АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Шевчук А.В.
Справа №756/6843/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та вселення, -

В С Т А Н О В И Л А

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні майном та вселення.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу на новий розгляд для вирішення питання про підсудність справи Оболонському районному суду м. Києва.

Зазначає, що на час подання позову її місцем проживання була адреса: АДРЕСА_1, а тому, враховуючи положення ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позов мав бути поданий до Подільського районного суду м. Києва.

Крім того, в порушення вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України судом першої інстанції не зроблено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про її зареєстроване місце проживання (перебування).

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, направив суду заяву з проханням справу розглядати в його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відкриваючи провадження у даній справі суд першої інстанції підставно виходив з того, що спір підсудний Оболонському районному суду м. Києва з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У пунктах 41, 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01 березня 2013 року роз'яснено, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном ; про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року зазначено, що до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач просить:

1) усунути йому перешкоди з боку ОСОБА_2 в користуванні садовим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_2, та земельною ділянкою, загальною площею 0,1000 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_2, шляхом передачі ключів від вхідних дверей до садового будинку, надавши йому доступ до вищевказаного майна;

2) вселити його в садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Зазначені позовні вимоги стосуються нерухомого майна - садового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Київської міської ради від 22 січня 2015 року №34/899 затверджено офіційний довідник "Вулиці міста Києва", відповідно до якого вулиця Друга територіально відноситься до Оболонського району м. Києва.

Твердження апелянта про те, що справа підсудна Подільському районному суду м. Києва, так як на час подання позову її місцем проживання була адреса: АДРЕСА_1, є безпідставними, оскільки заявлений спір повинний розглядатися за правилами виключної підсудності.

Не є підставою для скасування ухвали суду посилання апелянта щодо порушення судом першої інстанціївимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, так як незалежно від з'ясування зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача даний позов повинен пред'являтися за місцем знаходження садового будинку та земельної ділянки.

Таким чином, відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції діяв у межах закону і, зважаючи на вимоги ст. 114 ЦПК України, дійшов вірного висновку, що справа підсудна саме Оболонському районному суду м. Києва, оскільки позивач у відповідності до процесуального закону пред'явив позов за місцем знаходження нерухомого майна.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2016року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва