Справа № 183/1030/16
№ 2/183/1242/16
18 травня 2016 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант Траст Трейд» про захист прав споживачів та стягнення коштів,
Крім цього, протягом визначеного в договорі часу предмет лізингу не був переданий позивачу навіть з огляду на неодноразові дзвінки позивача до відповідача. Вважає, що означена умова Договору про неможливість повернення суми сплаченої винагороди є порушенням прав позивача як споживача послуг, є несправедливими по відношенню до Лізингоодержувача і за наявності означеної умови позивачем не було-б укладено Договір.
Окрім того, включивши до Договору умови, визначені п.п.1.8, 10.8, 10.10 про можливість в односторонньому порядку змінити предмет лізингу на інший до моменту купівлі предмета лізингу, зміни розміру лізингових платежів в односторонньому порядку Лізингодавцем і зобов`язання Лізингоодержувача обов`язково прийняти такі зміни, неможливості Лізингоодержувача відмовитися від односторонньої зміни Лізингодавцем лізингових платежів без розірвання договору, повернення предмету лізингу та неотримання сплачених коштів відповідач залишив собі право свавільно змінювати як вартість так і сам предмет лізингу та розмір платежів, що порушує принцип добросовісності та призводить до дисбалансу договірних відносин. На означене вказує і те, що Договором не передбачена можливість Лізингоодержувача відмовитися від договору у разі значного збільшення ціни предмету лізингу, зобов`язання його сплатити всю різницю вартості між обумовленою договором ціною та вартістю реально придбаного предмету лізингу. Крім того, Лізингоодержувач зобов'язаний сплатити різницю єдиноразово, не залежно від того на скільки збільшиться ціна предмету лізингу
Також умови, визначені п.п.5.5, 5.6 Договору мають суперечності один з одним, які вказують на те, що Лізингоодержувач у разі неповідомлення Лізингодавця не має права робити поліпшення, модифікації або зміни предмета лізингу, однак, в той же час Лізингоодержувач зобов'язаний це робити для забезпечення відповідності предмета лізингу всім нормативним вимогам, і не має права на компенсацію за здійснені поліпшення.
Більш того, п.5.7 Договору встановлює дисбаланс обов`язків відносно Лізингоодержувача, який у випадку відсутності у нього можливості виконати свої зобов'язання за договором через настання незалежних від його волі причин, що унеможливлюють користування предметом лізингу, змушений буде продовжувати виконувати зобов`язання за договором.
Також, пункти 5.4, 7.3, 10.4 Договору вказують на відсутність права вимоги у Лізингоодержувача від лізингодавця жодного відшкодування або зменшення суми платежів за Договором, у випадку перерви в експлуатації предмета лізингу, незалежно від причин виникнення такої перерви, затримки платежі за договором, строк сплати яких настав, навіть з причин пошкодження предмету лізингу та через відсутність предмету лізингу у Лізингоодержувача з вини Лізингодавця, а при настанні страхового випадку страхові виплати будуть сплачені Лізингодавцю, в той час, як страхові платежі за договором повинен сплачувати Лізингоодержувач, після чого позивач буде зобов`язаний ще і продовжувати сплачувати лізингові платежі до повної виплати вартості предмету лізингу.
Додатково зазначає, що оскільки вибір продавця предмета лізингу за Договором здійснює відповідач, так як в договорі лізингу відсутні будь-які відомості про продавця товару, його найменування та місцезнаходження, куди має звертатись споживач у випадку порушення якості, комплектності та інших умов з продажу товару, то пункт 1.3 Договору, щодо усунення Лізингодавця від відповідальності в частині якості, комплектності, справності предмету лізингу суперечить положенням статті 808 ЦК України. Договір фінансового лізингу не містить всіх істотних умов, а саме - предмета договору (лізингу) через не визначення договором, додатками до нього індивідуальних ознак предмету лізингу.
Посилається на те, що договір фінансового лізингу від 25 листопада 2015 року, укладений між фізичною особою - позивачем та ТОВ «Атлант Траст Трейд» нотаріально не посвідчений і відповідач не має ліцензії на здійснення лізингових операцій.
В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. В судове засідання 18 травня 2016 року не з`явились, надавши суду заяву про розгляд справи за відсутності сторін.
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв`язку з неявкою всіх учасників цивільного процесу фіксування технічними засобами не здійснювалось.
З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дослідивши пояснення позивача та його представника, перевіривши докази, надані в обґрунтування позову приходить до наступного.
П.1.3, 1.4 Договору визначає, що Лізингодавець не відповідає перед Лізингоодержувачем за невиконання будь-якого зобов'язання щодо якості, комплектності, справності Предмета лізингу, його заміни, введення в експлуатацію, усунення несправностей протягом гарантійного строку, своєчасного та повного задоволення гарантійних вимог, монтажу тощо. За вищенаведеними зобов'язаннями відповідає Продавець. Лізингодавець разом із Продавцем солідарно відповідають перед Лізингоодержувачем, виключно за зобов'язанням, щодо продажу (поставки) Предмета лізингу.
П.1.7 Договору визначає, що незалежно від наявності у продавця предмета лізингу, вказаного Лізингоодержувачем в даному договорі, та за заявою Лізингоодержувача, сам Предмет лізингу може бути змінений на інший Предмет лізингу до моменту купівлі предмета лізингу. Умови зміни та проведення додаткових розрахунків, вказуються у відповідній Додатковій угоді до Договору.
П.2.2 Договору передбачає, що період Лізингу починається з моменту передачі Предмета лізингу та підписання Акту приймання-передачі Предмета лізингу, та закінчується через 60 (шістдесят) місяців з моменту підписання Акту приймання-передачі Предмета лізингу, в останньому місяці сплати лізингового платежу згідно Додатку № 2 до цього Договору, якщо інше не передбачаю умовами даного Договору або додатковими угодами.
У відповідності до п.3.2.7 Договору, Лізингодавець має право водносторонньому порядку розірвати даний Договір у випадку неможливості придбання Предмета лізингу або відмови Продавця здійснити продаж та/або поставку Предмета лізингу та у разі не обрання нового Предмета лізингу Лізингоодержувачем протягом трьох місяців з моменту повідомлення Лізингоодержувача про такі обставини. У такому випадку Лізингодавець повертає Лізингоодержувачу кошти на умовах п. 12.5 ст. 12 даного Договору, що стосується обсягу повернення коштів.
Згідно з п.п.4.1-4.2 Договору, Лізингодавець зобов'язаний купити Предмет лізингу в строк який передбачає розумний період часу який необхідний для пошуку Предмета лізингу, додаткового погодження з Лізингоодержувачем характеристик Предмета лізингу та оплати Предмета лізингу, а також виключно після того, як Лізингодавець отримає від Лізингоодержувача такі платежі: - Платіж за оформлення договору; - Авансовий платіж; - Різницю до вже сплаченого Авансового платежу на умовах викладених у п. 9.4. ст. 9 даного Договору, або різницю до вже сплаченого Авансового платежу на умовах викладених у п. 9.5. ст. 9 даного Договору (за наявності). У разі відсутності у Продавця визначеного Лізингоодержувачем Предмета лізингу на дату купівлі та замовлення його Продавцем для подальшого продажу Лізингодавцю, Лізингодавець зобов'язаний повідомити про це Лізингоодержувача у письмовій формі. Лізингодавець передає у користування Предмет лізингу Лізингоодержувачу не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів з моменту його купівлі у Продавця, тільки після сплати Лізингоодержувачем платежу за передачу Предмета лізингу, підписання Сторонами Додатку № 2 до даного Договору та після того, як Лізингоодержувач компенсує витрати, які зазнав Лізингодавець під час реєстрації Предмета лізингу у відповідних органах та в зв'язку зі страхуванням Предмета лізингу (далі по тексту компенсація витрат), а також у разі необхідності надасть визначені Лізингодавцем гарантії, щодо подальшого виконання даного договору. Компенсація витрат Лізингодавця проводиться відповідно до виставлених рахунків протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту отримання такого рахунку Лізингоодержувачем. У разі затримки Лізингоодержувачем строку сплати вказаних у даному пункті платежів, строк передачі Предмета лізингу буде відповідно змінено. У виключних випадках Лізингоодержувач має право звернутися до Лізингодавця із заявою про розстрочення оплати з компенсації витрат Лізингодавця. У випадку згоди Лізингодавця надати таке розстрочення, воно надається не більше як на 3 (три) місяці. Початок оплати наступає з наступного місяця після отримання Предмета лізингу. Сплата розстрочених платежів зі сплати компенсації витрат Лізингодавця проводиться виключно на підставі отриманих від Лізингодавця рахунків.
Пунктами 5.4-5.10 Договору визначено, що 5.4. Лізингоодержувач погоджується взяти на себе та нести всю відповідальність в межах, встановлених цим Договором та чинним законодавством України стосовно будь-яких претензій, вимог або проваджень проти Лізингодавця, як власника Предмета лізингу, який було передано Лізингоодержувачу, щодо будь-якого травмування, смерті, пошкодження або втрати, спричинених навколишньому середовищу, юридичним та фізичним особам або майну, що виникли прямо або опосередковано внаслідок володіння, експлуатації, транспортування Предмета лізингу, або стану Предмета лізингу протягом періоду лізингу, або протягом терміну володіння Лізингоодержувачем Предметом лізингу. Будь-які поліпшення, модифікації або зміни Предмета лізингу або його з'єднання з будь-якими нерухомими або рухомими об'єктами дозволяються лише на підставі попереднього письмового погодження з Лізингодавцем за винятком коли таке з'єднання передбачено технічними можливостям Предмета лізингу в межах звичайного призначення. При наявності відповідної письмової вимоги Лізингодавця перед поверненням Предмета лізингу, Лізингоодержувач зобов'язаний за власний рахунок відновити його початковий стан з урахуванням нормального зносу. У будь-якому випадку усі невід'ємні поліпшення, модифікації або зміни Предмета лізингу, які були зроблені без письмової згоди Лізингодавця, стають власністю Лізингодавця та підпорядковуються даному Договору, при цьому Лізингодавець не зобов'язаний виплачувати Лізингоодержувачу жодних компенсацій, а останній не має права на відшкодування цих витрат за рахунок лізингових платежів. Лізингоодержувач зобов'язаний за власний рахунок забезпечити відповідність Предмета лізингу всім нормативним вимогам та вносити такі зміни, модифікації та доповнення до Предмета лізингу, які можуть час від часу вимагатися будь-яким законом, правилом, розпорядженням, нормативним актом або наказом державного органу, виданим в межах його компетенції. На чинність цього Договору не впливають будь-які обмеженні або неможливість користування Предметом лізингу внаслідок його часткового пошкодження, або внаслідок юридичних чи технічних, або економічних причин, випадків надзвичайних подій чи форс-мажору. В таких випадках зобов'язання Лізингоодержувача, в тому числі платіжні зобов'язання, залишаються чинними в повному обсязі. Лізингоодержувач свідомо обирає Предмет лізингу та визначає його у п. 12. даного Договору. В результаті цього Лізингодавець не несе відповідальності за будь-які особливі характеристики або придатність Предмета лізингу для будь-якої мети та/або його офіційні дозволи, а також за будь-яку пряму чи опосередковану шкоду, яка може виникнути в результаті використання Предмета лізингу Лізингоодержувачем. Підписуючи цей Договір, Лізингоодержувач підтверджує, що його повідомили та попередили про всі особливі властивості Предмета лізингу, які можуть бути небезпечними для житія, здоров'я, майна Лізингоодержувача та третіх осіб, навколишнього середовища або призвести до пошкодження Предмета лізингу під час його використання, а також підтверджує, що в подальшому візьме на себе всю відповідальність за будь-яку шкоду фізичним, юридичним особам, будь-яким іншим установам внаслідок використання, зберігання, володіння або інших операцій з Предметом лізингу. З дати передачі Предмета лізингу Лізингоодержувач визнає і бере на себе всі ризики, пов'язані з пошкодженням або втратою, викраденням або передчасним зносом Предмета лізингу або будь-якої його частини, незалежно від причин таких подій (за винятком нормального зносу і амортизації Предмета лізингу в процесі його експлуатації), відповідно до умов цього Договору та технічних стандартів для даного Предмета лізингу.
Пунктом 8.1 Договору сторони визначили вартість Предмету лізингу на момент укладання договору в розмірі 500000,00 грн. Визначено, що вказана у даному Договорі вартість Предмета лізингу може бути змінена у разі зміни вартості Предмета лізингу на момент його купівлі Лізингодавцем з урахуванням податку на додану вартість. Змінена вартість Предмета лізингу, а також його вартість (якщо вона залишилась незмінною), буде відображена у Додатку № 2 до даного Договору, який Сторони зобов'язані підписати до моменту передачі Предмета лізингу. Доказами вартості Предмета лізингу, на момент його купівлі, вважається рахунок-фактура, або інший документ на оплату Предмета лізингу, виданий Продавцем Предмета лізингу.
У відповідності до пунктів 9.1 9.4 Договору, сторонами узгоджено вартість авансового платежу, який є обов'язковим платежем, що складає частину від вартості Предмета лізингу, розмір якого Сторони визначають в даному договорі, який сплачується Лізингоодержувачем на користь Лізингодавця на умовах Договору до моменту купівлі Предмета лізингу Лізингодавцем та який складає суму в розмірі 50 % від вартості Предмету лізингу зазначеного у Договорі та додатку №1. Сторони визначили, що у разі зміни вартості Предмета лізингу з моменту укладання даного Договору та з метою виплати Лізингоодержувачем Авансового платежу в розмірі не менше того, який визначений у даному Договорі (у відсотках), від вартості Предмета лізингу на момент купівлі Предмета лізингу, Лізингоодержувач зобов'язаний одноразово доплатити різницю такої вартості до вже сплаченого Авансового платежу до моменту купівлі Предмета лізингу. У такому випадку сплата різниці проводиться Лізингоодержувачем на підставі наданої Лізингодавцем квитанції або рахунку. Сторони погодили, що доказом зміни вартості Предмета лізингу є рахунок-фактура Продавця чи прайс-лист офіційного постачальника транспортного Засобу станом на дату виписки рахунку-фактури Продавцем.
Пунктами 10.4, 10.8, 10.10 Договору передбачено, що Лізингоодержувач не може вимагати від Лізингодавця жодного відшкодування або зміни суми платежів за Договором у випадку перерви в експлуатації Предмета лізингу, незалежно від причин виникнення такої перерви. Лізингоодержувач не має прав затримувати платежі термін сплати яких настав, навіть з причин пошкодження Предмета лізингу. Лізингові платежі сплачуються Лізингоодержувачем незалежно від результатів його господарської діяльності і незалежно від будь-яких обставин, пов'язаних з роботою або перервою в роботі Предмета лізингу та економічною ефективністю його роботи в період лізингу, крім випадків, прямо передбачених цим Договором або спеціальним законодавством України. В період дії даного Договору Лізингодавець має право змінити розмір лізингових платежів або проіндексувати їх в залежності від: зміни законодавства, яке впливає на лізингову діяльність Лізингодавця та яке потягло за собою зміну вартості Предмета лізингу; збільшення та/або зменшення податків, митних зборів, зборів та інших обов'язкових платежів, які стягуються у зв'язку із укладанням та виконанням Договору, в тому числі з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та/або механізмів, а також які впливають на вартість предмета лізингу, згідно умов договору поставки на момент проведення повного розрахунку Лізингодавця з Продавцем за придбаний Предмет лізингу; переоцінки залишкової вартості Предмета лізингу, яка спричинена змінами вимог нормативно-правових актів України щодо переоцінки Предмета лізингу; суттєвих змін на грошовому ринку України, таких як: збільшення індексу інфляції, та/або знецінення української гривні (девальвація) по відношенню до основної міжнародної резервної валюти України більше як на 10 (десять) відсотків у порівнянні з датою поточного платежу до дати укладання Договору. Коригування розмірів лізингових платежів, у випадках, передбачених цим Договором, не призводить до збільшення загальної вартості Предмета лізингу. Відповідно також не збільшується і частина лізингових платежів, які відшкодовують (компенсують) Обсяг фінансування. Зазначене коригування індексує (змінює) частину лізингових платежів, а саме річний відсоток від Обсягу фінансування (Винагорода Лізингодавця). У разі настання будь-якої обставини, яка визначена у даному пункті, Лізингодавець повідомляє про це Лізингоодержувача відповідним листом та надсилає квитанцію із зміненим лізинговим платежем, який Лізингоодержувач зобов'язаний сплатити протягом визначеного у квитанції терміну. Всі подальші лізингові платежі Лізгінгоодержувач зобов'язаний сплачувати у встановлений термін та на рівні встановленої в останній квитанції суми. Лізингодавець має право змінювати розмір лізингових платежів не частіше ніж один раз на квартал. У випадку зміни лізингових платежів, які були визначені Сторонами у Додатку 2 до даного Договору, Лізингодавець має право направити Лізингоодержувачу новий Додаток № 2 до даного Договору, із зміненими лізинговими платежами, який вважається обов'язковими та прийнятим обома Сторонами з моменту отримання нового Додатку № 2 до даного Договору Лізингоодержувачем. У разі невизначеної у даному Договорі зміни розмірів лізингових платежів Лізингодавець та Лізингоодержувач складають додаткову угоду до даного Договору. У разі відмови Лізингоодержувача від підписання такої додаткової угоди Лізингодавець має право розірвати даний Договір, після чого Лізингоодержувач зобов'язаний повернути Лізингодавцю Предмет лізингу протягом 5 (п1яти) календарних днів з моменту отримання від Лізингодавця письмової пропозиції про зміну розмірів лізингових платежів, при цьому раніше сплачені лізингові платежі поверненню не піддягають.
П.12.1 визначає, що Лізингоодержувач, який сплатив Платіж за оформлення договору та/або частково або повністю сплатив Авансовий платіж та не отримав транспортний засіб, має право розірвати даний Договір за власним бажанням, про що має повідомити Лізингодавця у письмовій формі з чітким волевиявленням щодо розірвання Договору, шляхом направлення відповідного рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу Лізингодавця. У строк, встановлений чинним законодавством України, Лізингодавець розглядає заяву Лізингоодержувача та надає письмову відповідь, в якій повідомляє про розірвання Договору та про наслідки його розірвання. В такому випадку поверненню підлягає сплачений Лізингоодержувачем Авансовий платіж та/або частина Авансового платежу. Платіж за оформлення договору в такому випадку поверненню не підлягає.
П.12.5 Договору передбачає, що Лізингодавець має право розірвати договір в односторонньому порядку з підстав передбачених у п. 3.2.7. статті 3 даного Договору. У такому випадку Лізингодавець повертає Лізингоодержувачу сплачений ним Авансовий платіж або частину Авансового платежу за відрахуванням 20 (двадцяти) відсотків, які Лізингодавець утримує в якості штрафу за невиконання умов Договору, Платіж за оформлення Договору поверненню не підлягає.
Розглядаючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з наступного.
Ст.ст.10, 60 ЦПК України визначено обов`язок особи довести належними засобами доказування обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги чи заперечення.
Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.
Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг».
Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).
Так, відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг».
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про фінансовий лізинг» предметом договору лізингу (далі - предмет лізингу) може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.
Статтею 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними його умовами є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону.
Стаття 11 цього Закону надає право лізингоодержувачу:
1) обирати предмет лізингу та продавця або встановити специфікацію предмета лізингу і доручити вибір лізингодавцю;
2) відмовитися від прийняття предмета лізингу, який не відповідає його призначенню та/або умовам договору, специфікаціям;
3) вимагати розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках;
4) вимагати від лізингодавця відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням умов договору лізингу.
Статтею 16 вказаного Закону визначено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.
Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Так, відповідно до ч.2 ст. 627 ЦК України, у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» права позивача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.
Статтею 18 цього Закону наведено перелік несправедливих умов у договорах із споживачами, який не є вичерпним та визначено, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.
Стаття 18 Закону України "Про захист прав споживачів" містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною.
Так, за змістом частини п'ятої цієї норми у разі визнання окремого положення договору, включаючи ціну договору, несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір.
Тільки у разі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (частина шоста статті 18 Закону).
Визначення поняття "несправедливі умови договору" закріплено в частині другій статті 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу.
Аналізуючи норму статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.
Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; (пункти 2,3 частини третьої статті 18 Закону «Про захист прав споживачів); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірвання або невиконанням ним договору (пункт 4 частини третьої статті 18 Закону).
Зі змісту договору фінансового лізингу від 25 листопада 2015 року, укладеного між сторонами вбачається, що в Договорі виключені та обмежені права лізингоодержувача як споживача стосовно лізингодавця у разі неналежного виконання ним обов'язків, передбачених договором та законом (пункт 12.1), звужені обов'язки лізингодавця, які передбачені в Законі України «Про фінансовий лізинг», положеннях ЦК України (обирати Продавця, відмовитися від прийняття предмета лізингу, який не відповідає його призначенню та/або умовам договору, специфікаціям), в повному обсязі не визначено таку істотну умову, як предмет лізингу, повністю виключена відповідальність лізингодавця за невиконання або неналежне виконання обов'язків щодо передачі предмета лізингу належної якості, одночасно значно розширені права лізингодавця, які суперечать вимогам чинного законодавства.
Згідно з пунктом 1.3 договору, лізингодавець не відповідає перед лізингоодержувачем за невиконання будь-якого зобов'язання щодо якості, комплектності, справності предмета лізингу, його заміни, введення в експлуатацію, усунення несправностей протягом гарантійного строку, своєчасного та повного задоволення гарантійних вимог, монтажу тощо. За вищенаведеними зобов'язаннями відповідає продавець.
За змістом статті 808 ЦК України, якщо відповідно до договору непрямого лізингу вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингоодержувачем, продавець (постачальник) несе відповідальність перед лізингоодержувачем за порушення зобов'язання щодо якості, комплектності, справності предмета договору лізингу, його доставки, монтажу, запуску в експлуатацію, тощо. Якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингодавцем, продавець та лізингодавець несуть перед лізингоодежувачем солідарну відповідальність за зобов'язанням щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу.
Таким чином, оскільки вибір продавця предмета лізингу за договором здійснює відповідач, так як в договорі лізингу відсутні будь-які відомості про продавця товару, його найменування та місцезнаходження, куди має завертатись споживач у випадку порушення якості, комплектності та інших умов з продажу товару, то пункт 1.3 договору, щодо усунення лізингодавця від відповідальності в частині якості, комплектності, справності та ін. суперечить положенням статті 808 ЦК України.
Окрім того, згідно пункту 4 частини першої статті 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії.
Послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою (пункт 11-1 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»).
Відповідно до частини першої статті 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.
У відповідності до загальнодоступної інформації, що розміщена на офіційному веб-сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, відповідача внесено до Реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги.
Водночас, відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.
Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.
Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.
Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Судом встановлено, що договір фінансового лізингу нотаріально посвідчено не було.
За таких обставин заявлений позов підлягає задоволенню, договір, укладений між сторонами підлягає визнанню недійсним із застосуванням наслідків недійсності правочину.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд виходить з положень ст.88 ЦПК України та того, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача
Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Д.О. Парфьонов