АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2649/16 Головуючий 1 інстанції -
Справа №643/257/16-ц Малихін О.Р.
Категорія :сімейні Доповідач -Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Колтунової А.І.,

Кругової С.С.,

за участю секретарів: Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 25 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИЛА:

15 січня 2016 року представник позивача звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб , укладений між сторонами 17.05.2008 року в Московському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , посилаючись на припинення між сторонами шлюбних відносин.

Справу розглянуто судом за відсутності сторін за наявності заяв представника позивача ОСОБА_5 та відповідача ОСОБА_4

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2016 року вказані позовні вимоги позивача задоволені та суд розірвав укладений між сторонами 17.05.2008 року шлюб.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати вказане рішення суду та постановити ухвалу про залишення її вказаних позовних вимог без розгляду.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує неповним з'ясуванням судом обставин та порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач зазначає, що суд при розгляді справи не переконавсь у дійсній волі сторін та можливого збереження шлюбу, та той факт, що шлюб тривав 8 років та вони мають малолітню дочку, є поважними причинами для збереження шлюбу.

Позивач також зазначає, що не була присутньою в судовому засіданні при розгляді справи та не мала дійсної волі на розірвання шлюбу.

Позивач також зазначає, що просила свого представника про уточнення позовних вимог та вона мала заявити вимоги щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки та крім того, нею з відповідачем не вирішено питання щодо розподілу спільного майна.

Розгляд справи призначався судом апеляційної інстанції на 12 травня 2016 року та про слухання справи позивач була повідомлена належним чином, про що свідчать надіслана їй телефонограма ( а.с. 38).

В судове засідання 12 травня 2016 року позивач не з'явилась, у зв'язку з чим, та для дачі її особистих пояснень, у слуханні справи була оголошена перерва до 02.06.2016 року та судова повістка про виклик позивача в судове засідання була вручена її представнику.

Позивач в судове засідання суду апеляційної інстанції повторно не з'явилась, будучи належним чином , тобто у відповідності до вимогч.5 ст. 76 ЦПК України, повідомленою про час та місце розгляду справи. Представник позивача надала до суду її клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За таких обставин та у відповідності до вимог ч.2 ст. 305 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу за відсутності позивача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, відповідача та його представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги , судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги позивача та ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив з того, що сторони не підтримують стосунки тривалий час та відновляти сім'ю не бажають.

При цьому, як свідчать матеріали справи позивач 05.01.2016 року видала нотаріально посвідчену довіреність , якою уповноважила ОСОБА_6 бути її представником при вирішенні усіх без винятку питань ,що стосуються захисту її прав та законних інтересів , зокрема представляти її інтереси в усіх судах , з усіма правами, наданими в процесі позивачу, відповідачу третій особі, в тому числі з правом підпису усіх процесуальних документів та подання від її імені позовних заяв ( а.с.10).

Матеріали справи також свідчать про те, що при подачі зазначеного позову до суду першої інстанції позивачем, в особі її зазначеного представника, остання залучила до позовної заяви оригінал свідоцтва сторін про реєстрацію шлюбу та копії всіх необхідних документів , та самою ОСОБА_4 було сплачено судовий збір за подачу вказаної позовної заяви ( а.с.1-9).

Як пояснила представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вказані документи були надані їй позивачем для подачі позову про розірвання шлюбу.

Матеріали справи також свідчать про те, що 25.02.2016 року представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності позивача, підтримавши її позовні вимоги (а.с.19).

Відповідно до письмової заяви відповідача від 25.02.2016 року, останній також підтримував вказані позовні вимоги позивача, зазначаючи на те, що шлюбні відносини між ними припинено з січня 2015 року (а.с.17).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач категорично заперечував щодо збереження сім'ї , посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними припинено з січня 2015 року та він має іншу сім'ю та вагітну дружину.

Вказані обставини стави , закріплена в ст.51 Конституції України та встановлена в ст. 24 Сімейного Кодексу України добровільність шлюбу, категоричне заперечення відповідача щодо збереження сім'ї , свідчать про те, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим та саме це є підставою для розірвання між сторонами шлюбу.

Крім цього , позивач в апеляційній скарзі просить скасувавши вказане рішення суду, залишити її вказаний позов без розгляду тоді, як відповідно до вимогп.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України , подача такої заяви передбачена при розгляді справи судом першої інстанції та не може бути задоволена , оскільки порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції визначено ч.1 ст. 304 ЦПК України , а права особи, яка подала таку апеляційну скаргу, визначено ст. 300 ЦПК України.

Оскільки ж підставою для розірвання між сторонами шлюбу є неможливість збереження сім'ї, а не невирішені між ними питання щодо утримання дитини та поділу спільного майна , а наявність рішення суду про розірвання шлюбу не позбавляє позивача права звернутись до суду з позовами про стягнення аліментів на утримання дитини та про розподіл спільного майна подружжя, то підстави для скасування зазначеного рішення суду та залишення позовної заяви позивача без розгляду, відсутні.

З огляду на наведене судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308. 315, 317, 319, 218 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 25 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя: І.Г. Гальянова

Судді : А.І. Колтунова

С.С. Кругова