Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2016 Справа №607/18436/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Рихліцької О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 предявив до суду позов до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування на 2/5 частини домоволодіння по вулиці Загребля, 27 в селі Миролюбівка Тернопільського району Тернопільської області, яке складається з житлового будинку з жилою прибудовою і прибудовами площею 94,1 кв.м. під літ. «А» та господарських споруд: хлів піл літ. «Б», господарська будівля під літ. «В», літня кухня під літ. «Д», господарська будівля під літ. «Е», гараж під літ. «Є», господарська будівля з підвалом під літ. «Ж», вбиральня під літ. «З», хлів під літ. «І», хлів під літ. «Л», навіс під літ. «М», криниця під літ. «К», огорожа № 4-8, вимощенні І. Обґрунтовує позов тим, що після смерті його матері ОСОБА_3, померлої 04 листопада 2001 року, відкрилася спадщина за заповітом на 1/5 частину домоволодіння по вулиці Загребля, 27 в селі Миролюбівка Тернопільського району Тернопільської області. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності, зазначений жилий будинок належав на праві власності колгоспному двору, який складався з пятьох членів, головою якого була ОСОБА_3 У встановлений законом строк ОСОБА_1 прийняв спадщину, однак у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено у зв'язку із тим, що спадкодавець за життя не оформив належним чином правовстановлюючі документи на житловий будинок. З цих підстав позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, а тому просить суд визнати право власності на спірне нерухоме майно.

В подальшому позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої просив визнати право власності в порядку спадкування на 1/5 частину домоволодіння по вулиці Загребля, 27 в селі Миролюбівка Тернопільського району Тернопільської області, яке складається з житлового будинку з жилою прибудовою і прибудовами площею 94,1 кв.м. під літ. «А» та господарських споруд: хлів піл літ. «Б», господарська будівля під літ. «В», літня кухня під літ. «Д», господарська будівля під літ. «Е», гараж під літ. «Є», господарська будівля з підвалом під літ. «Ж», вбиральня під літ. «З», хлів під літ. «І», хлів під літ. «Л», навіс під літ. «М», криниця під літ. «К», огорожа № 4-8, вимощенні І.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 подала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада в судове засідання подала письмову заяву про розгляд справи у відсутності їх представника.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, установив такі обставини:

Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3

Як убачається зі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30 липня 1990 року, цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в селі Миролюбівка по вулиці 1 Травня, 27 (на даний час Загребля, 27), Тернопільського району, належить колгоспному двору, що складається з пятьох членів, головою якого є ОСОБА_3. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів №146 від 25 липня 1990 року «Про оформлення права власності на жилі будинки».

Відповідно до довідки №1129 від 02 листопада 2015 року, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_3 належить частина будинковолодіння по вулиці Загребля, 27 в селі Миролюбівка Тернопільського району Тернопільської області.

04 листопада 2001 року ОСОБА_3 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть (повторним) серії 1-ИД № 119492 від 19 липня 2014 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції (актовий запис 21).

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_5 20 грудня 2000 року, зареєстрованим в реєстрі за № 120, згідно яким померла ОСОБА_3 заповіла спірний житловий будинок з надвірними будівлями.

Як слідує з довідки №1129 від 02 листопада 2015 року, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_1 постійно проживав та перебував на реєстраційному обліку до дня смерті ОСОБА_3 по вулиці Загребля, 27 в селі Миролюбівка Тернопільського району Тернопільської області.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в силу ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_1 прийняв спадщину за померлою ОСОБА_3

Як слідує з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 листопада 2015 року №2948/02?14, виданої державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3, в порядку ст. 1241 ЦК України, немає.

Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину, позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 звернувся до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою №1534 від 18 листопада 2015 року про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, яка міститься у спадковій справі №600/2011, однак постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 №2948/02?14 від 18 листопада 2015 року йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену частку житлового будинку, у звязку з відсутністю належним чином оформлених правовстановлюючих документів.

Як убачається зі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30 липня 1990 року, спірний жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, належить колгоспному двору, що складається з пятьох членів, головою якого є ОСОБА_3.

За даними інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 09 листопада 2015 року №637, станом на 05 листопада 2015 року будинковолодіння по вулиці Загребля, 27 в селі Миролюбівка Тернопільського району Тернопільської області рахується за ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 по 1/5 його частині.

Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації ОСОБА_1 видано технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Загребля, 27 в селі Миролюбівка Тернопільського району Тернопільської області.

Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснив, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 370 ЦК у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або рішенням суду.

В силу вимог ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу у натурі.

Беручи до уваги, що зазначене домоволодіння жилий по вулиці Загребля, 27 в селі Миролюбівка Тернопільського району Тернопільської області належало колгоспному двору, членами якого були ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, що підтверджується матеріалами справи, то частка кожного з них у цьому житловому будинку становила 1/5.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада, право позивача ОСОБА_1 на спірне майно не оспорює.

Однак у зв'язку з тим, що за членами колгоспного двору не оформлено право власності на зазначене домоволодіння і не одержано відповідного свідоцтва про право власності, позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом задоволення його позовних вимог визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/5 частину домоволодіння по вулиці Загребля, 27 в селі Миролюбівка Тернопільського району Тернопільської області, яке складається з житлового будинку з жилою прибудовою і прибудовами площею 94,1 кв.м. під літ. «А» та господарських споруд: хлів піл літ. «Б», господарська будівля під літ. «В», літня кухня під літ. «Д», господарська будівля під літ. «Е», гараж під літ. «Є», господарська будівля з підвалом під літ. «Ж», вбиральня під літ. «З», хлів під літ. «І», хлів під літ. «Л», навіс під літ. «М», криниця під літ. «К», огорожа № 4-8, вимощенні І, в порядку спадкування за заповітом за його померлою матірю ОСОБА_3

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 368, 370, 392, 1226, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 223, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на на 1/5 частину домоволодіння по вулиці Загребля, 27 в селі Миролюбівка Тернопільського району Тернопільської області, яке складається з житлового будинку з жилою прибудовою і прибудовами площею 94,1 кв.м. під літ. «А» та господарських споруд: хлів піл літ. «Б», господарська будівля під літ. «В», літня кухня під літ. «Д», господарська будівля під літ. «Е», гараж під літ. «Є», господарська будівля з підвалом під літ. «Ж», вбиральня під літ. «З», хлів під літ. «І», хлів під літ. «Л», навіс під літ. «М», криниця під літ. «К», огорожа № 4-8, вимощенні І, в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя