Справа № 520/2985/16-ц
Провадження № 6/520/156/16
УХВАЛА

27.09.2016

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Луняченка В.О. ,

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Одесі цивільну подання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про видачу дубліката виконавчого листа,-

ВСТАНОВИВ:

16.03.2016 року до Київського районного суду м. Одеси звернувся відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області з поданням по видачу виконавчого листа за справою №2-66 від 15.06.2006 року за позовом ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради про зобов'язання надання рівноцінної квартири і відшкодування моральної шкоди.

Подання обґрунтовано тим, що відповідно до п.15.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень за завою сторони виконавчого провадження або з ініціативи державного виконавця відновленню підлягають: втрачене виконавче провадження або його матеріали; знищене виконавче провадження у разі постановлення Європейским судом з прав людини рішення, відповідно до якого держава зобовязана виконати рішення національного суду.

У судове засідання представник заявника подав заяву про розгляд подання без його участі.

Тривалий час розгляду подання обумовлено тим, що матеріали самої справи знаходились у Апеляційному суді Одеської області у звязку із оскарженням ОСОБА_2 (колишній ОСОБА_1)М.М. ухвали суд від 17/03/2016 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа.

Як встановлено у судовому засіданні у провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №2-660/06 за позовом ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради про зобов'язання надання рівноцінної квартири і відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.05.2006 року вказаний позов ОСОБА_1 було задоволено та зобовязано Київську районну адміністрацію Одеської міської ради надати ОСОБА_1 та члену її родини замість квартири АДРЕСА_1 іншу однокімнатну квартиру з усіма комунальними вигодами житловою площею не менш як 14,9 кв.м., загальною площею не менш як 30,4 кв.м. та стягнуто з Київської районної адміністрації Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

ОСОБА_1 отримала рішення з відміткою про набрання ним законної сили та виконавчі листи на примусове виконання рішення. 21.06.2006 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

У звязку із тривалим невиконанням рішення суду ОСОБА_2 звернулась із заявою про порушення її прав до Європейського суду з прав людини.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.08.2006 року за заявою Київської районної адміністрації Одеської міської ради було скасовано зазначене заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.05.2006 року по даній справі, та анульовано виконавчі листи №2-660 від 15.06.2006 року, які були видані на підставі скасованого заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.05.2006 року. Номер справи було змінено з 2-660/06 на 2-8/2007.

Також з матеріалів справи вбачається, що судом 28.08.2006 року було направлено до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Одеської області, лист, яким повідомлено про скасування заочного рішення суду від 18.05.2006 року та запропоновано повернути виконавчі листи на адресу суду.

На підставі даного листа 29.08.2006 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до положень п.4 ст. 37 Закону України « Про виконавче провадження».

За результатами подальшого розгляду вказаної справи Київським районним судом м. Одеси було прийнято постанову від 23.04.2007 року (2-8/2007), залишену без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2007 року (№22а-1434/07), якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

На даний час вказана постанова Київського районного суду м. Одеси від 23.04.2007 року та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2007 року є чинними, ніким не оскаржені та не скасовані.

Виконавче провадження знищено у звязку із закінченням трирічного терміну його зберігання.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 06 червня 2013 року за заявою №11770/03 та 89 інших заяв, по справі «Кононова та інші проти України», за яким державу-відповідача (Україну) було зобовязано, зокрема, виконати рішення національного суду ( у тому числі заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.05.2006 року по справі №2-660/06), що ухвалено на користь заявника.

Питання повязані із розглядом подання про видачу дублікату виконавчого документа врегульовано Цивільним процесуальним кодексом ( ЦПК ) України, а питання повязані із виконанням рішень Європейського суду з прав людини с Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, відповідно до положень ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та кореспондуючого положення ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішення Європейського суду з прав людини є обовязковими для виконання.

При цьому згідно зі ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, може бути видано один виконавчий лист.

Таким чином підставою для видачі виконавчого листа є наявність рішення суду та факт набрання ним законної сили. Натомість з матеріалів цивільної справи №2-660/06) вбачається, що рішення суду на користь ОСОБА_2 ( колишня ОСОБА_1) М.М. законної сили не має, оскільки було скасовано судом за заявою Київської районної адміністрації Одеської міської ради у порядку, встановленому для перегляду заочного рішення, про що 28.08.2006 року постановлена зазначена ухвала.

Детальний аналіз тексту рішення Європейського суду з прав людини від 06 червня 2013 року за заявою №11770/03 та 89 інших заяв ( зокрема заяви ОСОБА_1М.), по справі «Кононова та інші проти України» суд приходить до наступних висновків:

Вказаним рішенням Європейський суд з прав людини встановив порушення державою Україна положень ч.1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист праві і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яку було ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97

Згідно п. 15 розділу IV Рішення Європейського суду, порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції у звязку з тривалим невиконанням рішень, ухвалених на користь заявників. Порушення статті 13 Конвенції, оскільки заявники не мали ефективних засобів юридичного захисту, за допомогою яких вони могли б отримати відшкодування шкоди, завданої невиконанням рішення.

Таким чином Європейський суд, вирішуючи справу «Кононова та інші проти України» вирішував питання про захист прав людини на правосуддя та на виконання рішення суду в частині, що стосується конкретних осіб, і повязано саме з фактом невиконання рішення суду, яки набрали законної сили і не розглядав питання про законність самих рішень.

Текст рішення Європейського суду з прав людини від 06 червня 2013 року за заявою №11770/03 та 89 інших заяв та його офіційний переклад опубліковано у Офіційному віснику України (від 02.08.2013 № 56, стор. 299, стаття 2042), та копія рішення знаходиться у матеріалах справи.

Судом також приймається до уваги, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2016 року ( залишеної без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20.07.2016 року) було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа по рішенню від 15.06.2006 року по цивільної справі №2-8/2007 ( колишня 2-66 ) за позовом ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради про зобов'язання надання рівноцінної квартири і відшкодування моральної шкоди.

У зазначеної ухвалі, суд окремо суд наголосив на тому, що у звязку з описаною ситуацією щодо ухвалення Європейським судом з прав людини рішення про зобовязання держави Україна виконання рішення національного суду, що було скасовано та на час ухвалення Європейським судом з прав людини такого рішення, суд звернувся до Міністерства Юстиції України за розяснення та методичними рекомендаціями з приводу вжиття судом належних заходів на виконання рішення Європейського суду з прав людини від 06 червня 2013 року за заявою №11770/03 та 89 інших заяв, по справі «Кононова та інші проти України, та у відповідь на такий лист Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини, в межах своєї компетенції вказав, що у разі порушення положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський суд в своєму рішенні встановлює розмір справедливої сатисфакції відповідно до практики за аналогічні порушення та додаткові заходи індивідуального характеру для відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який стягувач мав до порушення Конвенції.

При цьому у своїй практиці Європейський суд неодноразово зазначав, що виконувати повноваження апеляційного суду не є його завданням або, як неодноразово він встановлював, виступати судом четвертої інстанції щодо рішень, прийнятих національними судами.

В ухвалі від 17.03.2016 рокусуд, також вказав на те, що рішення Європейського суду з прав людини у справі за заявою №11770/03 та 89 інших заяв, по справі «Кононова та інші проти України», не можна розглядати як підставу для видачі дубліката виконавчого листа на виконання Заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.05.2006 року, №2-660/06, що було скасовано відповідно до Ухвали Київського районного суду м. Одеси від 28.08.2006 року.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовими рішеннями ( до яких відповідно до вимог ч.1 ст. 208 ЦПК України відносяться і ухвали) у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, на доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення подання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про видачу дубліката виконавчого листа по рішенню від 15.06.2006 року по цивільної справі №2-8/2007 ( колишня 2-66 ) за позовом ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради про зобов'язання надання рівноцінної квартири і відшкодування моральної шкоди.

Питання повязані з виконанням рішення Європейського суду з прав людини в частині стягнення з держави присуджених ОСОБА_2 коштів у звязку із порушенням її прав тривалим невиконанням рішення суду розглядаються у порядку визначеному Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 293 294 ,368,370, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про видачу дубліката виконавчого листа по рішенню від 15.06.2006 року по цивільної справі №2-8/2007 ( колишня 2-66 ) за позовом ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради про зобов'язання надання рівноцінної квартири і відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луняченко В. О.