АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/2683/15-ц Головуючий в 1 інстанції
Провадження 22-ц/774/501/К/15 ОСОБА_1
Категорія № 34 (І ) Доповідач Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Митрофанової Л.В.,

секретар: Петренко К.І.

за участю: представника відповідача - ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна ОСОБА_4» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна ОСОБА_4», третя особа ОСОБА_6, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 треті особи Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієна ОСОБА_4» ( надалі ПрАТ «УСК «Княжа Вієна ОСОБА_4» ), ОСОБА_6, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 28.11.2014 року, її автомобіль отримав механічні ушкодження. Постановою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 24.12.2014 року винним у скоєнні дорожньо транспортної пригоди визнано відповідача ОСОБА_2 В наслідок дорожньо- транспортної пригоди позивачу, як власнику автомобіля, спричинені моральні страждання, які виражалися у нервовому стресі, відчуття незручностей через неможливість тривалий час використовувати автомобіль для власних потреб що призвело до зміни способу життя через що вона була позбавлена спокою.

Цивільна відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієна ОСОБА_4», у звязку із чим останнім було виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 2215,43 грн.

Відповідачем ОСОБА_2 виплачено позивачу грошові кошти в сумі 1723 грн. З урахуванням вартості відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу позивачка просить суд стягнути на її користь з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 1320,00 грн., що не покрита страховим відшкодуванням, моральну шкоду, яку вона оцінює у 5000 грн., а також судові витрати а саме: витрати по сплаті судового збору у розмірі 487, 20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4 000 грн.

Ухвалою суду від 29 вересня 2015 року залучено у справі у якості співвідповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієна ОСОБА_4».

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04 грудня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_5Г з ПрАТ «УСК «Княжа Вієна ОСОБА_4» в рахунок відшкодуванн матеріальної шкоди 1320 грн., 243,60 грн судового збору, 600 грн. витрат на правову допомогу. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 500 грн. моральної шкоди, 121,80 грн. судового збору, 134,93 грн. витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі ПрАТ «УСК «Княжа Вієна ОСОБА_4», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_5 в задоволенні повних вимог до страхової компанії.

Зокрема вважає, що суд безпідставно стягнув із страхової компанії матеріальну шкоду, не врахувавши виплату страхового відшкодування у повному обсязі, розмір якої визначено із урахуванням фізичного зносу автомобіля. Законодавством не передбачено стягнення доплати у звязку із зміною курсу валют.

Судом не застосовано до спірних правовідносин ст. 1194 ЦК України та ст.29 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підлягали застосуванню.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 грудня 2014 року у м.Кривому Розі на проїжджій частині по вул. Тухачевського 28 листопада 2014 року з вини водія ОСОБА_2, який керував транспортним засобом «ВАЗ21103», р/н НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої було пошкоджено автомобіль марки «Черрі амулет» р/н НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_5 (а.с.7).

Згідно експертного висновку /калькулції №155/2014 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Черрі амулет» р/н НОМЕР_2, склала 3938,45 грн. (а.с.95-99).

Згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/8091424, відповідальність ОСОБА_2 застраховано у ПрАТ «УСК «Княжа Вієна ОСОБА_4» (а.с. 136).

ПрАТ «УСК «Княжа Вієна ОСОБА_4» 06 лютого 2015 року перерахувало позивачеві страхове відшкодування в сумі 2215,43 грн. на встановленої вартості відновлюваного ремонту та фізичного зносу автомобіля (а.с.102-103).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції керувався ст.ст.1166,1187 ЦК України, ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та дійшов висновку про наявність підстав для стягнення із страхової компанії невиплаченого розміру матеріальної шкоди в сумі 1320 грн., а з відповідача, як винного в ДТП, моральну шкоду 500 грн., судовий збір розподілено пропорційно задоволеним вимогам.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_2 не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

Також, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулюється, зокрема, порядок здійснення страхового відшкодування на території України.

Так, відповідно до положень статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції що до обовязку страхової компанії здійснити виплату страхового відшкодування в межах ліміту, визначеного страховим полісом, за заподіяння шкоди майну в розмірі 50000 грн. ( а.с.136).

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно розяснень наданих у п. 16 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року, відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

У звязку із тим, що збитки, які додатково зазнала позивач ОСОБА_5, у звязку із виконаним нею відновлюваним ремонтом пошкодженого в ДТП транспортного засобу, доведені Актом виконаних робіт та сплачених нею особисто коштів в сумі 1000 грн. за фарбування авто та 320 грн. вартість фари (а.с.10-11), а також у урахуванням виплаченого раніше страхового відшкодування 2215,43 грн., покриваються лімітом страхового відшкодуванням.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна ОСОБА_4» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді :