Справа № 146/292/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря Слободянюк Т.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Томашпіль клопотанняОСОБА_3 про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл внатурі земельних ділянок та визнання права власності на ? частку земельних ділянок, -

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2015 року представник ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про залишення вказаного позову без розгляду

Того ж дня ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про розподіл судових витрат.Посилаючися на норму ч.3.ст 89 ЦПК України просив стягнення з ОСОБА_1 на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 4750 грн. В підтвердження заявлених вимог надав розрахунок витрат повязаних з наданням правової допомоги.

Ухвалою Томашпільського районого суду Вінницької області від 23 листопада 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл внатурі земельних ділянок та визнання права власності на ? частку земельних ділянок залишено без розгляду. Стягнуто з ОСОБА_1 на Користь ОСОБА_3 2070 грн судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 24 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Томашпільського районного суду від 23 листопада 2015 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд в частині вирішення питання судових витрат у звязку із залишенням позову без розгляду.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_2 клопотання про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат в розмірі 4750 грн підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що позивачем було подано необгрунтований позов про розподіл земельних ділянок набутих під час шлюбу, оскільки їй завідомо було відомо про існування договору дарування на зазначені ділянки, майно набуте за таким правочином поділу не підлягає.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила щодо стягнення з неї на користь відповідача судових витрат на правову допомогу. Вважає що діяла правомірно.

Суд, заслухваши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Так, виходячи зі змісту ч. 3 ст. 89 ЦПК України у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача.

Обов'язковою умовою для можливості задоволення такої вимоги є наявність необґрунтованих дій позивача.

Абзацом 3 п. 38 Постанови Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що саме по собі предявлення позову не може свідчити про необгрутновані дії позивача.

Як на обставину, що свідчатить про необґрунтованість дій позивача, представник відповідача посилається на те, що позивач знала чи повинна була знати що майно яке набуте за договором дарування не є об»єктом спільної сумісної власності, яке поділу не підлягає. Проте на думку суду зазначена обставина не свідчить про те, щоОСОБА_1 діяла недобросовісно та звернулася з необґрунтованим позовом.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника відповідача про стягнення судових витрат з позивача.

Керуючись статтями 89, 209, 210 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про стягнення судових витрат з ОСОБА_1 на його користь відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І.В. Скаковська