Справа №: 164/1545/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Невара О.В.,

при секретарі Костюк Л.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до Колківської селищної ради Маневицького району про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтували тим, що їх батько ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ще за свого життя 1.04.1989 року склав заповіт, який було посвідчено Маневицькою державною нотаріальною конторою, згідно якого належні йому житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1, заповів в рівних частках їм - позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Спадщину після смерті батька ОСОБА_4 позивачі своєчасно у визначений законодавством термін прийняли, фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном, оскільки постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцем за законом на це майно є донька спадкодавця та сестра позивачів - ОСОБА_5, однак вона у визначений законом строк не вчинила будь-яких дій, що свідчать про прийняття нею спадщини, на спадкове майно не претендує. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивачі не мають можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просили суд визнати за ними в порядку спадкування за заповітом в рівних частках право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_4

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просив визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом в рівних частках право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_4

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, представник відповідача - Колківської селищної ради Маневицького району в судове засідання не з'явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача - Колківської селищної ради Маневицького району подав до суду заяву, в якій вказав, що із заявленими позивачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 позовними вимогами селищна рада згідна у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують, просив справу розглядати у його відсутності.

Враховуючи думку представника позивача ОСОБА_1, який не заперечує щодо розгляду справи у відсутності позивачів та представника відповідача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та представника Колківської селищної ради Маневицького району.

Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно ст.ст. 534, 535 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 являвся власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Ще за свого життя 1.04.1989 року останній склав заповіт, який було посвідчено Маневицькою державною нотаріальною конторою, згідно якого належні йому житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1, заповів в рівних частках позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Спадщину після смерті батька ОСОБА_4 позивачі своєчасно у визначений законодавством термін прийняли, фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном, оскільки постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяв про відмову від спадщини вони не подавали. Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцем за законом на це майно є донька спадкодавця та сестра позивачів - ОСОБА_5, однак вона у визначений законом строк не вчинила будь-яких дій, що свідчать про прийняття нею спадщини, на спадкове майно не претендує. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивачі не мають можливості. Зазначені обставини підтвердили представник позивача в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 1.04.1989 року, посвідченого Маневицькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 357, свідоцтв про смерть серії НОМЕР_1 від 9.04.1991 року, довідок Колківської селищної ради Маневицького району № 1784 від 31.08.2015 року, № 2369 та № 2370 від 30.10.2015 року, висновку про відповідність будинковолодіння по АДРЕСА_1 діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 26.10.2015 року, свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 14.03.1953 року та серії НОМЕР_3 від 16.10.2015 року, свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 6.03.1960 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 1.11.1972 року, нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_5 про відмову від спадщини, свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 28.09.1961 року, постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 1.12.2015 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 2/01-16 від 11.01.2016 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, являючись спадкоємцями за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_4, фактично набули право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це майно за ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних частках.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 524-527, 529, 534-535, 548-549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних частках право власності відповідно за кожною окремо на ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1 Волинської області, які належали ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: