Справа № 750/3373/16-ц
Провадження № 2/750/1366/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Литвиненко І.В.

за участю секретаря Кравченко І. В., представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди.

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що вона працювала в Публічному акціонерному товаристві «Чернігівський завод радіоприладів» на умовах чотириденного робочого тижня. Починаючи з липня 2015 року відповідач перестав виплачувати заробітну плату. 02.11.2015 року позивача було звільнено з роботи у звязку із скороченням штату працівників відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, однак при звільненні відповідач не виплатив заборгованість із заробітної плати, внаслідок чого позивач просить стягнути із відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 9443,16 грн. Також позивач просила стягнути на свою користь моральну шкоду у розмірі 5000 грн. мотивуючи дану позовну вимогу тим, що внаслідок затримки у виплаті заробітної плати у неї утворилась значна заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг, не могла оплачувати навчання доньки та не мала можливості вдосталь купувати речі першої необхідності. Змушена була позичати грошові кошти.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, надала письмові заперечення.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що позивач був 20.10.2015 року звільнений з посади інженера-конструктора 2 категорії інженерно-технічний центр 492 департаменту з підготовки виробництва і розвитку (а.с. 18).

Відповідно до копії розрахункового листка станом на кінець листопада 2015 року борг відповідача перед позивачем становив 10489,87 грн (а.с. 16). 29.03.2016 року відповідачем на картковий рахунок позивача було перераховано заборгованість по заробітній платі в сумі 10489,87 грн. Відповідно розрахунку здійсненого позивачем, заборгованість за час затримки розрахунку при звільненні становить 9443,16 грн.

Відповідно до наданої відповідачем довідки від 28.04.2016 року № 466/509 середньоденний заробіток ОСОБА_2 складає 114,51 грн. без утримання податку і обовязкових платежів при чотириденному робочому тижні.

Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення, суд стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача середньому заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог абз. 2 п. 2 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995 року середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Суд не приймає до уваги розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні здійснений позивачем, оскільки останній застосовував пятиденний робочий тиждень, а позивач працювала з в умовах чотириденного робочого тижня, а також розрахунок здійснено без врахування положень Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995 року.

Оскільки позивача було звільнено з роботи 02.11.2015 року, а позивач працював на умовах чотириденного робочого дня, затримка розрахунку при звільненні до 29.03.2016 року становить 78 робочих днів, що в грошовому еквіваленті становить: 114,51 грн. (середньоденний заробіток)*78 днів=8931,78 грн. без утримання податків й інших обовязкових платежів.

Відповідно до копії свідоцтва про народження № 1-ЕЛ № 099856 ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_3 (а.с. 15).

Відповідно до копії договору про підготовку фахівців із вищою освітою укладеного між Чернігівським національним педагогічним університетом імені ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 21.08.2012 року ОСОБА_2 взяла на себе зобовязання оплачувати освітні послуги доньки ОСОБА_3 (а.с. 6).

Відповідно до копії рахунку за газ та послуги з газопостачання за лютий 2016 року на домоволодіння власником якого є позивач, заборгованість станом на 01.02.2016 року становить 13913,77 грн (а.с. 10 (зворот).

Відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки, внаслідок затримки з виплати заробітної плати позивач зазнала моральних страждань, змушена була докладати додаткових зусиль для організації свого життя, у звязку із виникненням боргів та вирішенням соціально-побутових питань, позовна вимога про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Суд вважає достатнім розміром моральної шкоди у звязку із затримкою у виплаті заробітної плати, яка підлягає стягненню з відповідача - 900 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. та, оскільки позовні вимога про стягнення моральної шкоди задоволена на 18 % стягненню з відповідача на користь ОСОБА_5 у відшкодування судового збору підлягає сума в розмірі 99,20 грн.

Керуючись ст. ст.. 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 8931 грн 78 коп (вісім тисяч девятсот тридцять одну грн. сімдесят вісім коп..), сума вказана без утримання податків й інших обовязкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 900(девятсот) грн..

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» на користь ОСОБА_2 99 (девяносто девять) грн 22 коп судових витрат.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» на користь держави 551 грн 20 коп судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя