Справа № 128/2218/14-ц Провадження № 22-ц/772/509/2016Головуючий в суді першої інстанції Ганкіна І. А.
Категорія 43Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Нікушина В.П.,

суддів Денишенко Т.О., Луценка В.В.,

за участю секретаря Маркевич Я.С.,

за участю ОСОБА_2, ОСОБА_3, представників ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, за участю в якості третьої особи виконкому Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району про визнання права на користування кімнатою у житловому будинку та усунення перешкод в користуванні кімнатою у житловому будинку та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням у житловому будинку, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 29.12.2015 року, ухвалене по даній справі,

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернулась в суд з вказаним позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_3 з залученням в якості третьої особи виконкому Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району.

Мотивуючи позовні вимоги, посилалась на те, що вона пристала на пропозицію ОСОБА_7, яка їй приходиться двоюрідною сестрою, переїхати в батьківську хату по АДРЕСА_2. З домовленістю вона продала квартиру у м. Вінниці, яка належала їй та її сину. Частину коштів нею було потрачено на ремонт будинку, оскільки в ньому тривалий час ніхто не проживав. А саме, за її кошти замінено електропроводку, проведено газопровід, замінені вхідні двері, проведено водопровід, придбано холодильник та газову плиту.

Окрім цього, нею було передано ОСОБА_7 5000 доларів США. За домовленістю їй відходила в цьому будинку одна кімната, на яку мали бути оформлені права в майбутньому.

Разом з ОСОБА_7 та її дітьми вона проживала однією сім'єю і цей будинок на час звернення до суду був її єдиним місцем проживання.

На початку 2014 року ОСОБА_7 виїхала за кордон, не оформивши юридично їхні домовленості щодо будинку. В будинку разом з нею залишалась проживати донька відповідачки ОСОБА_3, однак вона з часом замінила у вхідних дверях замок і її до будинку не впускала. В зв'язку з цим вона звернулась до суду з вказаним позовом.

В свою чергу ОСОБА_7, заперечуючи позовні вимоги ОСОБА_2, звернулась з зустрічним позовом до ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Мотивуючи позовні вимоги посилалась на те, що вона є власницею житлового будинку по АДРЕСА_2, права на який вона набула 14.12.2004 року в порядку спадкування за законом.

10 вересня 2011 року ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 продали належну їм квартиру АДРЕСА_1.

На прохання ОСОБА_2 вона дозволила їй проживати в успадкованому нею будинку, де 28 жовтня 2011 року зареєструвались ОСОБА_2 та ОСОБА_7

ОСОБА_7 фактично не проживав в будинку, а був лише зареєстрований. ОСОБА_2 проживала до травня 2013 року після чого перейшла жити в будинок своєї матері по АДРЕСА_3, де проживала на час звернення до суду.

Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 належним їй будинком не користуються, з реєстрації не знімаються чим перешкоджають їй в здійсненні прав щодо будинку.

Рішенням суду першої інстанції в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_7, ОСОБА_3, за участю в якості третьої особи виконкому Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району про визнання права на користування кімнатою у житловому будинку та усунення перешкод в користуванні кімнатою у житловому будинку відмовлено, зустрічний позов задоволено.

З таким рішенням не погодилась ОСОБА_2 і оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі вона просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог і про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7

Рішення поставлено під сумнів з посиланням на те, що воно ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права.

На підтвердження доводів апеляційної скарги наведені обставини про те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки дослідженим по справі доказам, не були достовірно встановлені обставини та правовідносини, що мали місце у даному спорі. Окрім цього, на переконання ОСОБА_2, судом першої інстанції справу вирішено однобічно на користь ОСОБА_7 без урахування обставин, які передували її вселенню до будинку по АДРЕСА_2 і зокрема стосунки, що склались між нею та ОСОБА_7, яка їй приходиться двоюрідною сестрою, свідчили про те, що вони проживали як члени однієї сім'ї.

Колегія суддів заслухавши доповідача, ОСОБА_2, ОСОБА_3 їх представників, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах вимог апеляційної скарги, дійшла до наступного висновку.

Вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, оскільки наведені в ній доводи є необґрунтованими і не відповідають встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові ОСОБА_2 про визнання права користування кімнатою в житловому будинку по АДРЕСА_2 та усунення перешкод в користуванні цією кімнатою та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні цим житловим будинком, виходив із того, що ОСОБА_7 будучи зареєстрованим в будинку по АДРЕСА_2 взагалі в ньому не проживав на правах члена сім'ї ОСОБА_7

Щодо ОСОБА_2, то суд першої інстанції погодився з її доводами про те, що вона поселилась і проживала в будинку ОСОБА_7 на правах члена її сім'ї. Проте прийшов до висновку, що вона втратила право користування цим будинком, оскільки з травня 2013 року проживає в будинку її матері ОСОБА_10 по АДРЕСА_3.

З огляду на встановлені обставини, які знайшли своє підтвердження, як і в суді першої інстанції, так і в ході апеляційного розгляду справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, а відтак не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до частини 1-ї ст. 382 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. За приписами частини 1-ї ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. З цією нормою кореспондуються положення частини 1-ї ст. 156 ЖК України.

Встановлено, що ОСОБА_2 вселилась і проживала в будинку по АДРЕСА_2, за згодою його власниці ОСОБА_7 Ця обставина не заперечувалась самою ОСОБА_7 та її представником в ході розгляду справи. А також фактично визнана нею при подачі зустрічного позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні будинком.

Відповідно до частини 1-ї ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_2 посилалась на суперечливі доводи про те, що їй прийшлось проживати в будинку її матері, яка мешкала в цьому ж АДРЕСА_3 через те, що між ОСОБА_7 та її донькою ОСОБА_3, яка проживала в цьому ж будинку постійно виникали конфлікти. А після виїзду ОСОБА_7 на початку 2014 року за кордон в будинку були замінені замки, чим було позбавлено її права користування будинком. Однак ці доводи про причини, з яких ОСОБА_2 не проживала в будинку по АДРЕСА_2 недоведені.

До звернення в суд з позовом про усунення перешкод в користуванні, ОСОБА_2 будь-яких дій щодо вселення в будинок не приймала, що ставить під сумнів твердження про те, що їй чинились перешкоди відповідачами.

Ініційовані нею свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили лише факт участі ОСОБА_2 в ремонті вказаного будинку і не підтвердили того, що їй чинились ОСОБА_7 та її донькою ОСОБА_3 перешкоди у проживанні в будинку по АДРЕСА_2.

Згідно актів від 25.07.2014 року та від 06.06.2015 року, складених за участі представників органів місцевого самоврядування (а. с. 106, 107) ОСОБА_2 в будинку по АДРЕСА_2 не проживає з травня 2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік.

ОСОБА_2 не довела, що вона не проживала в будинку ОСОБА_7 понад один рік з поважних причин. Тому суд першої інстанції цілком обґрунтовано відмовив в задоволенні її вимог про визнання за нею права користування кімнатою та усунення перешкод в користуванні цією кімнатою.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Вимоги ОСОБА_3 за встановлених по справі обставин про усунення перешкод в користуванні належним їй на праві власності житловим будинком є цілком обґрунтованими.

За правилами ст. 31 ЦПК України позивач має право до початку розгляду справи по суті змінити предмет і підстави позову.

В ході розгляду справи судом, ОСОБА_2 були подані зміни до позову в яких нею заявлена вимога про стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_3 витрат, понесених нею на ремонт будинку та купівлю кімнати. Судом першої інстанції питання про прийняття або відмову у прийнятті цих змін вирішено не було. Але це процесуальне порушення не вплинуло на правильність вирішення справи. Оскільки ця вимога не підлягала прийняттю до спільного розгляду тому, що вона стосується іншого предмету позову та інших підстав, на яких ґрунтується цей позов. Окрім цього, така вимога є несумісною з вимогою ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні жилою кімнатою.

Разом з цим, ОСОБА_2 не позбавлена права доступу до правосуддя щодо вирішення вимог про стягнення витрат, понесених нею на ремонт і придбання кімнати у спосіб, який би відповідав вимогам гл. 2 ЦПК України.

На підставі ст. ст. 156, 157 ЖК України, ст. 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, судова колегія палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 29.12.2015 року, ухвалене по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, за участю в якості третьої особи виконкому Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району про визнання права на користування кімнатою у житловому будинку та усунення перешкод в користуванні кімнатою у житловому будинку та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням у житловому будинку, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: