Справа № 733/1245/16-ц Провадження № 22-ц/795/2081/2016 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Чугуєвська Т. П. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБечка Є.М.,
суддів:Бобрової І.О., Онищенко О.І.,
при секретарі:Шевченко М.О.
за участю:ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6, ОСОБА_7, його представника ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, Ічнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Державного підприємства «Сетам» про визнання недійсними електронних торгів, протоколу, акту про реалізацію та свідоцтва про право власності,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_7, Ічнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, та Державного підприємства «Сетам» про визнання недійсними електронних торгів, протоколу, акту про реалізацію та свідоцтва про право власності.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_5 звернулась з апеляційною скаргою, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд безпідставно застосував до даних правовідносин ст.388 ЦК України, оскільки відповідачем не надано суду жодного судового рішення про звернення стягнення на частину квартири, належної ОСОБА_9 Наявність виконавчого листа про стягнення з боржника ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 73542 грн. 76 коп. позики не давало державному виконавцю підстав для реалізації з торгів всього майна, в якому лише частка належала боржнику, попередньо не здійснивши виділ цієї частки.

На думку апелянта, відповідач ОСОБА_7 не може вважатися добросовісним набувачем, оскільки до початку проведення електронних торгів та придбання на них спірної квартири, судом вже розглядалася справа за позовом ОСОБА_9 про визнання права власності на 1/2 частину квартири та звільнення її з-під арешту. Проте суд не врахував дану обставину.

ОСОБА_9 вважає, що державний виконавець перед вирішенням питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника повинен з'ясовувати питання чи не володіє він даним нерухомим майном спільно з іншими особами, здійснити виділення її частки в натурі.

Крім іншого, апелянт вважає, що існує домовленість між органом ДВС та ОСОБА_7 щодо здійснення реалізації квартири з порушенням вимог закону.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задовольняючи позов ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив з того, що за позивачкою не визнано право власності на 1/2 частину квартири та не виділена ця частка в натурі, тобто виконавчі дії неможливо було провести відносно тільки 1/2 частини квартири.

Судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Загальний порядок реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів визначено нормами Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначені Тимчасовим положенням.

Прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну, та передбачено певні правила проведення цих торгів, а саме: правила, які визначають процедуру підготовки до проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна); правила, які регулюють сам порядок проведення торгів; правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів.

Судом встановлено, що 06 листопада 2015 року Ічнянським РВ ДВС ГТУ юстиції в Чернігівській області в рамках виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого Ічнянським районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 73542 грн. 76 коп., накладено арешт на квартиру в АДРЕСА_1.

08 червня 2016 року Ічнянським РВ ДВС ГТУ юстиції в Чернігівській області в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_10 за зведеним виконавчим провадженням було реалізовано трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2, за стартовою ціною 151488 грн. з електронних торгів в системі «СЕТАМ». Відповідно до протоколу №173468 проведення електронних торгів від 08 червня 2016 р. переможцем став ОСОБА_7

На підставі зазначеного протоколу 13 червня 2016 року державним виконавцем було складено акт про проведені електронні торги (а.с.15), а 23 червня 2016 року на підставі вказаного акту нотаріусом видано свідоцтво про право власності на майно ОСОБА_7 (а.с.14).

Колегія апеляційного суду повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, що право власності на спірну квартиру за позивачкою не визнавалось, а тому не можна вважати, що її права порушені.

Відповідно до положень ст.ст.650, 655, 656 ЦК України, Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5 відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, а тому така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку на загальних підставах у зв'язку з недодержання в момент її вчинення вимог передбачених ч.ч.1-3, 6 ст.203 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст.203 ЦК України.

З наведеного слідує, що однією із підстав недійсності укладеного за результатами проведення прилюдних торгів правочину є недодержання вимог Закону в момент його укладення, а тому безпосередньою підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення саме правил проведення торгів, які визначені Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5, а саме порушення вимог з організації, безпосереднього проведення та оформлення результатів прилюдних торгів, вирішальним є те, що зазначені порушення мають бути суттєвими і впливати на формування результатів прилюдних торгів та продаж майна боржника.

Однак матеріалами справи підтверджується, що позивачем не подано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення її прав або правил проведення прилюдних торгів з реалізації квартири ОСОБА_10, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5, що мало б значення і вплинуло на правильність формування результатів їх проведення, у зв'язку з чим колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду про відсутність підстав для задоволення вимоги про визнання прилюдних торгів, протоколу, акту та свідоцтва про право власності недійсними.

Відповідно до ч.2 ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Добросовісним повинен вважатися той набувач, який не знав і не повинен був знати, що набуває майно в особи, яка не має права його відчужувати, а недобросовісним володільцем - та особа, яка знала або повинна була знати, що її володіння незаконне.

Відповідно до вимог п.19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої це майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Проте, оскільки ОСОБА_5 не набула право власності на спірне майно, що було реалізоване з прилюдних торгів, тобто її права не порушені, то немає підстав і визнавати прилюдні торги недійсними. Такий висновок зазначено і у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року, в якому зазначено, що головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а саме тому, окрім порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують, права ОСОБА_5 продажем квартири з прилюдних торгів не порушені, а тому визнаються колегією суддів безпідставними.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, здійснені вірні висновки, за таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: