Справа № 352/1421/16-ц
Провадження № 2/352/1074/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді Струтинського Р.Р,

секретаря Бардюк-Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, який 20.04.2010 року розірвано. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно рішення Тисменицького районного суду від 24.05.2013 року з нього стягувалися аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Тисменицького районного суду від 07.06.2016 року збільшено розмір аліментів до 700 грн. щомісячно. Вважає, що розмір стягуваних з нього аліментів підлягає зменшенню у зв»язку із зміною його матеріального та сімейного стану, оскільки він на даний час перебуває в іншому шлюбі, від якого народилася дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час на його утриманні перебуває також дружина ОСОБА_5, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, дочка ОСОБА_4 та син дружини Маркіян. Крім того, він на даний час не працює та перебуває на обліку у Локачинському районному центрі зайнятості Волинської області, а відповідно доходу не отримує. Просив зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 до 450 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не з»явився. Від нього надійшла заява, у якій він просив справу розглядати без його участі, позов підтримує, просив його задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила, що сума розміру аліментів по 450 грн. щомісячно для утримання сина ОСОБА_3 є занадто малою, оскільки цих грошей навіть не буде вистачати для повноцінного харчування дитини, не враховуючи витрати на школу, навчання, одяг синові. Вважає, що оскільки позивач є фізично здоровим чоловіком, то він має можливість працевлаштуватися та працювати для того, щоб утримувати своїх дітей. Крім того зазначила, що останній не регулярно сплачує їй аліменти і на даний час його борг становить близько 4000 грн. Просила відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та обєктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принцип неупередженості, суд приходить до переконання про часткове задоволення позову з наступних висновків.

У відповідності з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, у якому народилася одна дитина, син ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1. 20.04.2010 року шлюб між ними розірвано. На підставі рішення Тисменицького районного суду від 24.05.2013 року з позивача стягувалися аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Тисменицького районного суду від 07.06.2016 року збільшено розмір аліментів до 700 грн. щомісячно.

Вказане рішення від 07.06.2016 року набрало законної сили, та звернуто до примусового виконання до ВДВС Тисменицького РУЮ.

Крім неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, на утриманні у позивача перебуває малолітня дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 від другого шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 229808 від 01.03.2016 року(а.с.12).

Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_5 України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і розяснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов»язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вирішуючи питання визначення суми аліментів, суд бере до уваги і те, що позивач на своєму утриманні має дружинуОСОБА_5, яка на даний час не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, що підтверджується випискою із наказу про відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку від 18.05.2016 року (а.с.15). Крім того, згідно довідки Локачинського районного центру зайнятості Волинської області № 1216 від 14.09.2016 року, останній на даний час не працює та перебуває на обліку у даному центрі зайнятості.

Суд, враховуючи положення ст. ст. 182, 184 СК України вважає, що стягнення із позивача аліментів в користь відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600 гривень щомісячно є достатнім для забезпечення дитині умов для її фізичного, духовного та культурного розвитку та не нашкодить інтересам самої дитини.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Тому стягнення аліментів в зміненому розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191, 192 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 11, 16 ЦПК України, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 3, 6, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року,та керуючись ст. ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки вул. Осовець, 12 с. Липівка Тисменицького району, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з часу набрання чинності рішенням суду і проводити до повноліття дитини.

Відкликати з ДВС Тисменицького районного управління юстиції виконавчий лист № 352/729/16 від 06.07.2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий Струтинський Р.Р.