Справа № 2-2151/02
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ВАТ «АЛЬБАТРОС» про видачу дублікату виконавчого листа за позовом ВАТ «АЛЬБАТРОС» до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

Заявник 28.01.2016 року звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа за позовом ВАТ «АЛЬБАТРОС» до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном.

В судовому засіданні представник позивача-заявника ОСОБА_2, діючий по довіреності, підтримав вказану заяву та пояснив, що рішенням Жовтневого районного суду м.Одеси від 16.12.2002р. було задоволено їх позов до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном,(справа №2-2151/2002), яким суд зобовязав ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні ВАТ «АЛЬБАТРОС» складськими приміщеннями, демонтувати балкон та закласти вікна у квартирі АДРЕСА_1 в м.одесі. Судом видавались виконавчі листи. Ухвалою суду від 17.10.2003р. рішення суду було розяснено. Неодноразово позивач звертався до Другого відділу державної виконавчої служби Приморського району м.Одеси, проте до цього часу рішення суду так і не виконано. Виконавчий лист було втрачено після того як дублікат виконавчого листа було повернуто до стягувача державним виконавцем.

В судове засідання ОСОБА_4 не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась, причини неявки суду не повідомила.

Суд, у звязку з неявкою боржника , ухвалив слухати справу у їх відсутність, згідно ч. 2 ст. 371 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши представника заявника-позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, прийшов до висвноку що дана заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 16.12.2002р. Жовтневим районним судом м.Одеси постановлено рішення, яким позов ВАТ «АЛЬБАТРОС» до ОСОБА_1 задоволено та зобовязано її усунути перешкоди в користуванні ПАТ «АЛЬБАТРОС» складськими приміщеннями,розташованими у дворі по вул.. Успенська,22 в м.Одесі, та про демонтаж балкону та закладки вікна в квартирі АДРЕСА_2, де проживає ОСОБА_1, які виходять на складські приміщення, розміщенні у дворі ПАТ «АЛЬБАТРОС»(а.с.16).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 17.10.2003р. внесено описку в вказане рішення суду , а саме на «демонтувати балкон та закласти вікна в квартирі АДРЕСА_3» (а.с.14).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 17.10.2003р. було розяснено рішення суду (а.с.15).

Згідно ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 11.12.2013р. (справа №2-3184/10) ПАТ «АЛЬБАТРОС» було поновлено строк для предявлення виконавчого листа №2-2151/02 та видано дублікат вказаного виконавчого листа, внесено в резолютивну частину цього виконавчого листа даних про ідент. код ОСОБА_1П.(10.09.1939р.н.)-НОМЕР_1. (а.с.21).

26.08.2014р. до суду звернувся головний державний виконавець Другого Приморського районного відділу ДВС Одеського міського управління юстиції з заявою про розяснення або встановлення способу та порядку виконання виконавчого листа виданого 13.01.2014р. (а.с.23-24). Також вбачається що постановою №В-11/463 державного виконавця Стоянова Ю.Д. було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом. Крім того постановою державного виконавця від 09.07.2014р. здійснено примусовий привід ОСОБА_1 на прийом державного виконавця (а.с.39), проте не виконано. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 02.12.2014р. відмовлено у задоволені заяви про розяснення або встановлення способу та порядку виконання виконавчого листа виданого 13.01.2014р.(а.с.43).

12.05.2015р. до суду знову звернувся головний державний виконавець Другого Приморського районного відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_5 з заявою про розяснення або встановлення способу та порядку виконання виконавчого листа виданого 13.01.2014р.(а.с.46). При цьому вбачається. що постановою №В-11/35 державного виконавця Стоянова Ю.Д. було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом.(а.с.52). Постановою державного виконавця від 08.04.2015р. здійснено примусовий привід ОСОБА_1 на прийом державного виконавця (а.с.59), проте не виконано.

Згідно Ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 22.05.2015р. відмовлено у задоволені заяви про розяснення або встановлення способу та порядку виконання виконавчого листа виданого 13.01.2014р.(а.с.71-72)

Згідно Ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 15.10.2015р. відмовлено у задоволені клопотання ПАТ «АЛЬБАТРОС» про видачу дублікату виконавчого листа.

З пояснень представника позивача- тобто стягувача, вбачається що рішення суду від 16.12.2002р. до теперішнього часу не виконано.

Виконавчий лист №2-3184/10 було видано ПАТ «АЛЬБАТРОС»13.01.2014р. на виконання рішення Жовтневого районного суду м.Одеси від 16.12.2002р. та ухвали суду від 17.10.2003р.(а.с.48), де встановлено строк його предявлення на виконання до 16.12.2014р.

Двічі виконавчий лист було повернуто державним виконавцем згідно ст..47 закону України «Про виконавче провадження».

На теперішній час строк предявлення до виконання судового наказу становить один рік ( з 09.03.2011р.). З матеріалів справи також вбачається що ВАТ «АЛЬБАТРОС» на теперішній час є ПАТ «АЛЬБАТРОС».

Пунктами 5 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким : у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника) повертається стягувачу.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (ч. 2 ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження").

З постанови державного виконавця від 26.12.2014р. про повернення виконавчого документу №2-3184/10 вбачається що виконавчий лист повернуто на підставі п.5 ст.47 закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином на час звернення до суду 28.01.2016р. з заявою про видачу дублікату виконавчого листа заявником пропущено строк предявлення його до виконання.

При цьому суд вважає необхідним поновити заявнику такий строк, оскільки на думку суду позивач обґрунтовано доказав його намагання протягом досить тривалого часу з дня винесення рішення тобто з кінця 2002р. , здійснити виконання рішення суду, проте яке не виконано досі не з його вини.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

За змістом статті 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба як єдиний орган примусового виконання зобов'язана вжити всіх необхідних заходів для його виконання.

При цьому суд також звертає увагу на те, що у рішенні від 27 листопада 2008 року у справі «Крутько проти України» (№2), Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (no.1) (GC), no. 36813/97, п.197 ЄСПЛ 2006-…). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «ОСОБА_6 проти Португалії» (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998*II, п. 35, та «Сіка проти Словакії» (Sica v. Slovakia), №2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року).

Застосовуючи процедуру «пілотного рішення» у справі «ОСОБА_7 проти України» (рішення від 15 жовтня 2009 року, остаточне від 15.01.2010 року) Європейський суд з прав людини знову констатував, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі «ОСОБА_8 проти Італії» ( Immobiliare Saffi v. Italy), (GC), №22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Виконання судового рішення це остаточна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, тому невиконання судового рішення, що є остаточним та обовязковим для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відсутність у ОСОБА_9 можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном відповідно ст. 11 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

З урахуваннмя зазначеного суд вважає що задоволення заяви заявника буде також спрямовано на виконання судового рішення відповідно до вимог ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод .

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічне положення містить ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 371 ЦПК питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виходячи з наданих заявником документів суд вбачає поважними причинами доводи заявника про те, щоб видати дублікат виконавчого листа та поновити строк на його предявлення до виконання.

Керуючись ст.ст. 27,60,61, 73, 169, 208-210, 211, ст.371 ЦПК України, ч.1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», суд-

У Х В А Л И В :

Заяву ПАТ «АЛЬБАТРОС» про видачу дублікату виконавчого листа №2-3184/10 та поновлення строку для предявлення його до виконання -задовольнити.

Видати ПАТ «АЛЬБАТРОС» дублікат виконавчого листа №2-3184/10 за позовом ВАТ «АЛЬБАТРОС» до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном.

Поновити ПАТ «АЛЬБАТРОС» строк на предявлення виконавчого листа №2-3184/10 до боржника ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя : Домусчі Л.В.

05.02.2016