Справа № 315/1323/15-ц
Номер провадження № 2/315/68/16
У х в а л а

11 січня 2016 року м. Гуляйполе

Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Романько О.О., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

24.12.2015 року позивач звернулася до Гуляйпільського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 59 від 01.03.2008 року.

Дослідивши матеріали позову, суддя приходить до висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху.

Компетенція судів щодо розгляду цивільних справ передбачена ст. 15 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Тому, суд зобов'язаний встановити наявність правовідносин сторін, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 119, 120 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України, яка визначає підсудність справ за місцезнаходженням відповідача, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно ч.3 ст. 122 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до отриманої судом відповіді Гуляйпільського РС УДМС в Запорізькій області громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на території Гуляйпільського району Запорізької області зареєстрованим не значиться. При цьому, позивач в своїй позовній заяві зазначає місце реєстрації відповідача за адресою: вул. Леніна, 25, с. Малинівка Гуляйпільського району Запорізької області, що територіально відноситься до Гуляйпільського районного суду Запорізької області. Також, зазначені позивачем відомості спростовуються копією паспорта громадянина України на імя ОСОБА_2, місце реєстрації в якому зазначено за адресою: вул. Колгоспна, 21, смт. Тернувате Новомиколаївського району Запорізької області, що територіально відноситься до юрисдикції Новомиколаївського районного суду Запорізької області.

Підсудність категорії справ про розірвання шлюбу також визначена у ч.2 ст.110 ЦПК України, а саме: позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Тобто, альтернативна територіальна підсудність передбачає можливість подання позову за вибором позивача за іншим місцем, яке визначене у ч.2 ст. 110 ЦПК України, при цьому враховуються об'єктивні обставини (чинники), які зумовлюють необхідність у встановленні додаткових пільг при виборі суду, який розглядатиме позов про розірвання шлюбу.

Однак, поряд з тим, проявляючи таку ініціативу про розгляд справи в суді за місцем свого проживання позивач повинен подати документи, що підтверджують складність виїзду його в суд за місцем проживання відповідача: - документи про перебування на утриманні позивача малолітніх або неповнолітніх дітей; - документи щодо підтвердження стану здоров'я чи інших поважних причин.

Враховуючи рішення Європейського суду, позивач як сторона, що приймає участь у судовому розгляді, зобов'язаний добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Таким чином, в даному випадку на позивача покладається обов'язок підтвердити достовірними доказами одну або декілька з вищезазначених підстав, що, на теперішній час, нею не доведено. До таких доказів можуть бути віднесені лише безспірні письмові докази надані разом з позовною заявою під час звернення до суду. В цьому контексті також слід зазначити, що докази надаються у встановленій процесуальним законом формі. Недотримання (порушення) форми надання доказів обумовлює те, що вони при вирішенні судом, в даному випадку питання підсудності, до уваги братися не будуть. Крім того, докази мають відповідати певним вимогам, тобто мають бути належними та допустимими. Процесуальною формою доказів є визначені цивільним процесуальним законом засоби доказування, в яких містяться фактичні дані, що обґрунтовують, в даному випадку можливість застосування альтернативної територіальної підсудності. У цивільному процесі основоположними засобами доказування, серед інших, є письмові докази. В даному випадку ці докази повинні бути подані позивачем до суду при пред'явленні позовної заяви - це могли би бути докази щодо перебування на утриманні саме позивача малолітніх або неповнолітніх дітей, стану здоров'я позивача, інші поважні причини неможливості виїхати до місця проживання відповідача (довідки органів місцевого самоврядування, обслуговуючих комунальних підприємств, органів реєстрації права власності, адресного бюро, медичні довідки тощо) або оформленні у відповідному порядку докази домовленості подружжя щодо розгляду справи за місцем проживання будь-кого з них.

Проте, позивач на момент звернення до суду не надала відомостей, які б давали підстави для застосування положень ч.2 ст. 110 ЦПК України, а саме щодо знаходження на її утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, місця проживання малолітньої дитини за місцем реєстрації матері, оскільки місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово, відомості про яке внесені до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа згідно із Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» або довідки про її незадовільний стан здоровя чи інші причини, які перешкоджають їй виїхати до місця проживання відповідача.

Цей вид альтернативної територіальної підсудності не виключає можливості застосування загальної підсудності, передбаченої ст. 109 ЦПК України.

Питання про наявність підстав для задоволення прохання позивача щодо застосування альтернативної підсудності, може бути вирішено суддею за місцем проживання позивача. Остаточне рішення про розгляд справи в суді за місцем проживання позивача в цьому випадку приймає суддя, який перевірив подані до суду документи.

Виходячи з аналізу наведених норм процесуального закону та з огляду на ту обставину, що позовні вимоги стосуються саме розірвання шлюбу, прихожу до висновку, що позивачу слід зазначити та підтвердити з посиланням на докази, обставину щодо можливості позивача на звернення до Гуляйпільського районного суду Запорізької області за підсудністю в порядку ч.2 ст. 110 ЦПК України. Обґрунтування зазначених обставин та надання відповідних посилань на докази, обумовлюється підтвердженням можливості розгляду справи за позовом про розірвання шлюбу саме Гуляйпільським районним судом Запорізької області.

Зазначені недоліки не дають можливості суду підготувати та розглянути заяву в суді першої інстанції.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя встановивши, що заяву подано без додержання вимог ст. 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк на усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, суддя вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст. 109, 110, 119-121, 208-210 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з дня отримання позивачем копії даної ухвали, шляхом усунення недоліків викладених в ухвалі суду.

У випадку невиконання ухвали суду в зазначений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу разом з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3