Справа № 565/1698/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням судді Малкова В.В.

при секретарі судового засідання Руднік Л.С.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовною заявою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за проживання в гуртожитку з 1 січня 2015 до 31 грудня 2015 в розмірі 2703, 97 грн..Позов обґрунтовується тим, що відповідач займає ліжко-місце, зареєстрований і проживає в гуртожитку «Прометей» в місті Кузнецовську, що належить позивачу, проте з січня 2015 року по даний час плату за гуртожиток не вносить. Граничний розмір плати за ліжко-місце в гуртожитку визначено розпорядженнями Рівненської обласної державної адміністрації з 2009 року 100 гривень в неопалювальний період, 215 гривень в опалювальний період, з травня 2015 236 гривень.

Згідно заперечень проти позову відповідач просить відмовити у задоволенні позову, вказуючи, що у гуртожитку «Прометей» не проживає, хоча там зареєстрована, будь-яких комунальних послуг позивач їй не надавав. Також посилається на відсутність договору з позивачем про надання житлово-комунальних послуг.

Під час судового засідання представник позивача просив задоволити позовні вимоги з підстав, вказаних в позові.

Представник відповідача під час судового засідання позов не визнав з підстав, вказаних у запереченні проти позову.

Суд, дослідивши наявні докази, заслухавши пояснення учасників судового розгляду та керуючись законом, прийшов до висновку, що позов слід залишити без задоволення через безпідставність.

Як слідує із довідки Кузнецовського МС УДМС в Рівненській області відповідач зареєстрована у кімнаті №201 в гурт.»Промей» м.Кузнецовська з 05.08.15. З корінця ордеру на право зайняття ліжко-місця в гуртожитку «Прометей» від 18.07.2007 та відміток про прописку (а.с.8-10) відповідач з серпня 2007 по даний час зареєстрована за місцем проживання у гуртожитку «Прометей», буд.24 м-н Перемоги, місто Кузнецовськ, у кімнатах 114,109, 201 цього гуртожитку. З довідки ВП «Рівненська АЕС» вбачається, що гуртожиток «Прометей» в місті Кузнецовську є державною власністю і перебуває на балансі позивача. З виписок з особового рахунку відповідача слідує, що її борг за користування ліжко-місцем у гуртожитку з 1 січня 2015 до 31 грудня 2015 становить 2703, 97 грн.

Згідно наданих позивачем розрахунків вартості плати за проживання в гуртожитку «Прометей» з січня до грудня 2015 року (а.с. 37-48) до витрат позивача на забезпечення проживання однієї особи в гуртожитку відносить, зокрема, плата за утримання будинків і споруд прибудинкових територій, комунальні послуги, послуги швейцарів, послуги пральні, ПДВ 20%.

Відомостей про реєстрацію гуртожитку «Прометей» як гуртожитку у виконавчому комітеті відповідної ради та договору про надання позивачем відповідачу житлово-комунальних послуг (послуг з утримання будинків, споруд, комунальних послуг, інших послуг) наданих у зв»язку з проживанням і користуванням ліжко-місцем у гуртожитку «Прометей», суду не надано.

Відповідач заперечує, що позивач надає їй житлово-комунальні послуги, оскільки у гуртожитку не проживає та не уклала з позивачем договір про надання житлово-комунальних послуг.

Як передбачено ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі-Закон), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Статтями 16, 19 та 20 Закону встановлено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Споживач зобов'язаний, зокрема, укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Правовий аналіз вказаних положень Закону дає підстави для висновку, що він є нормативним актом спеціальної дії та регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Разом з тим ст. 4 Закону передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. ЦК України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). У відповідності із ч.1 ст.630 ЦК договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642 - 643 ЦК України.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст свободи договору у ст. ст. 6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 19 Закону передбачено, що користування жилими приміщеннями здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статті 20, 21 Закону визначають обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Аналогічні обов»язки споживача (мешканця гуртожитку) і виконавця послуг визначено пунктом 7 Положення про гуртожитки, затв.наказом Мінрегіонбуду та ЖКГ від 27.04.2015 № 84 (набрав чинності 19.08.2015 зареєстровано в Мін'юст України від 03.07.2015 № 778/27223, в якому зокрема вказано, що особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у звязку з проживанням у гуртожитку. Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між власником гуртожитку та особою, що проживає в гуртожитку.

Таким чином, надання житлово-комунальних послуг та оплата за проживання і спожиті послуги в гуртожитку, споживачем, який проживає (постійно чи тимчасово зареєстрований) в гуртожитку, повинно здійснюватись виключно на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг (найму жилого приміщення), зміст якого повинен відповідати умовам типового договору про утримання будинків і споруд, прибудинкових територій, надання житлово-комунальних послуг, згідно ст.. 20 Закону.

В свою чергу, з наданих позивачем документів та пояснень учасників процесу слідує, що між позивачем і відповідачем не укладено договору про надання житлово-комунальних послуг (договору найма) у зв»язку із проживанням відповідача в гуртожитку «Прометей» з січня по грудень 2015 року включно. Відповідно у разі незгоди відповідача - споживача оплачувати за проживання, за надані виконавцем житлово-комунальні послуги за встановленими ним цінами (тарифами) та при відсутності договору про надання визначених виконавцем послуг (договору найма) у встановленому розмірі, немає правових підстав для стягнення з відповідача плати за проживання у гуртожитку і за житлово-комунальні послуги з 1 січня 2015 до 31 грудня 2015 в розмірі 2703, 97 грн..

Відповідачем судові витрати по справі не понесені.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 16, 203, 208, 215, 627, 630, 638, 640 ЦК України, ст.ст.1, 4, 19-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Залишити без задоволення позовні вимоги Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд.

Головуючий

Повний текс рішення виготовлено і підписано головуючим 19.02.2016 року