Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 300/13/16-ц

Провадження № 2/300/60/2016

19.02.2016 р. смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі: головуючого судді Вотьканича В.А. за участю: секретаря судового засідання Іванової Н.Я., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що 26 січня 1999 р. він уклав шлюб з відповідачкою по справі у виконкомі Абранської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, про що зроблений актовий запис за №1. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачкою. Спільне подружнє життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на шлюб та життя. Всі намагання зберегти сім"ю бажаних результатів не дають. Вважає, що їх шлюб носить формальний характер, а тому просить суд шлюб укладений між ними розірвати.

Позивач в судове засідання не з"явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просив позов задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з"явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі на розірвання шлюбу згідна.

Позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 між сторонами 26.01.1999 року було укладено шлюб у виконкомі Абранської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис за №1.

Причиною припинення шлюбних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сторони шлюбні відносини не підтримують. Сім'я розпалася і шлюб існує формально, позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися не бажає. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини. Наданий їм строк на примирення бажаних наслідків не дав і вони не примирилися. Обоє настоюють на розірванні шлюбу і примирення не бажають.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, слід залишити на виховання у матері.

Керуючись ст.ст.110,112,113, 114 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 213, 215 ЦПК України, суд, вирішив:

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб зареєстрований 26 січня 1999 року у виконкомі Абранської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, актовий запис №1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачкою залишити на вихованні у матері.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Воловецький районний суд.

Головуючий В.А. Вотьканич