Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 316/616/16 головуючий у 1 інстанції Капустинський М.В.
провадження № 22-ц /778/4272/16 суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Гончар М.С., Кухаря С.В.

за участю секретаря судового засідання Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності», про зміну умов договору найма та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, про зміну умов договору найму,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, КП «Підприємство комунальної власності», про зміну умов договору найма, зазначивши, що ОСОБА_2 (до шлюбу - Сидоренко) ОСОБА_6 19 березня 1988 року уклала шлюб з ОСОБА_2, 26 січня 1989 року у подружжя народилась донька ОСОБА_7. В 1995 році сімя ОСОБА_7, яка на той час складалась з 3 осіб, отримали двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 (надалі спірна квартира) та з того часу вони зареєстрували своє місце проживання та стали мешкати в цій квартирі. 05 вересня 2015 року ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_8 та набула прізвище «Крамаренко».

Зазначає, що 18 березня 2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано та Відповідач відмовляється добровільно вирішувати будь-які питання, повязані з квартирою: не бажає змінювати умови договору найму квартири, її подальшої приватизації та продажу та інше, у звязку з чим позивачка (за первісною позовною заявою) вимушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Посилаючись на те, що житлова площа спірної квартири складає 27,7 кв.м., вважає, що кожному із зареєстрованих в ній осіб належить по 9,23 кв.м. житлової площі. Кімнат такого розміру, щоб виділити кожному точний розмір, який припадає на кожного члена сім'ї, немає, у звязку з чим, посилаючись на законодавство України, позивач просила суд:

- змінити договір найму житлового приміщення, а саме: квартири АДРЕСА_2 (Комсомольська) в місті Енергодарі Запорізької області, визначивши наступний порядок:

- ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - визначити в користування, для укладання окремого договору найму, житлову кімнату розміром 15,9 кв.м. та лоджію розміром 1,7 кв.м. - яка примикає до цієї кімнати;

- ОСОБА_2 - визначити у користування, для укладання окремого договору найму, житлову кімнату розміром 11,8 кв.м.;

- Коридор: розміром 8,6 кв.м., кухню: розміром 7,9 кв.м., ванну кімнату: розміром 2,6 кв.м., санвузол: розміром 1,3 кв.м. залишити у спільному користуванні.

Також просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь судовий збір у розмірі 551,20 грн..

У червні 2016 року відповідачем за первісною позовною заявою ОСОБА_2 було заявлено зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якій ОСОБА_2 зазначаючи на те, що ОСОБА_4 змінивши місце свого постійного проживання утворивши нову сім`ю 05 вересня 2015 року в іншому місті, втратила право користування спірною квартирою, а також, вважаючи, що вимоги ОСОБА_3 в частині виділення йому кімнати розміром 11,8 кв.м. є несправедливими по відношенню до нього.

У звязку з зазначеним, просив суд:

- визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № 63 в будинку № 77 в місті Енергодарі хз моменту створення сім`ї в іншому місті, а саме з 05 вересня 2015 року незалежно від предявлення позову про це;

- змінити договір найму квартири АДРЕСА_3 виділивши ОСОБА_2 в користування кімнату площею 15,9 кв.м. та лоджію площею 1,7 кв.м. про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яка примикає до цієї кімнати для укладання окремого договору, а ОСОБА_3 в користування кімнату площею 11,8 кв.м, для укладення окремого договору найму;

- у спільному користуванні залишити коридор площею 8,6 кв.м., кухню площею 7,9 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м., санвузол площею 1,3 кв.м.;

- судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 серпня 2016 року первісний позов задоволено частково.

Змінено договір найму житлового приміщення, а саме: квартири АДРЕСА_2 (Комсомольська) в місті Енергодарі Запорізької області, визначивши наступний порядок:

-ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - визначити в користування, для укладання окремого договору найму, житлову кімнату розміром 15,9 кв.м. та лоджію розміром 1,7 кв.м. - яка примикає до цієї кімнати;

-ОСОБА_2 - визначити у користування, для укладання окремого договору найму, житлову кімнату розміром 11,8 кв.м.;

-Коридор: розміром 8,6 кв.м., кухню: розміром 7,9 кв.м., ванну кімнату: розміром 2,6 кв.м., санвузол: розміром 1,3 кв.м. залишити у спільному користуванні.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 275,60 грн..

Позовні вимоги зустрічної позовної заяви задоволено частково, а саме:

залишити у спільному користуванні: коридор: розміром 8,6 кв.м., кухню: розміром 7,9 кв.м., ванну кімнату: розміром 2,6 кв.м., санвузол: розміром 1,3 кв.м.

В задоволенні решти вимог зустрічної позовної заяви відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 275,60 грн.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені первісного позову відмовити, а його зустрічний позов задовольнити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалючюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_4 такої, що втратила право користування спірним житловим приміщенням та про зміну договору найму цього приміщення у порядку запропонованому ОСОБА_3, суд правильно вважав недоведеним, що ОСОБА_4 вибула на постійне проживання до іного житлового приміщення та що зміна договору найму у спірному житловому приміщенні у порядку запропонованому ОСОБА_3 не порушує права ОСОБА_2 і відповідає вимогам норм діючого законодавства.

Судом встановлено, що за інформаційною довідкою з Виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 16.05.2016 року: на квартиру № 63 по вулиці Комсомольській (Молодіжній), 77 було видано ордер №688 ОСОБА_2 на сім`ю із трьох осіб згідно рішення виконавчого комітету міської ради від 06.10.1995 року /а.с.24/, за інформаційною довідкою з Сектору реєстрації Енергодарської міської ради №266 від 11.05.2016 року в квартирі АДРЕСА_4 прописані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 /а.с.25/, за інформацією з КП «Енергодарське БТІ» від 27.04.2016 року № 144/01-24: спірна квартира не є приватизованою /а.с.26/, за викопіюванням наданого КП «Енкергодарського БТІ», спірна квартира складається з: коридору 8,6 кв.м., ванної 2,6 кв.м, туалет 1,3 кв.м, кухні 7,9 кв.м., кімнати 11,8 кв.м., кімнати 15.9 кв.м., лоджії 1.7 кв.м. /а.с.27/.

Відносно визнання ОСОБА_4 такої, що втратила право користування спірним житловим приміщенням, суд правильно керувався ч. 2 ст. 107 ЖК України про те, що відсутні належні та допустиім докази вибуття ОСОБА_4 на постійне проживання до інше жилого приміщення. Факт укладення шлюбу ОСОБА_4 без зазначення адреси обраного нею в якості постійного місця проживання іншого жилого жилого приміщення не є доказом вибуття її на постійне проживання до іншого жилого приміщеня.

Згідно ст. 64, ч. 1 ст. 104 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Член сім'ї наймача вправі вимагати за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 цього Кодексу, що має місце в дійсному випадку.

За нормами ст. 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є, зокрема: окрема квартира, що складається з однієї чи кількох кімнат.

Спірна квартира відповідає вимогам ст. 63 ЖК, бо кімнати розміром 11,8 кв.м. та 15.9 кв.м. в ній є ізольованими і можуть бути виділені в окремі приміщення, виходячи з розміру жилої площі на кожного із трех осіб у - 9,23 кв.м. /а.с. 27/.

За вимогами ст. 47 ЖК України та п. 53 «Правил обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, і надання ним житлових приміщень в Україна РСР», затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофспілкм і 11.12.1984 року № 470, розмір житлової площі не може перевищувати 13,65 кв.м на одну людину, але і не повинен бути менше рівня середі забезпеченості громадян житловою площею у даному населеному пункті.

Згідно Постанови виконавчого комітету Запорізької обласної ради народних депутатів Президіуму обласної ради професійних спілок від 01.11.1988 р. № 322 «Про зміну розміру середньої забезпеченості житловою площею в місті Енергодарі» встановлено середню забезпеченість житловою площею у м.Енергодарі в розмірі 7 кв.м. на одну особу, а мінімальний розмір житлової площі на кожного члена родини на території Запорізької області встановлений у 6 кв.м..

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що зміна договору найму житлового приміщення за адресою спірної квартири у порядку запропонованому ОСОБА_3 у вигляді виділення ОСОБА_2 кімнати площею 11,8 кв.м., що перевищує його норму жилої площі у цій квартирі у розмірі - 9,23 кв.м. з залишенням у спільному користуванні нежилих приміщень, не порушить його житлових прав і інтересів, при цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_3 при виділенні відокремленої кімнати, площею у 15,9 кв.м., що на кожну із них становить розмір площі по 7,97 кв.м. не перевищує розміру середньої забезпеченості житловою площею в м. Енергодарі.

За таких обставин справи, ухвалене у цій справі рішення суду є законним та обгрунтованим, підстав для скасуаання судова колегія не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про наявність у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у спільній сумісній власності іншого житла на висновки суду у цій справі не впливає. Іншим доводам апеляційної скарги, які не свідчать про неправильне застосування судом вимог норм матеріального та процесуального права, дана належна оцінки судом першої інстанції, а тому додаткової аргументації вони не потребують.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 серпня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: