28.01.2016 Єдиний унікальний номер 205/8611/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 рокум. ДніпропетровськСправа № 205/8611/15-ц
2/205/206/16

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у грудні 2015 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у шлюбі з 2000 року по 2003 рік. Під час шлюбу народилась ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проте відповідач у грудні 2001 року пішов із сім'ї та долею дитини не переймався. Внаслідок чого, заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2013р. відповідача позбавлено батьківських прав стосовно його доньки ОСОБА_3 та стягнуто аліменти на її утримання. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.05.2015р. вказане рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська скасовано, однак відповідач і надалі матеріальну допомогу на утримання доньки не надає.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні зауважив, що ним за вищевказаним заочним рішенням вже сплачено позивачу аліменти у розмірі 12 000,00 грн., надав для огляду трудову книжку та посилаючись на скрутне матеріальне становище просив звільнити його від сплати судового збору, позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 100-200 грн. або 1/6 частку від його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня ухвалення судового рішення.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

04.11.2000р. між сторонами зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. 16.12.2003р. шлюб між сторонами розірвано, відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає.

Згідно з ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що з наданих відповідачем пояснень та трудової книжки вбачається, що він має нерегулярний, мінливий дохід, оскільки не має постійного місця роботи, у суду відсутні підстави для визначення розміру аліментів у частці від його заробітку (доходу).

Згідно з ст.182 СК України вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2016 року у розмірі 1 455,00 грн.

Таким чином, враховуючи, що батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток до досягнення нею повноліття, беручи до уваги майновий стан відповідача, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення аліментів з останнього на утримання його доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що він згоден сплачувати аліменти у розмірі 100-200 грн. щомісячно, оскільки такий розмір аліментів є значно нижчий ніж встановлений ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Беручи до уваги вимоги ст.191 СК України у суду відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача стосовно призначення стягнення аліментів з дня ухвалення рішення суду, а не з дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч.3 ст.82 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Враховуючи заявлене клопотання відповідача про звільнення його від сплати судового збору, а також встановлений факт того, що останній має нерегулярний, мінливий дохід, суд доходить висновку про достатність підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору.

Суд не бере до уваги посилання відповідача як на підставу для відмови у задоволенні позову на сплату ним 12 000,00 грн. на виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2013р., яке в подальшому було скасовано рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.05.2015р., оскільки за змістом ст.380 ЦПК України дані кошти можуть бути повернуті у порядку повороту виконання судового рішення.

На підставі п.7 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.180-191 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 11, 88, 174, 197, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, Законом України «Про судовий Збір», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 600 грн. (шістсот гривень) щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову, тобто з 08.12.2015р., до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Згідно з ст.367 ЦПК України рішення у частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Звільнити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від сплати судових витрат та компенсувати їх за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяА.В. Нижний