Справа № 754/7389/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

03 червня 2016 року Суддя Деснянського районного суду м.Києва Мальченко О.В. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості ,

в с т а н о в и в :

02.06.2016 позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 30.03.2012 р. та 01.08.2013 р. з урахуванням 3 % річних у розмірі 12 940 671 грн.

Одночасно із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову , в якій позивач просить накласти арешт на майно , що належить відповідачу , а саме :

-нежитлову будівлю ( приміщення торгового центру) за адресою : АДРЕСА_1 ;

-нежитлову будівлю ( приміщення торгового центру) за адресою : АДРЕСА_1 приміщення торгової секції № 253 , 1/3 частку ;

-комплекс по обслуговуванню інфраструктури траси Київ-Луганськ-Ізварине , 28 км. , « Гостинний Двір» ;

- грошові кошти у будь-якій валюті , що знаходяться на будь-яких рахунках у будь-яких банківських установах України у межах заявленого позову .

Заявлена вимога мотивована тим , що відповідач ухиляється від повернення отриманих коштів , переховується від позивача , уникає будь-якого зв»язку. Зважаючи на вказані обставини існує велика вірогідність того , що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду .

Згідно з ч.3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходів по забезпеченню позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України, п. 3,4 Постанови пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру відповідно до п.1, ч.1 ст. 152 ЦПК України може бути забезпечений накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього, або в інших осіб.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову , суд ( суддя ) має з урахуванням доказів , наданих позивачем на підтвердження своїх вимог , пересвідчитися , зокрема , в тому , що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову ; з»ясувати обсяг позовних вимог , дані про особу відповідача , а також відповідність виду забезпечення позову , який просить застосувати особа , котра звернулась з такою заявою , позовним вимогам. . При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати , що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи , яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець .

Наведені у позовній заяві обставини та долучені до позовної заяви докази не дають достатнього обґрунтованих підстав на час відкриття провадження у справі вважати , що невжиття заходів забезпечення позову , про які просить позивач , може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду та що останні є співмірними із заявленими вимогами .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151 - 153 ЦПК України , суддя

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом п"яти днів з дня отримання її копії .

Суддя :