АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6108/16 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 621/902/14-ц ОСОБА_1
Категорія: договірні Доповідач - Швецова Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Швецової Л.А.,

Суддів: Яцини В.Б., Карімової Л.В.,

За участі секретаря: Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк»

на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 10 серпня 2016 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ПАТ «Акцент-Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 22.04.2014 року було задоволено. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 18.07.2016 року вказане заочне рішення скасовано, а справа призначена до судового розгляду.

В обґрунтування свого позову ПАТ «Акцент-Банк» зазначав, що відповідно до договору б/н від 18.03.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 02.03.2014 року має заборгованість 24578 грн. 79 коп., яка складається з наступного: 1) 3000,00 грн. заборгованість за кредитом; 2) 12267,18 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3) 7665,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6. умов та правил надання банківських послуг: 4) 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 5) 1146,61 грн. штраф (процентна складова). На підставі викладеного, ПАТ «Акцент-Банк» просило стягнути з ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за Кредитним договором від 18.03.2008 року у розмірі 24578 грн. 79 коп., а також судовий збір у розмірі 245 грн. 79 коп.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 10 серпня 2016 року у задоволенні позовної заяви ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції ПАТ «Акцент-Банк» звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ «Акцент-Банк» у повному обсязі. Стягнути з відповідача судові витрати.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, ПАТ «Акцент-Банк» зазначило, що перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вирішила апеляційну скаргу ПАТ «Акцент Банк»» задовольнити частково, рішення районного суду скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

За правилом ч.1 ст..60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд, за ч.1 ст.11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких, відповідно до умов договору, визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, при наявності заяви відповідача про застосування строків позовної давності , прийшов до висновку про застосування положень ч.4 с.267 ЦК України , що є підставою для відмови у позові.

Проте, з таким рішенням суду першої інстанції в повному обсязі погодитись не можна, виходячи з наступного.

По справі , згідно наданих доказів встановлено , що 18.03.2008 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Акцент банк» укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Зобовязання за цим договором ПАТ «Акцент Банк» виконало в повному обсязі, передано ОСОБА_2 грошові кошти, та у нього перед позивачем виникли зобовязання щодо сплати належних платежів.

ОСОБА_2 зобовязання за вказаний договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 02.03.2014 року має заборгованість 24578 грн. 70 коп., відповідно надано розрахунку заборгованість складається з наступного: 3000 грн. заборгованість за кредитом; 12267,18 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 7665 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина), 1146,61 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.

Як вбачається з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст.ст. 610 - 611 ЦК України, передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають передбачені законом або договором наслідки.

Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. розмір і порядок одержання прцентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановлного договором строку закінчення виконання останього зобов'язання враві заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, разом з нарахованими процентами, відповдіно до ст.1048 ЦК Уркаїни, що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четвертастатті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно ст.216 ЦК України за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через.

Отже, у разі неналежного виконання позичальинком зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, що відповідає правовій позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року у справі №6-160цс14.

Враховуючи, що кредитним договором передбачені самостійні щомісячні платежі то нарахування заборгованості необхідно відраховувати з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами, договір про надання кредиту було укладено 18 березня 2008 року, після отримання якого ОСОБА_2 не було зроблено жодного платежу, таким чином заборгованість виникла з березня 2008 року.

В такому випадку право на звернення до суду у банку за основною вимогою виникло з березня 2008 року.

01.04.2014 року ПАТ «Акцент банк» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_4

Про застосування позовної давності відповідачем заявлено клопотання 08 серпня 2016 року.

Тому строк позовної давності на звернення позивачем з позовом був пропущений, отже в частині задоволення позовних вимог до 1 березня 2011 року слід відмовити.

Проте, судом першої інстанції не звернуто уваги на те, що ПАТ «Акцент Банк» має право на стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами та комісії за останні три роки.

Згіжно до ч.1 ст.1048 ЦК України у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як вбачається з матеріалів справи на момент звернення ПАТ «Акцент Банк» до суду позовом, відповідачем заборгованість не погашена.

Так, відповідно до договору, який міститься в матеріалах справи, між сторонами відсутня інша домовленість, тому відсотки в такому разі виплачуються щомісяця до дня повернення позики, як це передбачено ст..1048 ЦК України. Вказана правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду України №6-249цс15 від 02.12.2013 року.

Таким чином судова колегія приходить до висновку, що право ПАТ «Акцент Банк» на отримання щомісячних платежів у вигляді процентів порушувалось до моменту звернення до суду, а отже підлягають до стягнення суми процентів за кредитним договором за період з 02 березня 2011 року по 02 березня 2014 року в розмірі 6695,72грн. та за комісією в розмірі 3780 грн. в межах строку позовної давності.

Отже суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Також відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені неї і документально підтверджені судові витрати. Якщо позо задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Виходячи з викладеного, судова колегія вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Акцент банк» 216 грн.79 коп. судових витрат на справлення судового збору.

Керуючись ст.ст. 301,302, п.п.3 і 4 ст. 309, 312,313,317 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити частково.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 10 серпня 2016 року скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» () заборгованість за відсотками за період з 02 березня 2011 року по 02 березня 2014 року в розмірі 6695,72грн.(шість тисяч шістсот девяносто пять гривень сімдесят дві копійки) та за комісією за період з 2 березня 2011 року по 02 березня 2014 року в розмірі 3780 грн. (три тисячі сімсот вісімдесят гривень).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» () судовий збір в розмірі 216 грн. 79 коп.

Рішення апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий: Л.А.Швецова

Судді: Л.В.Карімова

ОСОБА_5