Справа № 729/29/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2016 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Бойко В.І., при секретарі Шлапак Н.А.

за участю позивачки ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка в позовній заяві до суду просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку, доходу до досягнення повноліття сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, але не менше встановленого мінімуму. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 14.11.2000 вона перебуває в шлюбі з ОСОБА_3, що зареєстрований виконавчим комітетом Іжівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис № 37. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. У зв'язку з порушенням справи про розлучення у неї виникла необхідність вирішити питання про утримання дітей шляхом сплати аліментів, оскільки діти будуть проживати з нею, окремо від батька, який на даний час не працює, інших дітей не має, стягнень за виконавчими документами щодо нього не проводиться.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав, заперечує проти їх задоволення, в задоволенні позовних вимог просить відмовити , оскільки не бажає сплачувати аліменти. Має намір влаштуватися на роботу і добровільно надавати матеріальну допомогу дітям у натуральному вигляді.

Вислухавши сторони ,дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження НОМЕР_2, НОМЕР_3 (а. с. 6);

Відповідно до довідки, виданої Виконавчим комітетом Новобасанської сільської ради, неповнолітні діти проживають разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 7).

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У частині 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Таким чином ,дослідженими та превіреними в сдовому засіданні доказами встановлено,що відповідач має задовільний стан здоров'я, інших утриманців не має, не працює, є працездатним , не виконує покладеного на нього законом обов'язку щодо утримання неповнолітніх, які перебувають на повному утримані позивачки.

За таких обставин , суд вважає, що позовні вимоги позивачки є законними та обґрунтованими та підлягають до задоволення і тому слід стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу,але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Такий розмір аліментів буде відповідати принципу відповідальності відповідача за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку неповнолітніх дітей, він не погіршить критично його матеріальний стан , буде відповідати принципу справедливості, соціальної захищеності і розумності.

Щодо посилань відповідача на те, що він має намір надавати допомогу дітям у натуральному вигляді, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки законом не передбачено можливість сплати аліментів шляхом надання допомоги у натуральному вигляді. В разі виявлення відповідачем бажання надавати своїм дітям допомогу у натуральному вигляді, він має можливість здійснювати таку допомогу у добровільному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої 27 лютого 1991 року, що набула чинності для України з 27 вересня 1991 року, ст. ст. 180, 182, 183 СК України , ст. ст. 10, 11, 212-215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця с. Мельники-Мостище, Камінь-Каширського району Волинської області на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу)щомісячно, на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 15.01.2016 і продовжуючи до їх повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 551 гривень 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.І. Бойко