Справа № 454/2865/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

при секретарі Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, у позовній заяві вказавши, що одружився з нею 03.05.2012року, від шлюбу у сторін дітей не має. Вказує, що відповідач не відвідує позивача у СВК-47 та не надає йому моральної підтримки. Просить шлюб між ним та відповідачем розірвати.

Позивач надав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Крім цього 04.02.2016 року позивач надав додаткові пояснення з приводу їхніх сімейних стосунків з відповідачкою, в якому вказав, що у них з ОСОБА_2 відсутні спільні діти та що у них немає спільного майна. Також зазначає, що відповідачка жодного разу не навідувалась до нього в СВК 47 де останній відбуває покарання та не надає йому жодної підтримки.

Відповідач в судове засідання не прибула, однак надала суду заяву в якій вказала що позовні вимоги не визнає. Просить надати їм термін на примирення.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія І-ГЮ №077678 встановлено, що - 03.05.2012 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського районного управління юстиції був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що зроблено відповідний актовий запис №23.

Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

В судовому засіданні установлено, що позивач з відповідачкою не має ні спільних дітей, ні спільного майна, примирюватись не бажає, оскільки остання взагалі його не відвідує у місцях позбавлення волі, та категорично наполягає на розірванні шлюбу.

Крім цього, позивач зазначив, що шлюб із відповідачкою був укладений, коли він відбував покарання в місцях позбавлення волі, і з 2013 року між ними не має жодних стосунків.

На даний час він має намір одружитися вдруге, і на його переконання відповідачка умисно через цю обставину не погоджується на розірвання шлюбу.

Також, позивач вказав, що звертається із позовом про розірвання шлюбу вдруге, і примирення як таке між ним та відповідачкою неможливе.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 110, 115 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 03.05.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського районного управління юстиції, актовий запис № 23, між

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутні під час оголошення рішення, протягом 10 днів з часу отримання копії рішення.

Головуючий: М. Я. Адамович