив лише за період з 13 грудня 2012 року по 12 листопада 2013 року, відтак, спеціальна позовна давність до вимог про стягнення пені є дотриманою.

Вимогу про стягнення штрафів пред'явлено 19 грудня 2013 року. В суді першої інстанції до винесення рішення про застосування позовної давності до вимоги про стягнення штрафів не заявлялось, наявні в матеріалах справи заперечення на уточнені позовні вимоги банку не містять посилання на застосування наслідків спливу позовної давності до вимог про стягнення штрафу, за змістом заперечень (окремо заява про застосування позовної давності не подавалась) ОСОБА_3 звертав увагу на необхідність застосування позовної давності до вимог про стягнення простроченої заборгованості за кредитом та простроченої заборгованості за процентами (т.2 а.с.119-125). Отже, підстави для застосування спеціальної позовної давності до вимог про стягнення штрафів відсутні. Більш того, апеляційна скарга не містить доводів про застосування строку позовної давності до штрафів.

Правові підстави для ухвалення в апеляційній інстанції нового рішення про відмову в позові відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич