Провадження № 4с/235/4/16
Справа № 2-1462/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого-судді: Данилів С.В.,

за участю секретаря: Харенко Т.Ю.,

за участю представника стягувача: ОСОБА_1,

представника ВДВС

Димитрівського МУЮ: ОСОБА_2,

боржника: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноармійська матеріали скарги представника стягувача ОСОБА_1 про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 19 листопада 2015 року та повернення виконавчого листа до ВДВС Димитрівського міського управління юстиції для подальшого виконання, суд

В С Т А Н О В И В:

представник стягувач ОСОБА_1 звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із скаргою на дії державного виконавця.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначив, що 29 березня 2012 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області ухвалено рішення яким позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 борг у сумі 169 805 грн. 35 коп. На підставі зазначеного рішення Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 16 серпня 2012 року видано виконавчий лист № 2/529/6/2012, який 08 жовтня 2012 року ОСОБА_4 предявила до виконання до Відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції.

Представник стягувача вказує, що державним виконавцем Дорошенко В.В. лише 19 листопада 2012 року ухвалено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, розпочато виконавче провадження ВП № 34869272 і станом на теперішні час рішення суду так і не виконано. Представник стягувача зазначає, що за фактом невиконання судового рішення та за фактом халатності державного виконавця слідчим відділом Димитровського МВ Красноармійського міського відділу поліції ГУНП в Донецькій області проводиться досудове розслідування за ст.ст. 367, 382 КК України.

Також, скаржник зазначає, що йому, як представнику ОСОБА_4 при розгляді його скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження в Димитрівському міського суді Донецької області 04 грудня 2015 року стало відомо про те, що на адресу начальника відділу ДВС Димитровського міського управління юстиції надійшла заява ОСОБА_4 від 10 листопада 2015 року про повернення їй виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на її користь 169 805 грн.35 коп. без виконання і на підставі цієї заяви державним виконавцем 19 листопада 2015 року було ухвалено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, а начальником ВДВС Димитрівського МУЮ ОСОБА_5 підписано лист про те, що на адресу ОСОБА_4 у Німеччину направлено оскаржувану постанову та виконавчий лист.

Представник стягувача зазначає, що про дані обставини ним у телефонній розмові було повідомлено ОСОБА_4 та засобами електронного звязку направлено копії цих документів, після ознайомлення з якими ОСОБА_4 повідомила його що заяву з проханням повернення їй виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на її користь 169 805 грн. 35 коп. без виконання не писала, не підписувала та не направляла на адресу начальника ВДВС Димитровського МУЮ. Також, при вивченні фотокопії цієї заяви вона побачила, що підпис від її імені виконаний не нею, а якоюсь іншою особою з імітуванням її підпису.

ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_4І повідомила йому, що вона ні в якому разі не бажає повернення їй виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на її користь 169 805грн. 35 коп. без виконання, а навпаки, вона та її представники в Україні на протязі тривалого часу намагаються законними засобами змусити боржника ОСОБА_3 виконати судове рішення про стягнення з нього суми боргу, але він умисно не виконує судове рішення та намагається уникнути за це кримінальної відповідальності.

Представник стягувача зазначає, що по факту підробки підпису ОСОБА_4 на заяві від 10 листопада 2015 року про повернення їй виконавчого листа без виконання, ОСОБА_4 звернулась до прокурора м. Димитрова та начальника Димитрівського відділення Красноармійського міського відділу поліції ГУНП в Донецькій області із заявою (повідомленням) про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 358 КК України.

У звязку з цим, ОСОБА_4 вважає, що постанова державного виконавця від 19 листопада 2015 року про повернення виконавчого документа стягувачу винесена на підставі підробленого документа і повинна бути скасована.

Крім того, в порушенням вимог ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем на адресу ОСОБА_4 виконавчого документа та постанови про повернення виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення не направлялося, що свідчить про те, що дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції ОСОБА_2 з приводу винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу є протиправними.

Скаржник зазначає, що у звязку з тим, що боржник умисно не виконує рішення суду на протязі понад 3-х років по даному факту слідчим Відділенням Димитрівського відділення Красноармійського міського відділу поліції ГУНП в Донецькій області проводиться досудове розслідування № 0000994 від 22 серпня 2014 року за ст. 382 КК України, а стосовно протиправних дій державного виконавця у виді бездіяльності по виконавчому провадженню проводиться досудове розслідування № 0000032 від 27 серпня 2015 року за ст. 367 КК України.

Також ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що після набрання законної сили ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05 березня 2015 року, якою була визнана неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Димитрівського міського управління юстиції ОСОБА_2, довіреною особою ОСОБА_4 на той час ОСОБА_6 та ОСОБА_4 особисто 13 травня 2015 року, 26 червня 2015 року та 03 вересня 2015 року на імя начальника Відділу державної виконавчої служби Димитрівського міського управління юстиції ОСОБА_5 були направлені клопотання про проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню ВП № 34869272, однак до теперішнього часу державний виконавець умисно не виконав жодної виконавчої дії із зазначених в ухвалі та клопотаннях.

Цей факт, на думку представника стягувача, зайвий раз підтверджує упередженість державного виконавця та неправомірності його дій, тому що він на протязі тривалого часу умисно не виконує ухвалу суду та клопотання стягувача, а отримавши нібито заяву стягувача з метою не виконувати виконавчі дії по виконавчому провадженню, виносить постанову про повернення виконавчого документа стягувачу і нібито направляє стягувачу сам виконавчий документ.

Крім того, в порушення п. 3.15 та 3.17 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, державним виконавцем у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу не було розяснено порядку повторного предявлення виконавчого документа до виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Таким чином, скаржник вважає, що постанова про повернення виконавчого документа від 19 листопада 2015 року по виконавчому провадженню винесена передчасно, без дотримання всіх необхідних норм законодавства та без здійснення всіх заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, а тому вона підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_1 доводи скарги підтримав надав пояснення аналогічні змісту скарги, у промові на судових дебатах просив суд скаргу задовольнити, постанову про повернення виконавчого листа стягувачу скасувати, а в частині повернення виконавчого листа до ВДВС Димитрівського РУЮ відмовити.

Представника ВДВС Димитрівського МУЮ ОСОБА_2 у судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечила, та надала суду пояснення аналогічні змісту письмового заперечення на скаргу, що міститься в матеріалах справи, просила суд відмовити у задоволені скарги.

Боржник ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги, просив суд таку відхилити.

Заслухавши пояснення представника стягувача, державного виконавця, боржника, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на території всієї України.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу. Порядок виконання рішення суду визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених законом, здійснювати необхідні міри для своєчасного і повного виконання рішення способом і в порядку, передбаченому виконавчим документом.

Згідно ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 10 жовтня 2012 року ВП № 34056080, виконавчий лист № 2/529/6/2012, виданий 16 серпня 2012 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 169 805 грн. 35 коп. надіслано до ВДВС Димитрівського МУЮ для виконання, у звязку із тим, що боржник працює у Красноармійському Теркомі Профспілки вугільної промисловості за адресою: м. Димитрів, вул. Ватутіна, 18 (а.с. 96) .

23 жовтня 2012 року ВДВС Димитрівського РУЮ ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 34869272 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 169 805 грн. 35 коп. (а.с. 102).

Згідно постанови про звернення стягнення на доходи боржника від 19 листопада 2012 року, з вернуто стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника (а.с. 105).

Згідно копії заяви ОСОБА_4 від 10 листопада 2015 року, ОСОБА_4 звернулась до ВДВС Димитрівського МУЮ із проханням повернути їй виконавчий лист № 2/529/6/2012 від 16 серпня 2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на її користь 169 805 грн. 35 коп. без виконання на адресу: Ceskova Ludmila Basirova, adresse: 54292 Deutschland, Trier, Ambrosiusstrabe.3 (а.с. 150).

На підставі вищевказаної заяви від 10 листопада 2015 року, старшим державним виконавцем ВДВС Димитрівського МУЮ ОСОБА_2 19 листопада 2015 року ухвалено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу, та яку, згідно супровідного листа № 3-4-77/1492/04-70, було надіслано на адресу стягувача у Німеччину 19 листопада 2015 року (а.с. 151-153) .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

Згідно ч. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», про наявність обставин, зазначених у ч. 1 цієї статті, державний виконавець складає акт.

З матеріалів виконавчого провадження № 77/4, номер за ЄДРВП: 34869722, архівний номер 6874/15, які були оглянуті судом у судовому засіданні, вбачається, що на аркуші виконавчого провадження 220 міститься заява за підписом ОСОБА_4, яка проживає у Німечинні, м. Трієр, вул. Амброзіусштрассе, буд. 3, однак така у ВДВС Димитрівського РУЮ була надіслана з адреси: м. Красноармійськ, вул. Свердлова, 149, гот. Дружба, невідомою особою, що підтверджується конвертом на аркуші виконавчого провадження 221.

В порушення вищезазначених вимог Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем не було перевірено чи дійсно стягувачем було подано вищевказану заяву відповідного змісту та чи дійсно на те була її воля, шляхом отримання письмової інформації від стягувача.

Крім того, державним виконавцем при ухвалені постанови про повернення виконавчого листа не було складено акт, зокрема, такий в матеріалах справи відсутній.

Відповідно до ч. 4 Закону України «Про виконавче провадження», про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», копія постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Однак, згідно супровідного листа № 34-77/1492/04-70 від 19 листопада 2015 року стягувачу ОСОБА_4 на адресу: 54292, Німеччина, м. Трієр, вул. Амброзіусштрассе, буд. 3 було надіслано оскаржувану постанову про повернення виконавчого листа від 19 листопада 2015 року та виконавчий лист, реквізити якого не зазначено (а.с. 151).

Згідно копії квитанції від 03 грудня 2015 року адресату «Людмила» у «Німеччину» було надіслано конверт із листом без повідомлення про вручення (а.с. 153.)

Відтак, державним виконавцем було допущено порушення вимог ст.ст. 4, 31 Закону України «Про виконавче провадження» щодо строків та порядку надіслання постанови про повернення виконавчого листа стягувачу.

Крім того, у судовому засіданні представник ВДВС ОСОБА_2 повідомила, що вищевказаний конверт, у звязку із помилкою у зазначені адреси стягувача на конверті, був повернутий у ВДВС Димитрівського РУЮ, та оскаржувана постанова про повернення виконавчого листа разом із виконавчим листом повторно було надіслано на адресу стягувача ОСОБА_4 10 лютого 2016 року, що підтверджується копією квитанції про направлення листа, тобто на час розгляду скарги на її дії у суді.

Частиною 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Всупереч вищевказаним вимогам, старшим державним виконавцем ВДВС Димитрівського РУЮ у постанові про повернення виконавчого листа стягувачу не розяснено його право на повторне предявлення виконавчого листа.

За таких обставин, суд вважає, що державним виконавцем при винесенні даної постанови про повернення виконавчого листа стягувачу було допущено порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження», а відтак у цій частині скаргу слід задовольнити та скасувати постанову про повернення виконавчого листа стягувачу від 19 листопада 2015 року.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувану визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Що стосується вимог скарги в частині повернення виконавчого листа № 2/529/6/2012, виданого 16 серпня 2012 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 169 805 грн. 35 коп. до ВДВС Димитрівського РУЮ для подальшого виконання, то в цій частині скарги представником скаржника у судовому засіданні було заявлене клопотання про відмову у її задоволені.

Відповідно до ст. 388 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Керуючись ст.ст. 386,387,388 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу представника стягувача ОСОБА_1 в частині скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 19 листопада 2015 року та повернення виконавчого листа до ВДВС Димитрівського міського управління юстиції для подальшого виконання - задовольнити частково.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 19 листопада 2015 року, ухвалену старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП № 34869272.

В решті скарги відмовити.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області у дохід держави судовий збір у сумі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С.В. Данилів