Провадження № 2/161/65/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гриня О.М.,

при секретарі Пилипюк Л.М.,

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

спеціаліста ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Луцьку про стягнення одноразової страхової виплати при настанні стійкої втрати професійної працездатності та щомісячних страхових втрат,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Луцьку про стягнення одноразової страхової виплати при настанні стійкої втрати професійної працездатності та щомісячних страхових втрат.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 жовтня 2012 року він був прийнятий на роботу на посаду підсобного робітника у ТзОВ «Оріон Будінвест 2». 18 жовтня 2012 року під час виконання певних робіт з ним стався нещасний випадок. Після чого він більше не працював на даному підприємстві, всього відпрацьованих 17 днів.

За наслідками отриманої виробничої травми, 09.09.2014 року ОСОБА_1 було видано довідку МСЕК серія АБ № 0010536, строком на один рік, згідно якої ступінь втрати професійної працездатності становив 40 %. З 01.06.2014 року ОСОБА_1 дали ІІІ групу інвалідності по причині трудового каліцтва, строком до 01.10.2015 року.

Зазначає, що Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Луцьку подано позов до ТзОВ «Оріон Будінвест 2» та Територіального управління держгірпромнагляду у Волинській області, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_1 та територіальна інспекція з питань праці у Волинській області про скасування акту розслідування нещасного випадку за формою Н-5, акту про нещасний випадок, повязаний з виробництвом за формою Н-1 від 20.05.2013 року та визнання нещасного випадку, від 18.10.2012 року таким що не повязаний з виробництвом. За результатом розгляду даної позовної заяви 30 вересня 2013 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було винесено рішення згідно якого відповідачу відмовлено в задоволенні позову. А тому, акти розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та про нещасний випадок, повязаний з виробництвом за формою Н-1 від 20.05.2013 року не скасували, а нещасний випадок визнаний судом таким, що повязаний з виробництвом.

10 грудня 2013 року ухвалою Апеляційного суду Волинської області рішення Луцького міськрайонного суду від 30.09.2013 року залишено без змін.

Однак, станом на день звернення до суду, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Луцьку так і не розпочав виплати по причині нещасного випадку на виробництві.

27 січня 2014 року відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Луцьку було винесено постанову «Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг»

Не погоджуючись з даним рішенням 30.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся з офіційною заявою до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Волинській області, проте позиція відповідача була підтверджена управлінням виконавчої дирекції Фонду Волинської області листом від 08.07.2015 року № 369/01-18.

Враховуючи вищенаведене просить суд стягнути з відповідача в його користь 12 915,00 грн. з них: 10 640,00 грн. одноразової допомоги за умови стійкої втрати працездатності 40 %, 2 275,20 грн. щомісячних страхових виплат за минулий період та зобовязати відповідача виплачувати щомісячні страхові виплати в розмірі 189,60 грн., що становить 40 % стійкої втрати професійної працездатності.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду 23 листопада 2015 року залучено до участі в даній справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ТзОВ «Оріон Будінвест 2».

В ході судового розгляду представник позивача заявив клопотання про збільшення позовних вимог, з врахуванням яких просив суд стягнути з відповідача в користь позивача 41 474,26 грн. з них: 27 666,24 грн. одноразової допомоги за умови стійкої втрати працездатності, 13 808,02 грн. щомісячних страхових виплат за минулий період та зобовязати відповідача виплачувати щомісячні страхові виплати в розмірі 497,53 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник збільшенні позовні вимоги підтримали, кожен окремо, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, подав до суд письмові заперечення.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ТзОВ «Оріон Будінвест 2» в судове засідання не зявився з невідомих суду підстав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до наказу № 23-К 01 жовтня 2012 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду підсобного робітника у ТзОВ «Оріон Будінвест 2»

Як стверджується матеріалами справи, 18 жовтня 2012 року під час виконання робіт стався нещасний випадок із підсобним робітником ТзОВ „Оріон будінвест-2" ОСОБА_1

Наказом від 15 квітня 2013 року № 46 Територіального управління Держгірпромнагляду у Волинській області було призначено комісію з спеціального розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком, що стався 18 жовтня 2012 року в ТзОВ «Оріон Будінвест-2» .

Відповідно до Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком, що стався 18 жовтня 2012 року в ТзОВ «Оріон будінвест-2» від 20 травня 2013 року Форма Н-5, нещасний випадок, що стався з підсобним робітником ОСОБА_1, повязаний з виробництвом. Також даний факт стверджується Актом № 1 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом від 20 травня 2013 року Форма Н-1.

Згідно ст. 2 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" Дія цього Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях, залежно від їх форм власності та господарювання (далі - підприємства), у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Луцьку подано позов до ТзОВ «Оріон Будінвест 2» та Територіального управління держгірпромнагляду у Волинській області, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_1 та територіальна інспекція з питань праці у Волинській області про скасування акту розслідування нещасного випадку за формою Н-5, акту про нещасний випадок, повязаний з виробництвом за формою Н-1 від 20.05.2013 року та визнання нещасного випадку, від 18.10.2012 року таким що не повязаний з виробництвом. За результатом розгляду даної позовної заяви 30 вересня 2013 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було винесено рішення згідно якого відповідачу відмовлено в задоволенні позову. А тому, акти розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та про нещасний випадок, повязаний з виробництвом за формою Н-1 від 20.05.2013 року не скасували, а нещасний випадок визнаний судом таким, що повязаний з виробництвом.

10 грудня 2013 року ухвалою Апеляційного суду Волинської області рішення Луцького міськрайонного суду від 30.09.2013 року залишено без змін.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, відмовляючи в призначені виплат відповідач вказав, що особа в період травмування працював за цивільно-правовим договором, при цьому не враховано встановленого судом факту, що укладений 09 жовтня 2012 року між ТзОВ «Оріон будінвест-2» та ОСОБА_1 цивільно-правовий договір також не спростовує факту не перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з ТзОВ «Оріон будінвест-2», оскільки укладання даного договору не перешкоджає особі бути офіційно працевлаштованою у товаристві.

Крім того, відповідачем не враховано, що згідно листа територіальної державної інспекції з питань праці у Волинській області від 07.05.2013 року 3 427/02-2-03 28 листопада 2012 року за дорученням прокуратури міста Луцька було здійснено перевірку у ТзОВ «Оріон будінвест - 2» під час якої досліджувався факт перебування у трудових відносинах ОСОБА_1 з роботодавцем товариства. Перевіркою було встановлено, що ОСОБА_1 прийнятий підсобним робітником з 01 жовтня 2012 року, згідно з наказом № 23-к від 01.10.2012 року. На день перевірки він перебував у трудових відносинах з вищезазначеним підприємством. Згідно з табелем обліку робочого часу ОСОБА_1 з 01 по 17 жовтня працював по 8 год., з 18 жовтня він перебував на лікарняному по тимчасовій непрацездатності.

Щодо тверджень відповідача про відсутність можливості до нарахувати несплачені внески суд ставиться критично та зазначає, що відповідно до ст. 25 ЗУ «Про збір та облік загального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» Рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. За рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. Сума недоїмки не підлягає списанню, зокрема в разі укладення з платником єдиного внеску мирової угоди відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ( 2343-12 ), крім випадків повної ліквідації юридичної особи або смерті фізичної особи, визнання її безвісно відсутньою, недієздатною, оголошення померлою та відсутності осіб, які відповідно до цього Закону несуть зобов'язання із сплати єдиного внеску.

Таким чином, на підставі викладеного суд зазначає, що несплата ТзОВ «Оріон будінвест - 2» страхових внесків на загальнообовязкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві не повинні бути перешкодою ОСОБА_1 для виплати страхових виплат, а оскільки обовязковість сплати страхових внесків ТзОВ «Оріон будінвест - 2» визначена ЗУ «Про збір та облік загального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» то несплата таких внесків є підставою для їх стягнення у вигляді недоїмки з даного підприємства.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши розрахунок одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної та щомісячної суми грошової суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину заробітку потерпілого по громадянину ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Луцьку слід стягнути в користь ОСОБА_1 одноразову допомогу за умови стійкої втрати професійної працездатності в розмірі 27 666,24 грн. та щомісячні страхові виплати за минулий період в розмірі 13 808, 02 грн.

Крім того відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1 102,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 54, 57-61, 88, 208, ч. 3 ст. 209, ст. 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Закону України « Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Луцьку в користь ОСОБА_1 одноразової допомоги за умови стійкої втрати професійної працездатності 27 666,24 грн. (двадцять сім тисяч шістсот шістдесят шість тисяч двадцять чотири копійки), щомісячних страхових виплат за минулий період в розмірі 13 808, 02 грн. (тринадцять тисяч вісімсот вісім гривень дві копійки).

Зобовязати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Луцьку виплачувати ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати в розмірі 497,53 грн. (чотириста девяносто сім гривень пятдесят три копійки).

Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Луцьку 1 102 (одну тисячу сто дві) грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.