АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/8701/14-ц Головуючий суддя І інстанції Полєхін А. Ю.
Провадження № 22-ц/790/6092/16 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

Пшенічної Л.В.,

за участю секретаря - Брулевича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначило, що 02 квітня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №МL 702/061/2007, згідно з яким останньому перераховано на поточний рахунок НОМЕР_1 кредитні кошти в розмірі 48700,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,99% строком до 03 квітня 2017 року.

30 червня 2009 року державним реєстратором Голосіївської районної у м. Київ державної адміністрації проведено реєстрацію змін до установчих документів позивача, відповідно до яких була змінена назва Банку з Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк».

12 листопада 2010 року за договором купівлі-продажу кредитного портфелю ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за зазначеним кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_2 в період дії кредитного договору не дотримувався його умов, внаслідок чого станом на 20 лютого 2015 року в нього перед позивачем виникла заборгованість за кредитом в розмірі 7199100,47 грн. з яких: 44559,71 доларів США - заборгованість по тілу кредиту, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2015 року складає 1219060,09 грн., 12030,51 доларів США - заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2015 року складає 329129,49 грн. та 5650910,89 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту.

Також, 24 червня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №МL-702/985/2008, згідно з яким останньому перераховано на поточний рахунок НОМЕР_1 кредитні кошти в розмірі 10800,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі FIDR+5,49% строком до 26 червня 2023 року.

12 листопада 2010 року за договором купівлі-продажу кредитного портфелю ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за зазначеним кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_2 в період дії кредитного договору не дотримувався його умов, внаслідок чого станом на 20 лютого 2015 року в нього перед позивачем виникла заборгованість за зазначеним кредитом в розмірі 1704097,73 грн. з яких: 10693,51доларів США - заборгованість по тілу кредиту, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2015 року складає 292551,98 грн., 2701,95 доларів США - заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2015 року складає 73919,68 грн. та 1337626,07 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов'язань, позивач просив остаточно стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №МL 702/061/2007 від 02 квітня 2007 року по тілу кредиту в розмірі 44559,71 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2015 року складає 1219060,09 грн., по нарахованим та не сплаченим відсоткам у розмірі 12030,51 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2015 року становить 329129,49 грн. та пеню в розмірі 5650910,89 грн., а всього 7199100,47 грн. та заборгованість за кредитним договором №МL-702/985/2008 від 24 червня 2008 року по тілу кредиту в розмірі 10693,51 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2015 року складає 292551,98 грн., по нарахованим та не сплаченим відсоткам у розмірі 2701,95 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2015 року становить 73919,68 грн. та пеню в розмірі 1337626,07 грн., а всього 1704097,73 грн., а також судові витрати з судового збору в розмірі 3654,00 грн.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2015 року позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ML 702/061/2007 від 02 квітня 2007 року в розмірі 2 767 250 (два мільйони сімсот шістдесят сім тисяч двісті п'ятдесят) гривень 58 копійок, заборгованість за кредитним договором № ML-702/985/2008 від 24 червня 2008 року в розмірі 659 023 (шістсот п'ятдесят дев'ять тисяч двадцять три) гривні 66 копійок та судові витрати з судового збору в розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 серпня 2016 року заяву ОСОБА_2 про перегляд вказаного заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування вказаного заочного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, зазначає, що районним судом не врахований той факт, що позивачем не доведено наявність заборгованості у ОСОБА_2 перед банком, судом не застосовано строк позовної давності до вказаних правовідносин та не враховано, що нотаріусом вчинено виконавчий напис за кредитними договорами і державним виконавцем відкрити виконавчі провадження на підставі виконавчих написів.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст.303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення вимог позивача суд першої інстанції виходив із того, що заборгованість за кредитним договором ОСОБА_2 не погашена, а тому позичальник повинен сплатити її ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції за таких підстав.

Судом встановлено, що 02 квітня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №МL 702/061/2007, за умовами якого банк зобов'язався надати кредит на споживчі цілі у розмірі 48700,00 доларів США на поточний рахунок НОМЕР_1, зі сплатою відсотків у розмірі 13,99% річних, зі строком повернення кредиту 03 квітня 2017 року, а останній у свою чергу приймає кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути позивачу суму кредиту, а також сплачувати відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у договорі. Кредитний договір складається з двох частин, які нероздільно пов'язані між собою. З метою отримання, обслуговування та погашення кредиту Банк відкриває позичальнику поточний рахунок. Відповідно до п. 4 зазначеного кредитного договору, повернення кредиту та сплати процентів відбувається шляхом сплати позичальником платежів, тобто щомісячне погашення кредиту та нарахованих процентів погашається рівними частинами з нарахуванням процентів на залишок заборгованості по кредиту. Графік платежів, є невід'ємною частиною до зазначеного договору, в ньому визначені дата погашення кредиту, сума платежу за розрахунковий період, погашення основної суми кредиту та проценти за користування кредитом. Пунктом 3.1. договору визначено, що сторони наступним прийшли до згоди, що в якості забезпечення всіх своїх зобов'язань за кредитним договором позичальник, керуючись положеннями чинного законодавства та умовами договору, зобов'язується передати чи/та забезпечити передачу Майновим поручителем в іпотеку банку предмет іпотеки, що перебуває у власності позичальника чи/та Майного поручителя. При цьому предметом іпотеки є житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0747 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

12 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за вказаним кредитним договором /а.с. 27-33/.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 1.7.2. кредитного договору, банк здійснює видачу кредиту позичальнику однією сумою чи траншем згідно кредитною заявкою позичальника. Кредит надається однією сумою чи траншами шляхом дебатування позичкового рахунку позичальника та перерахування кредитних коштів за реквізитами, вказаними в кредитній заявці позичальника. Кожний наступний транш надається позичальнику за умови підтвердження ним цільового використання кожного попереднього траншу, якщо інше не передбачено цим договором.

Судом встановлено, що на підставі кредитної заявки ОСОБА_2 про надання кредитних коштів відповідач отримав кредит в розмірі 48700,00 доларів США /а.с. 16/.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 20 лютого 2015 року допустив заборгованість за кредитним договором №МL 702/061/2007 від 02 квітня 2007 року, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 44559,71 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2015 року складає 1219060,09 грн., відсотків у розмірі 12030,51 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2015 року складає 329129,49 грн. та пені у розмірі 5650910,89 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком /а.с. 102-103/.

Крім того, 24 червня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №МL-702/985/2008, за умовами якого банк зобов'язався надати кредит на споживчі цілі у розмірі 10800,00 доларів США на поточний рахунок НОМЕР_1, зі сплатою відсотків у розмірі FIDR+5,49% річних, зі строком повернення кредиту 26 червня 2023 року, а останній зобов'язався повернути позивачу суму кредиту та сплачувати проценти /а.с. 18/.

Банк на підставі умов договору та кредитної заявки ОСОБА_2 перерахував на поточний рахунок НОМЕР_1 кредитні кошти у розмірі 10800,00 доларів США /а.с. 85/.

ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 20 лютого 2015 року допустив заборгованість за кредитним договором № МL-702/985/2008 від 24 червня 2008 року, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 10693,51 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2015 року складає 292551,98 грн., відсотків у розмірі 2701,95 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2015 року складає 73919,68 грн. та пені у розмірі 1337626,07 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком /а.с. 102-103/.

Відповідно до ст.ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Враховуючи викладене, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» має всі підстави для пред'явлення вимог відповідачу, щодо виконання боргових зобов'язань у повному обсязі.

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст.526, 1054 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 1.1. частини №2 кредитного договору №МL 702/061/2007 від 02 квітня 2007 року та кредитного договору №ML-702/985/2008 від 24 червня 2008 року банк надає позичальнику Кредит в розмірі 48700,00 доларів США та 10800,00 доларів США, а позичальник приймає Кредит, зобов'язується належним чином використовувати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобов'язання, як вони визначені у цьому Договорі.

Згідно п. 1.4 кредитного договору, за користування кредитом позичальник зобовязаний сплатити Банку відповідну плату в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, а саме: проценти за користування кредитом розраховуються як FIDR + фіксований відсоток з розрахунку Річної бази нарахування процентів, за базовий FIDR сторони приймають ставку FIDR (діючу на момент укладення договору). Плаваюча процентна ставка по кредиту підлягає корегуванню протягом дії договору щоразу після перебігу кожного (дванадцятого) календарного місяця, починаючи з дати укладення договору, якщо інше не передбачено договором. Плаваюча процентна ставка за користування Кредитом впродовж першого року дії договору, підлягає корегуванню після перебігу одинадцятого календарного місяця, починаючи з дати укладення договору. Плаваюча процентна ставка фіксується відповідно до умов договору в перший банківський день Місяця наступного за місяцем закінчення вищезазначеного 11/12 місячного періоду дії попередньої плаваючої процентної ставки. З зазначених дат проценти нараховуються виходячи із ставок FIDR + Фіксований відсоток з розрахунку Річної бази нарахування процентів. Сторони цим висловлюють цілковиту згоду щодо такої зміни Плаваючої процентної ставки, стосовно всієї непогашеної суми Кредиту, без укладення будь-яких додаткових договорів до договору. Проценти нараховуються щомісяця у день сплати процентів, але не пізніше дати повернення кредиту, визначеної у Графіку платежів (Додаток №1) на фактичну суму непогашений кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення, та сплачуться позичальником відповідно до умов ст. 1.5 цього договору. У випадку порушення позичальником своїх зобовязань, встановлених будь-яким з підпунктів п.2.3.7, чи/та п.1.3.1.5 кредитного договору, Фіксована процентна ставка чи Фіксований відсоток підвищується на 4% річних за кожна 12 місяців невиконання чи неналежного виконання будь-якого з підпунктів п. 2.3.7, чи/та п.1.3.1.5 кредитного договору. Підвищення процентної ставки буде здійснено в силу настання п.1.4.1.5.1 договору та не потребує укладання будь-якого додаткового договору чи Графіку Платежів у новій редакції сторони згодні з таким підвищенням по відношенню до всієї неповернутої суми кредиту, при цьому процентна ставка по кредиту підлягає корегуванню в перший банківський день місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено порушення будь-якого з підпунктів п. 2.3.7, чи/та п.1.3.1.5 кредитного договору

Пунктом 1.6.1. Договорів встановлено, що позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту та відповідно до умов встановлених ст. 1.5 договору.

Згідно п. 1.5 договору, повернення відповідної частини Кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на Поточний рахунок, якщо інше не передбачено договором. Нараховані в порядку передбаченому договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк передбачений в графіку платежів. Якщо до сплати процентів з моменту надання кредиту залишається не більше 3 банківських днів, перше нарахування та сплата процентів здійснюється у наступному місяці.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто, пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаними кредитним договорами, відповідачу станом на 20 лютого 2015 року була також нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту за кредитним договором №МL 702/061/2007 від 02 квітня 2007 року 5650910 грн. 89 коп. та за кредитним договором ML-702/985/2008 від 24 червня 2008 року 1337626 грн. 07 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Зазначена позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі №6-100цс14, яка є обов'язковою для застосування судами відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України.

Станом на 20 лютого 2015 року сума заборгованості відповідача за кредитним договором №МL 702/061/2007 від 02 квітня 2007 року за тілом кредиту складає 44559,71доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2015 року складає 1219060,09 грн., а розмір заборгованості з пені - 5650910 грн. 89 коп. та за кредитним договором ML-702/985/2008 від 24 червня 2008 року за тілом кредиту складає 10693,51доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2015 року складає 292551,98 грн., а розмір заборгованості з пені - 1337626 грн. 07 коп. Таким чином, розмір нарахованої пені за порушення виконання зобов'язань за договорами є неспівмірним з сумою заборгованості за кредитом та більш ніж у два рази перевищує її розмір, що не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, визначених у п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про зменшення розміру пені за кредитним договором №МL 702/061/2007 від 02 квітня 2007 року, яка підлягає стягненню з відповідача до 1219061,00 грн. та за кредитним договором ML-702/985/2008 від 24 червня 2008 року, яка підлягає стягненню з відповідача до 292552,00 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором №МL 702/061/2007 від 02 квітня 2007 року, яка підлягає стягненню з відповідача становить 2767250,58 грн., та за кредитним договором ML-702/985/2008 від 24 червня 2008 року, яка підлягає стягненню з відповідача становить 659023,66 грн.

Доводи ОСОБА_2 про те, що судом першої інстанції при ухваленні заочного рішення не були застосовані строки позовної давності є безпідставними.

За змістом частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно частини першої статті 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції. Той факт, що сторона не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції у випадках, передбачених законом може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а не для вирішення апеляційним судом її заяви про застосування позовної давності.( Правова позиція Верховного Суду України в Постанові № 6 - 2307 цс 15 від 02 березня 2016 року)

Також, не є підставою для скасування вказаного рішення наявність виконавчих написів нотаріуса за кредитними договорами, за договорами іпотеки, оскільки із постанов державного виконавця від 05. 05. 2011 року м. Мерефа вбачається, що виконавчі документи повернуті стягувачу, оскільки не надано технічної документації та відмитки про згоду авансування витрат на виготовлення документації.

Суд повно та всебічно з»ясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне рішення .

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.М. Шаповал

Судді: І.С. Кіпенко

Л.В. Пшенічна