Справа № 343/1902/14-ц
Провадження № 22-ц/779/140/2016
Головуючий у 1 інстанції Керніцький І. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Девляшевський В.М., Меленко О.Є.,

секретар Яковин М.Я.,

з участю: позивача ОСОБА_2

представників ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 ОСОБА_9 ОСОБА_10 на рішення Долинського районного суду від 05 листопада 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

в липні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з первісним позовом, мотивуючи його тим, що її чоловік ОСОБА_11, подавши заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_12, помер 24.08.2013. Посилаючись на правило спадкової трансмісії, зменшивши позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на 1/6 частину домоволодіння в с. Рахиня по вул. Вовче, 28 Долинського району та належний померлому автомобіль НОМЕР_1.

В серпні 2014 року ОСОБА_7 звернулася із зустрічним позовом, посилаючись на те, що за заповітом померлої ОСОБА_12 спадкоємцями в рівних частках є її батько ОСОБА_11 та його брат ОСОБА_8. Останній успадкував 1/2 домоволодіння в с. Рахиня вул. Вовче, 28, а її батько ОСОБА_11 внаслідок смерті не отримав свідоцтво про спадщину. Уточнивши позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на 1/6 частину вказаного домоволодіння та рухоме майно: шліфувально-токарний верстат вартістю 5112 грн, компресор вартістю 3159 грн.

У серпні 2015 ОСОБА_8 звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_7, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті 06.02.2013 матері ОСОБА_12 і його брата ОСОБА_11 (помер 24.08.2013) до нього за заповітом матері перейшло все належне їм майно, так як брат ОСОБА_11, на якого також складений заповіт, помер, не успадкувавши належне йому майно. Оскільки відповідачі безпідставно претендують на нерухоме та рухоме майно, просив визнати з ним право власності на домоволодіння в с. Рахиня по вул. Вовче, 28 Долинського району, яке складається із житлового будинку та господарських будівель і споруд: літньої кухні, стайні, двох стодол, шопи, гаражу, криниці, огорожі.

Рішенням Долинського районного суду від 05 листопада 2015 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину домоволодіння в с. Рахиня по вул. Вовче, 28 Долинського району та автомобіль НОМЕР_1. Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/6 частину домоволодіння в с. Рахиня по вул. Вовче, 28 Долинського району та рухоме майно: верстат-гіблярка кустарного виробництва вартістю 3744 грн, зварювальний апарат «Power Bosh», 2005 р. випуску, вартістю 630 грн, рубанок електричний, 2000 р. випуску, вартістю 765 грн, фасонно-фрезерний верстат «Ferm», 2001 р. випуску, вартістю 850 грн, лобзик ручний електричний, 2000 р. випуску, вартістю 595 грн, машина ручна електрична стрічково-шліфувальна, 2001 р. випуску, вартістю 1360 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_7 задоволено. Визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/6 частину домоволодіння в с. Рахиня по вул. Вовче, 28 Долинського району та рухоме майно: шліфувально-токарний верстат кустарного виробництва ціною 5112 грн, компресор кустарного виробництва вартістю 3159 грн. Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/6 частину домоволодіння в с. Рахиня по вул. Вовче, 28 Долинського району та рухоме майно: верстат-гіблярку вартістю 3744 грн, зварювальний апарат «Power Bosh» вартістю 630 грн, рубанок електричний вартістю 765 грн, фасонно-фрезерний верстат «Ferm» вартістю 850 грн, лобзик ручний електричний вартістю 595 грн, машину ручну електричну стрічково-шліфувальну, вартістю 1360 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_11 ОСОБА_3 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що ОСОБА_11 певний час разом із сімєю проживав в с. Рахиня в домоволодінні своїх батьків № 28 по вул. Вовче, в якому проживали також його мати ОСОБА_12 та брат ОСОБА_11. Суд не врахував, що після смерті матері і брата та відкриття спадщини за заповітом, єдиним спадкоємцем всього майна є ОСОБА_8, так як його брат помер, не успадкувавши свою частину майна. Не врахував суд і те, що до складу спадкового майна крім нерухомого майна входило і певне рухоме майно, яке відповідачам не повинно належати та на яке вони не мають жодних прав. Визначене й розподілене рішенням суду рухоме майно ОСОБА_11 не належало, так як власником житлового будинку на день смерті він не був, до участі у даній справі не було залучено Рахинянську сільську раду. Тому просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

В засіданні апеляційного суду представники ОСОБА_11 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали, ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги заперечила. Інші особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про час і місце її розгляду, не зявились, що згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Встановлено, що 06.02.2013 померла ОСОБА_12, яка своє майно заповіла синам ОСОБА_11 та ОСОБА_8, а землю в урочищі «Толока» - ОСОБА_13 (заповіт від 25.07.2012). Згідно довідки Рахинянської сільської ради від 10.07.2014 до складу спадщини входило домоволодіння в с. Рахиня, вул. Вовче, 28 Долинського району. Після смерті ОСОБА_12 ОСОБА_12 ОСОБА_14 в шестимісячний строк звернувся до державного нотаріуса із заявою при прийняття спадщини, однак свідоцтво про спадщину не отримав.

24 серпня 2013 року ОСОБА_11 помер. На час смерті ОСОБА_12 він проживав разом з спадкодавцем та вважається таким, що прийняв спадщину.

ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_11 (свідоцтво про одруження 07.08.1999). Як вбачається з листа Долинської районної державної нотаріальної контори від 11.07.2014 окрім ОСОБА_2, після смерті ОСОБА_11 спадщину прийняли: дочка ОСОБА_7 та дочка ОСОБА_5

Задовольняючи обидва позови суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що оскільки позивачі є спадкоємцями померлого ОСОБА_11, за ними слід визнати право власності на належне йому спадкове майно у визначених ними частках.

Відмовляючи в позові ОСОБА_8 про визнання за ним права власності на ціле домоволодіння, суд дійшов вірного висновку, що ОСОБА_8 став власником 1/2 частини спадкового домоволодіння, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.09.2015. На момент звернення з позовом це його право ніким не оспорюється чи не визнається. Іншу 1/2 частину спадкового майна за заповітом прийняв померлий ОСОБА_11. Вказаний заповіт ніким не оспорювався, інші спадкоємці від прийняття спадщини не усувались.

При цьому судом правильно застосовано норми матеріального права, зокрема положення ст. ст. 392, 1268 ЦК України.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_11 є спадкоємцем за заповітом на 1/2 частку домоволодіння, що належало померлій ОСОБА_12 Вказаний заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі, про що зроблено реєстраційний запис 54680618 від 03.07.2013.

За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, і таке право виникає у день відкриття спадщини.

Згідно довідки виконкому Рахинянської сільської ради від 22.09.2013, ОСОБА_11 на день смерті проживав разом з дружиною ОСОБА_2 в с. Рахиня, вул. Вовче, 28 Долинського району. Довідками виконкому Рахинянської сільської ради від 16.04.2015 стверджується, що ОСОБА_12, за якою рахувалось домоволодіння в с. Рахиня, вул. Вовче, 28, на день смерті проживала разом із сином ОСОБА_11 (а. с. 118).

Представники ОСОБА_8 визнали ту обставину, що ОСОБА_11 проживав у цьому господарстві і на час смерті матері ОСОБА_12

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

ОСОБА_8 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.09.2015 став власником 1/2 частини спадкового майна, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Рахиня, вул. Вовче, 28 Долинського району (а. с. 204). Іншу 1/2 частину спадкового майна за заповітом прийняв померлий ОСОБА_11.

Статтею 1276 ЦК України у порядку спадкової трансмісії передбачений перехід права саме на прийняття належної померлому спадкоємцю частки спадщини.

Дружина ОСОБА_11 ОСОБА_2 та його діти ОСОБА_5, ОСОБА_7, як спадкоємці першої черги, у шестимісячний строк звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після його смерті, до складу якого входило і належне померлому рухоме майно.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що до складу спадкового майна крім нерухомого майна входило і певне рухоме майно, оскільки матеріали справи не містять доказів належності рухомого майна померлій ОСОБА_12 Навпаки, згідно акту опису спадкового майна від 01.10.2013 присуджене судом рухоме майно залишилось після смерті ОСОБА_11 (а. с. 10-12), якому також належав автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. Т9646ОС (а. с. 158).

Крім того, ОСОБА_8 будь-яких позовних вимог щодо визнання за ним права власності на присуджене судом ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_7 рухоме майно не заявляв.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника із висновками суду щодо їх оцінки.

З огляду на викладене, підстав для скасування або зміни законного й обґрунтованого рішення суду першої інстанції, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_9 ОСОБА_10 відхилити.

Рішення Долинського районного суду від 05 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Девляшевський В.А.

ОСОБА_15