Справа № 401/457/16-ц;
У Х В А Л А

"17" лютого 2016 р. Суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Андріянов О.В., при прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

До суду позивач звернувся з позовом про поділ спільного майна подружжя, просить суд визнати право власності за позивачем на спільне майно подружжя, квартиру АДРЕСА_1, вартістю 100000,0 грн.

В обґрунтування позовних вимог наводить те, що сторони по справі, за час шлюбу, набули спільне майно, яке складається з квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_3. вартість останньої квартири складає 60000,0 грн.

Так як шлюб між сторонами був розірваний, позивач просить, в порядку поділу майна між подружжям, визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1.

У відповідності до пунктів 4 та 22 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК України повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст. 121 ЦПК України. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно ст. ст. 69, 70, 71 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено між ними домовленістю. Майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Позивач, визначаючи спосіб захисту цивільного права, просить суд визнати за ним право власності на спірне майно, лише на квартиру АДРЕСА_1, при цьому позивачем не зазначається про припинення права власності іншого колишнього подружжя на частку в цьому майні, позивачем не ставиться питання про перехід права власності, під час поділу майна подружжя, на іншу квартиру та припинення права сумісної власності на іншу квартиру, іншого колишнього подружжя, а також сплати різниці вартості майна, що підлягає поділу, на користь іншого подружжя, якому повинно бути передано менше за вартістю майно.

Таким чином, подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України щодо викладення в позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги про поділ майна подружжя, невідповідності обраного способу захисту цивільного права відповідно до вимог актів цивільного законодавства щодо поділу всього майна, а не лише його частини.

Керуючись ст. ст. 119, 121, 209, 292 - 294 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ спільного майна подружжя, залишити без руху та надати строк для виправлення недоліків: визначення позивачем із припиненням права власності іншого колишнього подружжя на частку в спірному майні; про перехід права власності, під час поділу майна подружжя, на іншу квартиру та припинення права сумісної власності на іншу квартиру, іншого колишнього подружжя, а також сплати різниці вартості майна, що підлягає поділу, на користь іншого подружжя, якому повинно бути передано менше за вартістю майно, протягом трьох днів, з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Світловодського міськрайсуду

Кіровоградської області ОСОБА_3