АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4262/16 Справа № 204/790/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4

за участі секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року за позовом ОСОБА_6 до комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради про захист прав споживача та стягнення компенсації за порушення договірних зобов"язань,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд стягнути з комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради на його користь компенсацію за порушення договірних зобовязань щодо гарячого водопостачання (за перевищення перерв у наданні послуг з централізованого постачання гарячої води) за період з 01.02.2013 року по 31 січня 2016 року у сумі 3102,14 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, він є мешканцем квартири АДРЕСА_1.

Виконавцем послуг з гарячого водопостачання багатоквартирного будинку, в якому розташована його квартира, є комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради.

Кількість субєктів користування послугами відповідача - чотири. Починаючи з 2008 року і по теперішній час, за місцем його мешкання, послуги з гарячого водопостачання відповідачем йому не надаються.

Відповідачем визнається факт припинення гарячого водопостачання, а також власне обовязок з постачання гарячої води до квартири позивача, але протягом тривалого часу він не надає позивачу належні послуги з централізованого гарячого водопостачання, відповідно до договору, чим істотно порушив його права, як споживача, яке передбачає своєчасне отримання житлово-комунальних послуг відповідної якості.

У звязку з відсутністю гарячого водопостачання з вини відповідача, з 01.02.2013 року по 31.01.2016 року перерва у гарячому водопостачанні до його помешкання склала 03 роки протягом яких йому не нараховувалася плата за гаряче водопостачання.

Позивач вважає, що відповідач має зробити перерахунок плати за послуги гарячого водопостачання та сплатити позивачу на підставі підпункту 2 пункту 21 Договору, неустойку-компенсацію за порушення договірних зобовязань щодо гарячого водопостачання (за перевищення перерв у наданні послуг з централізованого постачання гарячої води) у сумі 3102,14 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_6 до Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради про захист прав споживача та стягнення компенсації за порушення договірних зобов'язань - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджуется матерілами справи, що 01 січня 2012 року між ОСОБА_7 та Комунальним підприємством «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради був укладений Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, згідно з яким останній зобовязувався надавати ОСОБА_7 та членам її сімї послуги з теплопостачання, зокрема й безперебійного централізованого гарячого водопостачання, у звязку з чим, на ім'я ОСОБА_8 відкритий особовий рахунок № 7-705988 (а.с.5-6).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2015 року по справі № 204/6241/2015-ц, яке набрало законної сили 08 грудня 2015 року, встановлено, що з 2008 року відповідач не здійснює у вищевказану квартиру надання послуг з гарячого водопостачання (а.с.8-10).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, вищевказані обставини не потребують доказуванню, оскільки встановлені судовим рішенням по вищевказаній цивільній справі, що набрало законної сили, та визнаються сторонами у справі.

Згідно пп.2 п.21 Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 01.01.2012, укладеного між ОСОБА_7 та Комунальним підприємством «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради, виконавець несе відповідальність у разі зниження кількісних і якісних показників створених послуг, надання послуг не в повному обсязі - шляхом зменшення розміру плати та виплати споживачеві компенсації за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт в розмірі, встановленому законодавством.

На підставі вищевказаного, позивач просив стягнути з відповідача на його користь компенсацію за порушення договірних зобовязань щодо гарячого водопостачання (за перевищення перерв у наданні послуг з централізованого постачання гарячої води).

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали справи, суд не погоджується з твердженням позивача, що йому належить заявлена ним компенсація за перевищення перерв у наданні послуг з централізованого постачання гарячої води, з огляду на наступне.

Так, підпунктом 2 п. 21 Постанови КМУ від 21.07.2005 року за № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» передбачено, що виконавець несе відповідальність у разі зниження кількісних і якісних показників створених послуг, надання послуг не в повному обсязі - шляхом зменшення розміру плати та виплати споживачеві компенсації за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт в розмірі, встановленому законодавством, а також ст. ст. 549 та 611 Цивільного кодексу України та п. 7 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», де зазначено, що споживач має право отримувати від виконавця компенсацію в розмірі визначеному договором, рішенням суду або законодавством, за перевищення нормативних термінів на проведення аварійно-відновлюваних робіт.

В свою чергу, згідно з положеннями ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно положень ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Таким чином, законодавцем передбачена відповідальність однієї із сторін договору перед іншою стороною, у разі невиконання нею своїх договірних зобовязань.

Разом з тим, між позивачем та відповідачем відсутні договірні відносини. Договірні відносини по наданню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в квартиру, де проживає позивач, існують між ОСОБА_7 та Комунальним підприємством «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку відмовляючи у задоволені позову, оскільки рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2015 року по цивільній справі № 204/6551/2015-ц, яке набрало законної сили 29 грудня 2015 року, з Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради вже було стягнуто на користь ОСОБА_7 компенсацію за порушення договірних зобовязань щодо гарячого водопостачання у вищевказану квартиру, в якій проживає позивач, у сумі 2661,02 грн. за період з 01 жовтня 2012 року по 29 вересня 2015 року.

Доводи апелянта спростовуются, так як не знайшли підтвердження в матеріалах справи про порушення його прав та законних інтересів, а тому колегія суддів, не вбачає підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Зясувавши в достатньому повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив ухвалу, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: