У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Дошкільного навчального закладу «Зірочка» про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Дошкільного навчального закладу «Зірочка» на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від

16 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Дошкільного навчального закладу «Зірочка» (далі - ДНЗ «Зірочка») про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позову позивачка посилалася на те, що на підставі наказу від 10 квітня 2006 року № 23 вона була прийнята вихователем в

ДНЗ «Зірочка» на 0,5 ставки та вихователем-методистом на 0,75 ставки, згідно з наказом від 17 вересня 2007 року № 90. Позивачка вказувала, що наказом завідувача ДНЗ «Зірочка» від 13 березня 2015 року № 28 вона була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Наказ вважала незаконним і таким, що винесений з особистих мотивів завідувача

ДНЗ «Зірочка», оскільки вона належним чином і в повному обсязі виконувала всі обов'язки, визначені посадовими інструкціями. Вказувала, що наказ підлягає скасуванню, оскільки 30 січня 2015 року будь-якого дисциплінарного проступку пов'язаного з вихованцем старшої групи ОСОБА_5 вона не вчиняла, адже в даній групі того дня вона працювала з 11 год. 45 хв. до 12 год. 20 хв. Зазначала, що о 12 год. дитина почала проявляти агресію до дітей, вона повідомила медсестру закладу ОСОБА_6 про неадекватну поведінку дитини і передала хлопчика їй, а сама залишилась з іншими дітьми. Медсестра порадившись з в. о. завідувача ДНЗ «Зірочка» та постійним вихователем даної групи ОСОБА_7, яка в той час також працювала в групі, вирішили викликати маму. Вихованець групи «Сонечко» ОСОБА_5 був забраний мамою ОСОБА_8 з дитячого закладу 30 січня 2015 року в 12 год. 10 хв. Дитина знаходилась під наглядом матері з 12 год. 00 хв. і мати несе відповідальність в повному об'ємі за свою неповнолітню дитину. Хлопчик вдома вискочив з вікна (в проміжок часу з 14 год.-15 год.). Вважала, що незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності і порушення її прав та гарантій, видачею наказу, призвело до значних моральних страждань. Втрата впевненості в завтрашньому дні та побоювання про звільнення з боку адміністрації, призводило до необхідності прикладення додаткових зусиль до організації життя. На підставі вищевказаного позивачка просила скасувати наказ ДНЗ «Зірочка» від 13 березня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4» та стягнути 3 тис. грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від

16 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 лютого 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Скасовано наказ від 13 березня 2015 року № 28 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4».

Стягнуто з ДНЗ «Зірочка» на користь ОСОБА_4 600 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ДНЗ «Зірочка» на користь ОСОБА_4 800 грн за надання юридичної допомоги адвокатом, згідно з квитанцією.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ДНЗ «Зірочка», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно виходив з того, що відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_4, яка почала в 11 год. 45 хв. 30 січня 2015 року виконувати обов'язки вихователя в старшій групі № 1 «Сонечко» ДНЗ «Зірочка», порушено вимоги посадової інструкції вихователя. Відсутня і вина позивача, як одна з ознак порушення трудової дисципліни, наявність якої необхідно для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, а також не встановлено причинного зв'язку між поведінкою позивача в період часу з

11 год. 45 хв. по 12 год. 30 січня 2015 року та наслідком, який настав - вистрибуванням дитини ОСОБА_5 з вікна 3-го поверху квартири.

Крім того, адміністрацією було порушено вимоги ст. ст. 148 та 149 КЗпП України, оскільки перед винесенням наказу про накладення дисциплінарного стягнення позивачу не пропонувалося надати письмові пояснення та наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності було винесено лише

13 березня 2015 року, а не на протязі місяця з дня виявлення проступку.

Задовольняючи частково позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з положень ст. 237-1 КЗпП України, встановивши наявність порушення трудових прав позивача, а тому дійшов до обґрунтованого висновку про стягнення 600 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

ухвалила:

Касаційну скаргу Дошкільного навчального закладу «Зірочка» відхилити.

Рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від

16 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Т.Л.Ізмайлова

О.В. Кадєтова

Г.І. Мостова