н/п 2/490/3043/2016
УХВАЛА

12 липня 2016 р.

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі головуючого судді Мамаєвої О.В.,

із секретарем Баришніковою І.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва цивільну справу за позовом ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_2 про стягнення суми, третя особа ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ :

ПАТ "Дельта Банк" звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 156658,17 грн.

У судове засідання 12.07.2016 року відповідач не з'явився, надав заяву, в якій просить зупинити провадження у справі до розгляду Конституційним Судом подання Верховного Суду України щодо відповідності (контитуційності) Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Представник позивача вказав, що заперечує проти клопотання, оскільки справа, що знаходиться на розгляді у Конституційному Суді, не стосується предмету даного спору.

Суд, вислухавши представника позивача, вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

Так, із матеріалів справи вбачається, що у провадженні Конституційного суду України з 10 лютого 2016 року знаходиться подання Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В силу статей 1 та 157 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Вказані правила є прямим втіленням конституційних норм про державні гарантії судового захисту прав, свобод та інтересів громадян, юридичних осіб та держави від будь-яких посягань, а тому підлягають беззастережному виконанню судами.

Тяганина при вирішенні цивільних справ вважається грубим порушенням цивільно-процесуального законодавства, а, відповідно, є неприпустимою.

Виключенням з виписаних правил є застосування положень про зупинення провадження у справі, підставами якого слугують обставини, передбачені цивільно-процесуальним законом, зокрема п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України.

За ним, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

З системного аналізу виписаних статей можна зробити наступні висновки.

Необхідність в зупиненні провадження у справі за названим пунктом виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. При цьому, між двома справами, що розглядаються, існує тісний матеріально-правовий зв'язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній справі, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Проте і в описаному випадку, зазначена підстава для зупинення провадження у справі застосовується лише у разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Неможливість розгляду справи є оціночним поняттям. Воно повинно ґрунтуватися на можливості ухвалення рішення тільки після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій цивільній, кримінальній, адміністративній чи такій іншій справі.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що у справі за вищевказаним поданням ВСУ не будуть вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у даній справі, тому, від зазначеного рішення не залежить можливість розгляду даної цивільної справи.

На підставі викладеного, клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.201 ч.1 п.4, 203 ч.1 п.3, 209, 210, 218 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Мамаєва