Справа № 760/2865/16-ц
Провадження № 2/760/2750/16
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

17 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шевченко Л. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Печерського районного суду м. Києва, про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

12.02.2016 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом про визнання, дій протиправними та стягнення моральної шкоди, у якому просили:

- встановити та дослідити всі викладені у позовній заяві докази, клопотання, норми Конституції України та закони України, які вказують та підтверджують порушення Печерським районним судом м. Києва процесуальних дій та заподіяння ним моральної шкоди;

- визнати дії Печерського районного суду м. Києва при здійсненні своїх повноважень установлених Конституцією України та законами України незаконними;

- відшкодувати моральну шкоду завдану Печерським районним судом м. Києва, внаслідок вчинення ним незаконних дій, які полягають у порушенні частини другої статті 28 КПК та частини другої статті 306 КПК, шляхом компенсації кожному позивачу окремо грошових коштів у розмірі 20 000 грн. з рахунку Печерського районного суду м. Києва на їх адресу, а саме: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22, до запитання.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження у справі належить відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями рішення Конституційного Суду України у справі № 6-рп/2001 від 23.05.2001 (справа за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців третього, четвертого, п'ятого статті 248-3 ЦПК та за конституційними зверненнями громадян ОСОБА_3 і ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положення абзацу четвертого статті 248-3 ЦПК (справа щодо конституційності статті 248-3 ЦПК України) визначено, що «відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша статті 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України (положення пункту 4.2.)».

Крім того, Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 6 від 12.06.2009 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» роз'яснив, що «суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ».

Зазначені роз'яснення є відтворенням положень статей 62, 126 і 129 Конституції України, відповідно до яких матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Отже, зазначеними положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій при здійсненні ними своїх повноважень, гарантованих Конституцією України до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки Печерський районний суд м. Києва не може бути відповідачем у справах про оскарження їхніх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Тобто дії Печерського районного суду м. Києва, вчинені при виконанні ним своїх обов'язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду і вирішення у судових засіданнях в особливій, встановленій законом, процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є не управлінськими, а процесуальними, і оскаржуються у порядку, визначеному процесуальними законами.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Оскільки позивачі звернулися до суду з вимогами про визнання дій Печерського районного суду м. Києва протиправними та стягнення моральної шкоди, які не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства, то у відкритті провадження у справі належить відмовити, а позовну заяву разом з усіма додатками до неї належить повернути позивачам.

Керуючись статтею 122 ЦПК, суддя

у х в а л и в:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Печерського районного суду м. Києва, про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л. В. Шевченко