Справа № 2-747/11
Провадження № 4-с/487/5/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2016 року

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П.,при секретарі Табунщик К.С. ,за участі заявника ОСОБА_1,заінтересованої особи ОСОБА_2 , представника Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ,

В С Т А Н О В И В

19.11.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на неправомірні дії державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції.

В скарзі вона посилалась на те , що 18.11.2015 року вона отримала постанови державного виконавця (ВП №49882472,ВП №49882273, ВП №48982171 , ВП № 49882343, ВП №48982417 та ВП № 49882081 про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів, виданих Заводським районним судом м. Миколаєва 30.09.2015р. по справі № 2/487/538/2013р.

Посилаючись на те , що всі шість постанов про відмову у відкритті виконавчого провадження були винесені незаконно, скаржник просив скасувати вищезазначені постанови та зобовязати державного виконавця відкрити виконавче провадження за вищезазначеними виконавчими листами.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримала та просила її задовольнити.

В судовому засіданні представник Заводського відділу ДВС Миколаївського МУЮ просив відмовити в задоволенні скарги за недоведеністю вимог.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та виконавчі провадження суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1,2 ст.11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення , у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 25 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до

виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до положення ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу , що його видав.

Як встановлено судом ,08.10.2015 року ОСОБА_1звернулась до Заводського ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів, виданих Заводським районним судом м. Миколаєва 30.09.2015р. по справі № 2/487/538/2013 про зобов'язання ОСОБА_4 за його рахунок знести самовільно збудований сарай по вул. 2-й Слобідській, 103-А в м. Миколаєві , про демонтування кондиціонеру, поновити паркан з дотриманням розмірів, зазначених у варіанті № 2 уточненої судової будівельно- технічної експертизи № 120-068 від 07 лютого 2011 року, , закладення вікна та входу на горище, , встановлення у вікні будинку матового скла.

Постановами державного виконавця від 09.10.2015 року та 10.10.2015р. було відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа було відмовлено з наступних підстав. Так, державний виконавець вказав, що згідно бази Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконавчий лист по справі № 2/487/538/2013 перебував на примусовому виконанні в Заводському ВДВС ММУЮ та 24.03.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п.11 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження"- виконавчий документ було повернуто до Заводського районного суду м.Миколаєва. На думку державного виконавця, відповідно до ч.1 ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" і в даному випадку можливість повторного відкриття виконавчого провадження Законом України "Про виконавче провадження" не передбачена.

Оскільки постанова про закінчення виконавчого провадження від 24.03.2014 року стосувалась лише стягувача ОСОБА_2 , та оскільки рішення було ухвалено судом на користь двох позивачів і при видачі виконавчого листа не зазначалось, що обов*язок чи право

стягнення є солідарним,і відносно ОСОБА_1 виконавче провадження не відкривалось та не здійснювалось, то суд вважає, що постанови державного виконавця від 09.10.2015 року (ВП №49882472,ВП №49882273, ВП №48982171 , ВП № 49882343, про відмову у відкритті виконавчого провадження є неправомірними та підлягають скасуванню.

Що стосується постановВП

Що стосується постанов державного виконавця від 10.10.2015р. №48982081 та від 09.10.2015р. ВП № 49882417 то вказані постанови є законними, оскільки із досліджених в ході судового розгляду виконавчих проваджень встановлено, що ОСОБА_1 не надано доказів поновлення строку пред*явлення виконавчого документу до виконання, а саме не надано належним чином завіреної копії ухвали суду. Тому підстав для скасування цих постанов суд не вбачає.

За таких обставин скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 383-388 ЦПК України , суд

У Х В А Л И В

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов*язати державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції скасувати постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 09.10.2015 року (ВП №49882472,ВП №49882273, ВП №48982171 , ВП № 49882343,) та зобов*язати державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції відкрити виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів, виданих Заводським районним судом м. Миколаєва 30.09.2015р. по справі № 2/487/538/2013р.

В іншій частині скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Стягнути із Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції судовий збір на користь держави в сумі 275 грн.60 коп.

Ухвала набуває законної сили через 5 днів після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва в порядку визначеному ст.294, ст. 295 ЦПК України.

СУДДЯ Павлова Ж.П.