09.06.2016 Справа № 363/1386/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 червня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Купрієнка С.І.

при секретарі Рибки І.Є

за участю прокурора Кривошеї С.В.

представника Служби у справах дітей та сім'ї Вишгородської РДА Грищенко К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді Київської області цивільну справу за позовом виконавчого комітету Вишгородської міської ради в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Служба у справах дітей та сім'ї Вишгородської районної державної адміністрації, Комунальний заклад Київської обласної ради «Трипільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2016 року представник позивача звернувся до суду із позовом в якому просив позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, так, як остання ухиляється від виконання своїх батьківських прав та обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що до них звернулась Служба у справах дітей та сім'ї Вишгородської районної державної адміністрації з приводу позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1Проведеною перевіркою було встановлено, що неповнолітня ОСОБА_2 перебуває на первинному обліку Служби у справах дітей та сім'ї.Відповідно до рішення Вишгородської міської ради від 10 квітня 2009 року № 93 ОСОБА_2 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, в зв'язку з чим вона направлена до Комунального закладу Київської обласної ради «Трипільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» Обухівського району Київської області.Мати дитини відповідно до вироку Вишгородського районного суду від 20 серпня 2009 року була засуджена та відбувала покарання у виправній колонії.Відомості про батька у Книзі реєстрації актів про народження записані за вказівкою матері. У вересні 2013 року ОСОБА_3 звільнилась з місць позбавлення волі та повернулась до м. Вишгорода, проте її неповнолітня донька продовжує проживати у школі-інтернаті, мати додому її не забирає, утриманням та вихованням не займається.

В судовому засіданні представники виконавчого комітету Вишгородської міської ради та Служби у справах дітей та сім'ї позов підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури також підтримав позовні вимоги.

ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позбавлення її батьківських прав не заперечувала.

Заслухавши пояснення сторін, прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження від ІНФОРМАЦІЯ_2, серії НОМЕР_1, актовий запис за № 918 (а.с. 8)

Рішенням Вишгородської міської ради від 10.04.2009 року № 93 ОСОБА_2 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, в зв'язку з чим вона направлена до Комунального закладу Київської обласної ради «Трипільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» Обухівського району Київської області (а.с. 7).

Згідно довідки від 25.11.2008 року № 858/03-68 виданої Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.11).

20.08.2009 року Вироком Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_3 було засуджено до семи років позбавлення волі за ч. 2 ст. 121 КК України (а.с. 13-18).

Відповідно до довідки про звільнення ОСОБА_3 24.09.2013 року була звільнена умовно-достроково від відбування покарання (а.с. 19).

Як вбачається з довідки виданої Комунальним закладом Київської обласної ради «Трипільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» ОСОБА_2 повністю перебуває на державному утриманні (а.с. 12).

Згідно до актів від 21.12.2015 року № 1 та 23.02.2016 року № 2 ОСОБА_3 свою доньку не відвідує, матеріального утримання не надає, лише спілкується по телефону (а.с. 9-10).

Виконавчий комітет Вишгородської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її доньки ОСОБА_2, що підтверджується рішенням Вишгородської міської ради від 21.01.2016 року № 10 (а.с. 6).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач не заперечувала про позбавлення її батьківських прав.

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Відповідно статті 164 СК України підставою позбавлення батьківських прав, наряду з іншими, є: ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, та якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами, засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Як вбачається із пояснень представника позивача та встановлено судом відповідач не виконує покладених на неї законом обов'язків щодо виховання та утримання дитини.

В даний час відповідач вихованням доньки та її матеріальним утриманням не займається, не цікавиться їх життям, не дбає про їх фізичний та психічний розвиток, байдуже ставиться до її проблем.

Відповідно до пункту 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доведеність вимог представника позивача щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, оскільки встановлено, що відповідач на протязі тривалого часу не виконує своїх обов'язків по вихованню дитини.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Позбавити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва.

На рішення на протязі 10 днів може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області з моменту проголошення, сторонам які не були присутні під час розгляду справи, з дня отримання копії рішення.

Суддя