Справа № 368/1347/16-ц
Провадження № 2/368/699/16
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"18" листопада 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області під головуванням судді Шевченко І.І., при секретарі Гребеневич А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Кагарлицької міської ради Київської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, -

встановив:

позивачі просять суд визнати за ними в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 право власності на квартиру загальною площею 54,6 кв. м., житловою площею 30,20 кв. м., підсобною площею 20,90 кв. м., лоджія 3,50 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4.

За життя ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1993 р. належала ? частина квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Отже, після смерті ОСОБА_4 із спадкового майна залишилась вищезазначена 1/2 частина квартири.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

При житті ОСОБА_4 заповіт на все своє майно, в тому числі вищезазначену частину квартири, складено не було.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування законом одержують особи, визначені у статтях, 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_4 із спадкоємців першої черги залишились його діти ОСОБА_1, ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_6. Інших спадкоємців першої черги не залишилось.

Згідно ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України части у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України частки ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у спадщині ОСОБА_4 є рівними, тобто по 1/3 частині кожного. У зв'язку з чим, частка кожного спадкоємця з 1/2 частини спадкової квартири ОСОБА_4 становить 1/6 частина.

У зв'язку з відкриттям спадщини ОСОБА_4 ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у встановлений ст.. 1270 ЦК України шестимісячний строк подали заяви до державного нотаріуса Кагарлицької районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини ОСОБА_4, підтверджується витягом із Спадкового реєстру.

Проте, державний нотаріус Кагарлицької районної державної нотаріальної контори повідомила про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину квартири на кожного спадкоємця, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, в зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на квартиру.

Зокрема, за життя ОСОБА_4 оригінал свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1995 р. було втрачено. Взамін втраченого свідоцтва було видано дублікат, який також було втрачено. Вже після смерті ОСОБА_4 оригінал свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1995 р. було знайдений, але нотаріус відмовила в оформленні спадщини на підставі оригіналу, так як був виданий дублікат. У зв'язку з чим нотаріусом було запропоновано звернутися до суду для визнання права власності з порядку спадкування на 1/2 частину квартири ОСОБА_7, тобто на 1/6 частині квартири за ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Також, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6.

За життя ОСОБА_6 згідно свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1995 р. також належала 1/2 частина квартири за адресою за АДРЕСА_1.

Отже, після смерті ОСОБА_6 із спадкового майна залишилась вищезазначена 1/2 частина квартири.

При житті ОСОБА_6, заповіт на все своє майно, в тому числі вищезазначена частину квартири, складено не було.

Відповідно до ст.. 1261 Цивільного кодексу України після смерті ОСОБА_6 із спадкоємців першої черги залишився її син ОСОБА_3. Інших спадкоємців першої черги не залишилось.

У зв'язку з відкриттям спадщини ОСОБА_6 ОСОБА_3 у встановлений ст.. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк, подав заяву до приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу Мозгового Є.В. про прийняття спадщини ОСОБА_6, що підтверджується витягом із Спадкового реєстру.

Проте, приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Мозговий Є.В. повідомив про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на квартиру, який був втрачений за обставив вказаних вище. Крім того, приватний нотаріус Кагарлицького районного нотаріального округу Мозговий Є.В. повідомив про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину квартири ОСОБА_4, яку вона успадкувала після ОСОБА_4 У зв'язку з чим нотаріусом було запропоновано звернутись до суду для визнання за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування на 2/3 частини квартири ОСОБА_6

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подавши до суду заяву, в якій просить судовий розгляд проводити у її відсутність. Позовні вимоги підтримує. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій просить судовий розгляд проводити у його відсутність. Позовні вимоги підтримує. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій просить судовий розгляд проводити у його відсутність. Позовні вимоги підтримує. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представника відповідача в особі Кагарлицької міської ради Київської області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Представник третьої особи в особі Державної реєстрації відділу адміністративних послуг Кагарлицької РДА в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, а тому суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти яких не заперечують позивачі, подавши до суду заяву та позовні вимоги позивачів задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 234 Цивільного-процесуального кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина до складу якої входить ? частина квартири АДРЕСА_1.

Отже, після смерті ОСОБА_4 залишився вищезазначена ? частина квартири.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особу, визначені у заповіті.

При житті ОСОБА_4 заповіт на все своє майно, в тому числі вищезазначену квартиру, складено не було.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняті спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця, народжені після його смерті той з подружжя, який його пережив та батьки.

Після смерті ОСОБА_4 із спадкоємців першої черги залишились його дружина ОСОБА_6 та діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Інших спадкоємців не має.

Згідно ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України части у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України частки ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у спадщині ОСОБА_4 є рівними, тобто по 1/3 частині кожного. У зв'язку з чим, частка кожного спадкоємця з 1/2 частини спадкової квартири ОСОБА_4 становить 1/6 частина.

У зв'язку з відкриттям спадщини ОСОБА_4 ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у встановлений ст.. 1270 ЦК України шестимісячний строк подали заяви до державного нотаріуса Кагарлицької районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини ОСОБА_4, підтверджується витягом із Спадкового реєстру.

Проте, державний нотаріус Кагарлицької районної державної нотаріальної контори повідомила про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину квартири на кожного спадкоємця, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, в зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на квартиру.

Зокрема, за життя ОСОБА_4 оригінал свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1995 р. було втрачено. Взамін втраченого свідоцтва було видано дублікат, який також було втрачено. Вже після смерті ОСОБА_4 оригінал свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1995 р. було знайдений, але нотаріус відмовила в оформленні спадщини на підставі оригіналу, так як був виданий дублікат. У зв'язку з чим нотаріусом було запропоновано звернутися до суду для визнання права власності з порядку спадкування на 1/2 частину квартири ОСОБА_7, тобто на 1/6 частині квартири за ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Також, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6.

За життя ОСОБА_6 згідно свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1995 р. також належала 1/2 частина квартири за адресою за АДРЕСА_1.

Отже, після смерті ОСОБА_6 із спадкового майна залишилась вищезазначена 1/2 частина квартири.

При житті ОСОБА_6, заповіт на все своє майно, в тому числі вищезазначена частину квартири, складено не було.

Відповідно до ст.. 1261 Цивільного кодексу України після смерті ОСОБА_6 із спадкоємців першої черги залишився її син ОСОБА_3. Інших спадкоємців першої черги не залишилось.

У зв'язку з відкриттям спадщини ОСОБА_6 ОСОБА_3 у встановлений ст.. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк, подав заяву до приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу Мозгового Є.В. про прийняття спадщини ОСОБА_6, що підтверджується витягом із Спадкового реєстру.

Правом власності, згідно частини першої статті 316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Про те, оформити спадкові права на квартиру АДРЕСА_1 після смерті спадкодавців позивачі не має змоги, так як документи в оригіналі були втрачені, а тому відсутній правовстановлюючий документ на об'єкт нерухомості, який відповідно до вимог закону підтверджує право власності на нього.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачами доведено, що вони є спадкоємцями та бажають прийняти спадщину, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись Законом України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат», ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» , затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Кагарлицької міської ради Київської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину квартири загальною площею 54,6 кв. м., житловою площею 30,20 кв. м., підсобною площею 20,90 кв. м., лоджія 3,50 кв. м., що розташована за адресою АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину квартири загальною площею 54,6 кв. м., житловою площею 30,20 кв. м., підсобною площею 20,90 кв. м., лоджія 3,50 кв. м., що розташована за адресою АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 право власності на 2/3 частини квартири загальною площею 54,6 кв. м., житловою площею 30,20 кв. м., підсобною площею 20,90 кв. м., лоджія 3,50 кв. м., що розташована за адресою АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.І. Шевченко