РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року Приморський районний суд міста ОСОБА_1

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : Одеська товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ :

В липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : Одеська товарна біржа, про визнання дійсним договору № 11768 купівлі-продажу нерухомого майна від 14.12.1995 р., зареєстрованого на Одеській товарній біржі, зареєстрованого Одеським міжміськбюро технічної інвентаризації під р. № 565 на стор. 61 в книзі 151пр. 26.12.1995 р., за умовами якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4, діючи від свого імені та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення Київського РВК м. Одеси від 08.12.1995 р. за № 1178, продали, а ОСОБА_2 купив трикімнатну квартиру під № 18 у будинку № 57 по вул. Ільфа та Петрова в м. Одесі, загальною площею 70,30 кв.м., корисною площею 65,4 кв.м., житловою площею 39,0 кв.м.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що сторони за цим біржовим договором повністю виконали усі умови цього договору, але не оформили його нотаріально, а в теперішній час відповідачі не зацікавлені в нотаріальному посвідченні цього договору.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10.09.2015 року дану справу в порядку, встановленому ст. 116 ЦПК України, направлено для подальшого розгляду за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси (а.с.36).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 117 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 116 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Позивач веде дану справу в суді через свого представника ОСОБА_1, який просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов, про що подав адресоване суду своє письмове клопотання, яке приєднано судом до матеріалів справи.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_5 не повідомили суду причини своєї неявки, хоча про дату і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про одержання ними судових повісток.

Одеська товарна біржа також не повідомила суду причину неявки свого представник, хоча про дату і місце розгляду справи була п повідомлена належним чином, про що свідчить поштова накладна за № 11795 доставки юридичної документації Спецкурєр .

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязаний прийняти майно і сплатити за нього визначену суму грошей.

Частиною 2 статті 12 Закону України «Про власність» від 1991 року, який був чинним станом на грудень 1995 року, визначено, що громадянин набуває право власності на майно на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Судом установлено, що 14 грудня 1995 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діяла від свого імені та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення Київського РВК м. Одеси від 08.12.1995 р. за № 1178, та ОСОБА_2 був укладений договір № 11768 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на Одеській товарній біржі, зареєстрований Одеським міжміськбюро технічної інвентаризації під р. № 565 на стор. 61 в книзі 151пр. 26.12.1995 р., за умовами якого ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_2 купив трикімнатну квартиру під № 18 у будинку № 57 по вул. Ільфа та Петрова в м. Одесі, загальною площею 70,30 кв.м., корисною площею 65,4 кв.м., житловою площею 39,0 кв.м.

Відповідно до п. 5 цього договору, згадана квартира продана за ,00 крб., які отримані продавцями до підписання цього договору.

Судом не встановлено факту існування між сторонами за цим договором будь-яких спорів щодо цього договору та/або щодо квартири, яка є предметом купівлі-продажу за цим договором.

Наведені обставини дозволяють суду зробити висновок про те, що сторони за цим договором досягли згоди щодо усіх істотних умов цього договору та повністю його виконали.

Також суд враховує, що в п. 12 цього біржового договору зазначено, що цей договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає, а згідно зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції, яка діяла на час укладання цього біржового договору, угоди та договори, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню, і саме тому сторони за цим договором не оформили його нотаріально, як цього вимагає закон.

Водночас суд бере до уваги доводи позивача стосовно того, що в теперішній час відповідачі не зацікавлені в нотаріальному посвідченні згаданого біржового договору, що унеможливлює його нотаріальне посвідчення.

Також суд враховує, що відсутність нотаріального посвідчення згаданого біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна позбавляє позивача можливості в повному обсязі розпоряджатися належною йому квартирою.

Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК України (1963р.), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_2.

Визнати дійсним договір № 11768 купівлі-продажу нерухомого майна від 14 грудня 1995 року, зареєстрований на Одеській товарній біржі, зареєстрований Одеським міжміськбюро технічної інвентаризації під р. № 565 на стор. 61 в книзі 151пр. 26.12.1995 р., згідно з умовами якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4, діючи від свого імені і в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення Київського РВК м. Одеси від 08.12.1995 р. за № 1178, продали, а ОСОБА_2 купив трикімнатну квартиру під № 18 у будинку № 57 по вул. Ільфа та Петрова в м. Одесі, загальною площею 70,30 кв.м., корисною площею 65,4 кв.м., житловою площею 39,0 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Ільченко