РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2596/15-ц

номер провадження 2-о/695/2/16

30 травня 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Савенка В.Г..

при секретарі Бреус В.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша справу за позовом ОСОБА_1 Туганбієвни до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки та зміну черговості одержання прав на спадкування ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки та зміну черговості одержання прав на спадкування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим що, в 2006 році вона познайомилась з ОСОБА_5, що являється батьком відповідача по справі та почали спільно проживати з ним за адресою провул. Ново Бамівський, м. Золотоноша. За час спільного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет , тобто позивака вважає, що мали всі ознаки сімї також позивачка вказує, проте, що ОСОБА_5 знаходився в тяжкому фізичному стані та потребував стороннього догляду, який здійснювала позивачка по справі , а саме придбавала ліки та продукти харчування аж до смерті ОСОБА_5 та після його смерті за власні кошти провела його поховання, в звязку з чим позивачка просила суд встановити факт спільного проживання однією сімєю з ОСОБА_5 з 2006 року по дату смерті 31 січня 2015 року та просила суд визнати за нею право на спадкування як спадкоємця четвертої черги разом із спадкоємцями першої черги.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та пояснили, що в дійсності починаючи з 2006 року позивачка почала проживати з ОСОБА_5 однією сімєю та вести спільне господарство також пояснила що в дійсності в 2011 році вона виїжджала до Російської Федерації з метою проведення операції та повернулась в листопаді 2014 року та продовжила спільно проживати з ОСОБА_5 Позивачка та її представник не змогли пояснити суд якою саме хворобою хворів ОСОБА_5 за спільного проживання та в чому саме була необхідність у сторонньому догляді крім останніх днів його життя, коли ОСОБА_5 перебував в Золотоніський ЦРЛ у звязку з перенесеним інсультом.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю та пояснив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів стосовно заявлених позовних вимог, позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_5 страждав тяжкою хворобою, яка потребувала стороннього догляду натомість в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 перебував на «Д» обліку в Золотоніському наркологічному кабінеті у звязку з психічними розладами внаслідок вживання алкогольних напоїв. Крім того пояснив, що позивачка по справі не може бути спадкоємцем четвертої черги за законом, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачка з листопада 2011 року по листопад 2014 року не проживала разом ОСОБА_5 , оскілки перебувала за кордоном в Російській Федерації, тому відсутні підстави для визнання позивачки по справі спадкоємцем четвертої черги, як особи яка проживала спільно з спадкодавцем протягом пяти років до часу відкриття спадщини, а дві так і відсутні підстави для зімни черговості та спадкування разом зі спадкоємцями першої черги.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, покази свідків дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає до задоволення із наступних підстав:

Згідно показів свідка ОСОБА_6, вбачається, що він являється хрещеним батьком ОСОБА_4 та відповідно близьким другом ОСОБА_5 та може пояснити, що ОСОБА_5 мав шкідливу звичку і зловживав алкогольними напоями, також під час спілкування він повідомляв про те, що в нього є подруга ОСОБА_1 з якою вони разом вживають спиртні напої та про плани спільного проживання з позивачкою нічого не повідомляв. Також пояснив, що ОСОБА_5 до моменту своєї смерті не хворів на тяжкі хвороби, лише страждав алкогольного залежністю, допомогу та догляд за ним здійснювала його мати ОСОБА_7 До 2012 року ОСОБА_5 працював слюсарем в Золотоніському УЕГГ ВАТ «Черкасигаз» та відповідно отримував заробітну плату.

З показів свідка ОСОБА_8, вбачається, що він являється близьким другом рідного брата ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_9 та знає дану сімю з 1985 року, неодноразово він приїздив разом з ОСОБА_9 до м. Золотоноша та бачив, що ОСОБА_5 зловживає спиртними напоями Також таран О.Л. повідомляв, що зі слів матері ОСОБА_7 його брат ОСОБА_5 та ОСОБА_1 неодноразово били її та поламали їй руку. ОСОБА_9 протягом свого життя фінансово допомога брату ОСОБА_5, неодноразово влаштовував на роботу в м. Києві та в звязку зі зловживання останнім спиртними напоями був змушений повертати до м. Золотоноша. Також пояснив, що близько 2010 року ОСОБА_1 на кошти ОСОБА_9 виїхала в Російську Федерацію та повернулась в Україну в кінці 2014 року.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_10, яка пояснила, що вона являється двоюрідною сестрою ОСОБА_4 та на даний час проживає в м. Києві проте дуже часто приїжджала до бабусі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та бачила, що ОСОБА_5 зловживає спритними напоями, неодноразово піднімав руку на бабусю та зі слів бабусі ОСОБА_5 разом з ОСОБА_1 закривали бабусю в підвалі та коли вона тікала від них до сусіда, впала та зламала руку. Будь яким хворобами ОСОБА_5 не хворів крім алкогольної залежності та лікувався в лікарні від залежності. В той час коли ОСОБА_5 не вживав алкогольні напої, то він працював та фінансової допомоги з боку позивачки не отримував та все утримання родини здійснювала бабуся. Також пояснила, що бабуся збирала кошти на білет для ОСОБА_1 що відправити її до Російської Федерації, оскільки під час спільного поживання ОСОБА_5 та ОСОБА_1 лише вживали спиртні напої та її батько ОСОБА_9 особисто надавав кошти бабусі в розмірі 300 доларів США для придбання білету для позивачки по справі. Крім того пояснила, що позивачка та ОСОБА_5 не були однією сімєю , оскільки проживали спільно тільки для вживання спиртних напоїв та не мали спільного бюджету так все утримання проводилось за рахунок бабусі ОСОБА_7

Згідно показів свідка ОСОБА_11, вбачається, що вона являється двоюрідною сестрою померлого ОСОБА_5 та повідомила, що ОСОБА_1 зявилась в родині ОСОБА_12 після того як ОСОБА_5 лікувався від алкогольної залежності в Черкаській психіатричній лікарні де з позивачкою і познайомився та пояснила, що ОСОБА_5 в дійсності з 2006 року разом проживав з ОСОБА_1 проте назвати сімейними стосунками їх складно, оскільки вони проживали разом лише для спільного вживання алкоголю та проживали на кошти матері ОСОБА_7 Також пояснила, що позивачка виїздила до Російської Федерації близько 2011 року та повернулась в кінці 2014 року вже після смерті ОСОБА_7 ОСОБА_5 на будь які тяжкі хвороби не хворів, а лише мав алкогольну залежність.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_13, вбачається, що вона являється двоюрідною сестрою ОСОБА_5 та восени 2006 року ОСОБА_5 познайомив її з позивачкою а з 2007 року вони почали проживати як одна сімя. ОСОБА_5 зловживав алкогольними напоями, тому після того як з ним почала проживати позивачка він почав менше вживати алкоголю, вони вели спільне господарство та ніколи не бачила ОСОБА_1 пяною. Також пояснила, що коли ОСОБА_5 потрапив в лікарню та був прикутий до ліжка то позивачка завжди була біля нього та після його смерті основну частину коштів на поховання давала саме позивачка по справі. Крім того свідок підтвердила той факт , що ОСОБА_1 виїздила на територію Російської Федерації та її не було близько двох років.

Згідно показів свідка ОСОБА_12, вбачається, що вона проживала по сусідству з ОСОБА_5 та перебувала з ним в дружніх стосунках. В 2006 році він привів ОСОБА_1 до неї додому та познайомив. ОСОБА_5 зловживав спритними напоями тому коли зявилась ОСОБА_1 у матері ОСОБА_7, що таран Л.Л. одружиться та перестане пити та вважає, що ОСОБА_14 та ОСОБА_5 проживали як одна сімя. Також пояснила, що позивачка виїжджала на територію РФ з метою зробити операцію та була відсутня 2 роки. ОСОБА_5Л, не перебував в безпорадному стані , ходив на роботу та міг самостійно задовольняти свої потреби, лише коли в кінці січня 2015 року він потрапив до лікарні з інсультом то за ним здійснювала догляд ОСОБА_1

З показів свідка ОСОБА_15 , вбачається, що вона являється двоюрідною сестрою ОСОБА_5 пояснила, що з 2006 року позивачка почала спільно проживати з ОСОБА_5 та його матір ОСОБА_7 сприймала її як невістку. ОСОБА_5 зловживав спритними напоями проте позивачка завжди за ним піклувалась та коли з ним стався інсульт вона постійно перебувала в лікарні біля нього та після його смерті поховання відбувалося за рахунок позивачки по справі. Також пояснила, що позивачка виїздила до Російської федерації та її не було близько двох років та в кінці 2014 року незадовго до смерті ОСОБА_5 вона повернулась. Крім того пояснила, що ОСОБА_5 за час спільного проживання з позивачкою не був у безпорадному стані , відвідував роботу, міг за собою доглядати та не потребував стороннього догляду.

З показів свідка ОСОБА_16 , вбачається, що вона являється двоюрідною сестрою ОСОБА_5 та повідомила, що ОСОБА_5 з 2006 року почав разом проживати з позивачкою по справі вели спільне господарство коли позивачка стала проживати з ОСОБА_5 останній став менше вживати спиртне. ОСОБА_5 страждав на запійне пияцтво тому потребував стороннього догляду у вигляді контролю за ним, щоб останній не вживав алкоголю будь яких інших хвороб у нього не було. Також підтвердила суду проте, що позивачка їздила до Російської федерації на операцію та була відсутня 2 роки і повернулась в кінці 2014 року.

З показів свідка ОСОБА_17 , вбачається, він являється сусідом ОСОБА_5 та пояснив що з 2006 року позивачка по справі почала спільно проживати разом з ОСОБА_5 однією сімєю , вели спільне господарство. ОСОБА_5 зловживав спиртними напоями то позивачка за ним в цей час доглядала. ОСОБА_5 не хворів на тяжкі хвороби ходив на роботу до 2012 року, оскільки вони працювали на одному підприємстві Золотоніське УЕГГ та не потребував стороннього догляду. Також підтвердив , що позивачка їздила на операцію до Росії та була відсутня блиск півтора роки та повернулась після матері ОСОБА_5 в кінці 2014 року. Коли ОСОБА_5 потрапив до лікарні то позивачка постійно перебувала біля нього та після його смерті провела поховання за власний рахунок.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу І-СР № 084841 від 19 листопада 2002 року виданого відділом РАГС Золотоніського МУЮ, вбачається, що ОСОБА_5 розірвав шлюб ОСОБА_18.

З свідоцтва про смерть І-СР № 245479 від 04 лютого 2015 року, виданого відділом ДРАЦС по м. Золотоноші реєстраційної служби Золотоніського МРУЮ , вбачається, що ОСОБА_5 помер 31 січня 2015 року.

Згідно довідки про причину смерті виданої Золотоніською ЦРЛ, вбачається, що причиною смерті ОСОБА_5 являється багатовогнещовий інсульт головного мозку.

Відповідно до пенсійного посвідчення № 390269 від 04 серпня 2002 року виданого Управлінням ПФУ в Золотоніському районі, вбачається, що ОСОБА_1 являється інвалідом ІІ-ої групи по загальному захворюванню.

У відповідності до довідки № 15 від 25 лютого 2015 року виданої головою квартального комітету № 21 , вбачається, що ОСОБА_5 на момент смерті проживав самостійно по вул. Новобахівська, 2 м. Золотоноша.

Згідно відповіді на адвокатський запит виданої Золотоніським наркологічним кабінетом, вбачається, що ОСОБА_5 перебував на обліку у лікаря нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Неодноразово лікувався стаціонарно так і амбулаторно та за допомогою звертався виключно в супроводі матері.

Відповідно до довідки № 4937/02 від 24.12.2015 року виданої КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня», вбачається, що ОСОБА_5 дійсно знаходився на стаціонарному лікування в даному закладі в період з 10.03.2015 року по 02.04.2015 року з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності , запійне пияцтво» та виписаний з відновленою працездатністю.

Згідно довідки виданої Державною Прикордонною службою України, вбачається, що ОСОБА_1 виїхала на територію Російської Федерації 13 листопада 2011 року та повернулась на територію України 30 листопада 2014 року.

У відповідності до довідки № 11 від 04.01.2016 року виданої Золотоніською ЦРЛ, вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово проходив курс лікування в Золотоніській ЦРЛ з різними діагнозами проте сторонньої допомоги не потребував.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Застосування наведеної норми вимагає доведення позивачем: 1) факту опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу; 2) перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Як роз'яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду У країни від 20 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК.

У відповідності до п.5.2 листа ВВСУ від 16травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на предявлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивачкою по справі не надано суду належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх позовних вимог, зокрема суд вважає не доведеним факт проживання однією сімєю з ОСОБА_5 оскільки суду не надано доказів наявності спільного бюджету, а саме за рахунок яких коштів позивачка по справі проводила утримання ОСОБА_5 також позивачкою по справі не спростовано той факт, що ОСОБА_5 за час спільного проживання з позивачкою зловживав спиртними напоями та в 2015 році проходив курс стаціонарного лікування в Черкаській психіатричній лікарні через психічні розлади внаслідок вживання алкоголю.

Тому суд приходить до висновку, що проживання позивачки та ОСОБА_5 не містить в собі ознак сімї в розумінні ст. 3 Сімейного кодексу України, а на думку суду, було повязано лише зі спільними інтересами щодо вживання алкогольних напоїв .

Суд критично ставиться до показів свідка зі сторони позивача ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_15, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 в частині визначення проживання позивачки та ОСОБА_5 як одна сімя, оскільки вказані доводи спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами та розцінюється як намагання ввести суд в оману.

Суд також сприймає дійсними покази свідків зі сторони відповідача по справі та свідків зі сторони позивача в частині доведеності факту виїзду позивачка на територію Російської Федерації на два роки, оскільки вказані підтверджується наявними письмовими доказами, а саме відповіддю Державної прикордонної служби України , проте що позивачка виїхала на територію Російської Федерації 13 листопада 2011 року та повернулась на територію України лише 30 листопада 2014 року.

Оскільки суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог , а позивачем по справі заявлені вимоги про встановлення факту спільного проживання однією сімєю разом з ОСОБА_5 з 2006 року по 31 січня 2015 року та позивачем в цій частині позовні вимоги не змінювались, за таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог щодо встановлення факту спільного проживання однією сімєю між позивачкою та ОСОБА_5, оскільки вказані факти спростовані як показами свідків та письмовими доказами.

Стосовно заявлених вимог щодо зміни черговості та визнання за позивачкою прав на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги то суд приходиться до висновку вказані позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки позивачкою по справі не було доведено факту перебування ОСОБА_5 протягом тривалого часу в безпорадному стані, натомість вказані доводи спростовані показами свідків як зі сторони позивача такі зі сторони відповідача проте що ОСОБА_5 самостійно ходив на роботу, міг самостійно вживати їжу та не потребував стороннього догляду. Крім того доводи свідків підтверджуються наявними письмовими доказами , зокрема виписки із Золотоніської ЦРЛ та КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» проте ,що ОСОБА_5 стороннього догляду не потребував.

Крім того позивачем по справі не доведено проживання разом з ОСОБА_5 протягом останніх пяти років до часу відкриття спадщини, а відтак позивачка не входить до спадкоємців за законом до четвертої черги, тому відсутні підстави для застосування ст. 1259 ЦК України щодо зімни черговості, оскільки таким правом можуть скористатись лише спадкоємці за законом до яких позивачка по справі не належить, тому суд відмовляє в позовних вимогах в цій частині.

При цьому суд критично сприймає довідку голови квартального комітету про нібито спільне ведення господарства позивачкою та ОСОБА_5, оскільки в матеріалах справи мається довідка від того ж голови квартального комітету з протилежним змістом. Тому обидві довідки суд не сприймає як письмові докази.

Таким чином проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.3, ст. 1259 ЦК України, ст.ст. 60,88,212,213,215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 Туганбієвні у задоволенні позову до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу та зміну черговості одержання права на спадкування, відмовити повністю

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення буде виготовлений до 03 червня 2016 року.

Суддя Савенко В.Г.