Справа № 199/429/15-ц
20.09.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
при секретарі Лавріщевій Г.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25.01.2016 року заочне рішення від 10.11.2015 року було скасовано та призначено судовий розгляд.
Представник позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» в судове засідання не зявився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, просив розглянути справу у відсутність його представника, про що надав відповідну заяву.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про час, день та місце судового засідання повідомлені належним чином, через оголошення у газеті «Вісті Придніпровя» від 15.09.2016 року №70 (1769), про зміну свого місця проживання та про причини неявки суду не повідомляли, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
В силу ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
За ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки..
В той же час суд звертає увагу на те, що за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому суд вважає в частині стягнення суми штрафу за кредитним договором у розмірі 1345,32 грн. відмовити.
Враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому суд вважає стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 689,00 грн. судового збору на користь держави з кожного.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 77, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 525-526, ч.3 ст. 549, 551, 553, 554, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, 689,00 грн. судового збору на користь держави.
Повторне заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.
Суддя: