АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №756/4033/16-ц Головуючий у 1 інстанції Васалатій К.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4, яка на підставі довіреності діє в інтересах Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова, та ОСОБА_3, яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_7, на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволені частково: визнано незаконним та скасовано наказ ректора Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова №131-п від 10.03.2016 щодо анулювання абзацу 1 наказу ректора №87-П від 24.02.2016 «щодо призначення ОСОБА_7 т.в.о. на посаді проректора»; визнано запис №5 у трудовій книжці ОСОБА_7 «Анулювати наказ №87-п від 24.02.2016» недійсним; стягнуто з Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова на користь ОСОБА_7 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 25275,08грн; в іншій частині позову відмовлено; вирішено питання розподілу судових витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом №87-П від 24.02.2016 позивача призначено на посаду тимчасово виконуючого обов'язки проректора з економічних питань та ресурсного забезпечення з 29.02.2016 (з обмеженням) до отримання рішення органів студентського самоврядування університету щодо погодження кандидатури на зазначену посаду. До цього ОСОБА_7 не перебував у трудових відносинах з відповідачем.

Також установлено, що 10.03.2016 ректор Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова видав наказ №131-П про анулювання п.1 наказу ректора від 24.02.2016 № 87-П щодо призначення позивача на посаду проректора, на підставі якого до трудової книжки ОСОБА_7 внесено відповідний запис за №5 «Анулювати наказ №87-п від 24.02.2016».

Виходячи з того, що наказ №131-п від 10.03.2016 виданий з порушенням норм трудового законодавства, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині визнання такого наказу незаконним, скасував його та стягнув з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Щодо позовних вимог про поновлення на роботі, то суд першої інстанції відмовив у їх задоволенні, виходячи з того, що призначення працівника тимчасово виконуючим обов'язки за вакантною посадою не допускається.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить змінити рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року в частині формулювання причини звільнення позивача та вважати ОСОБА_7 звільненим з 10 березня 2016 року з посиланням на ст.7 КЗпП України та роз'яснення Державного комітету ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС «Про порядок оплати тимчасового замісництва» від 29.12.1965 №30/39, зазначити в резолютивній частині рішення про утримання зі стягнутої на користь позивача суми середнього заробітку податків та обов'язкових платежів, а в решті залишити рішення без змін.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_7 про поновлення на роботі та в цій частині ухвалити нове рішення, яким поновити його на посаді тимчасово виконуючим обов'язки проректора Національного педагогічного університету імені М.П.Драгоманова, в іншій частині - рішення залишити без змін.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції у даній справі, представники сторін посилаються на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційних скарг та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга представника позивача підлягає відхиленню, апеляційна скарга представника відповідача - частковому задоволенню з огляду на таке.

Предметом спору у даній справі є законність звільнення з посади тимчасово виконуючого обов'язки проректора вищого навчального закладу та відновлення порушених трудових прав позивача.

Встановлено, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами і не заперечується жодною зі сторін, що наказом ректора Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова №87-П від 24.02.2016 ОСОБА_7 призначено тимчасово виконуючим обов'язки на посаді проректора з 29.02.2016 до отримання рішення органів студентського самоврядування університету щодо погодження кандидатури на зазначену посаду з посадовим окладом 4125грн (ас32).

Наказом ректора Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова №131-П від 10.03.2016 анульовано наказ ректора від 24.02.2016 №87-П щодо призначення ОСОБА_7 на посаду проректора. Підставою такого наказу зазначено акт про результати робочої комісії від 10.03.2016, відповідно до якого призначення на посаду ОСОБА_7 відбулося без внесення Вченою радою університету пропозицій ректору щодо призначення на посаду проректора, як це передбачено п.4.11. Статуту університету, та без погодження з органами студентського самоврядування, як це передбачено п.6 ст.40 Закону України «Про вищу освіту».

Відповідно до п.7) ч.3 ст.34 Закону України «Про вищу освіту» ректор університету як керівник вищого навчального закладу призначає на посаду та звільняє з посади працівників.

Посада проректора як заступника керівника вищого навчального закладу статтею 53, пунктом 2 частини 1 статті 55 цього Закону віднесена до основних посад науково-педагогічних працівників вищого навчального закладу.

Отже, ректор університету як керівник вищого навчального закладу призначає на посаду та звільняє з посади свого заступника - проректора. Разом з тим, Законом України «Про вищу освіту» та Статутом Національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова передбачена певна процедура призначення на посаду проректора.

Так, пунктом 4.11 Статуту передбачено, що пропозиції ректору щодо призначення і звільнення з посади проректорів подає Вчена рада університету, а згідно з п.4) ч.6 ст.40 Закону України «Про вищу освіту»рішення про призначення заступника керівника вищого навчального закладу приймається за погодженням з органом студентського самоврядування.

Встановивши за результатами роботи робочої комісії порушення норм трудового законодавства при призначенні позивача тимчасово виконуючим обов'язки на посадіпроректора, керівник відповідача видав наказ про анулювання наказу про призначення на посаду, і саме цей наказ оспорює в порядку позовного провадження ОСОБА_7 Питання відповідності вимогам закону наказу про призначення позивача на посаду не є предметом судового розгляду, адже такі позовні вимоги в межах даної справи жодною зі сторін не пред'являлись.

Слово «анулювання» згідно Академічного тлумачного словника української мови означає «скасування». Отже, анулювання наказу означає його скасування, припинення його дії. З огляду на таке наказом №131-П від 10.03.2016 скасовано, припинено дію наказу №87-П від 24.02.2016 про призначення позивача на посаду, тобто, припинено трудовий договір сторін, що виникли на підставі цього наказу.

Поняття припинення трудового договору характеризує стан трудових правовідносин між обома її учасниками - власником і працівником, а термін «звільнення з роботи» характеризує стан лише працівника у цих правовідносинах. Трудовий договір укладається, змінюється, припиняється, що для працівника тягне такі наслідки як прийняття на роботу, переведення на іншу роботу, звільнення з роботи. За обсягом поняття «припинення трудового договору» ширше, ніж поняття «звільнення з роботи» (наприклад, у разі смерті працівника трудовий договір припиняється, проте, звільнення з роботи не відбувається). Отже, розірвання трудового договору є видом припинення трудового договору.

Скасування наказу про прийняття на роботу припиняє трудові правовідносини сторін, проте, не є наказом про звільнення з роботи. Підстави припинення трудових правовідносин передбачені КЗпП України. Кожна з підстав припинення трудового договору передбачає певну процедуру, чітко регламентовану законом. Анулювавши наказ про призначення на посаду проректора, ректор університету з порушенням передбаченої законом процедури, без визначення і формулювання підстав звільнення ОСОБА_7 вирішив питання припинення трудових правовідносин між університетом і позивачем не у спосіб, передбачений законом.

За таких обставин припинення правовідносин сторін шляхом анулювання наказу про призначення на посаду не відповідає вимогам чинного трудового законодавства, а тому наказ №131-П від 10.03.2016 є незаконним. Рішення суду першої інстанції в цій частині відповідає вимогам закону і є обгрунтованим.

Разом з тим, чинним законодавством України про працю не передбачено скасування органом, що розглядає трудовий спір, незаконного наказу, у зв'язку з чим оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині скасування наказу ректора Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова №131-П від 10.03.2016 не відповідає вимогам закону, а тому підлягає скасуванню в цій частині, а апеляційна скарга представника відповідача у цій частині - задоволенню.

За таких обставин та враховуючи, що наказ №131-П від 10.03.2016 є незаконним, а наказ №87-П від 24.02.2016 про призначення позивача на посаду є чинним, - підстав для поновлення позивача на роботі немає.

Доводи апеляційної скарги представника позивача такого висновку суду не спростовують і на його правильність не впливають, зводяться до аналізу норм трудового законодавства про припинення трудових правовідносин без урахування встановлених судом обставин та положень закону.

Щодо доводів апеляційної скарги представника відповідача про зміну формулювання причин звільнення позивача, то вони також не заслуговують на увагу та суперечать установленим судом обставинам справи з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст.235 КЗпП України орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону у разі визнання формулювання причин звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі.

Оскільки встановлено, що питання звільнення ОСОБА_7 з посади у передбаченому законом порядку не вирішувалось, причини його звільнення взагалі не формулювались, адже наказ про його звільнення ректором не видавався, а суд не є органом, який вирішує питання звільнення працівників вищого навчального закладу і визначає причини їх звільнення, - підстав для зміни формулювання причини звільнення ОСОБА_7 у передбаченому ст.235 КЗпП України порядку у суду немає.

З тих же підстав не заслуговує на увагу і посилання представників відповідача на положення ст.7 КЗпП України: вказаною нормою регламентується, що додаткові підстави для припинення трудового договору деяких категорій працівників за певних умов встановлюються законодавством, проте, питання звільнення позивача керівником відповідача не вирішувалось, а тому не може бути вирішено судом, який не наділений повноваженнями вирішувати питання звільнення працівників, а лише у порядку ст.ст.3,11,15 ЦПК України розглядає і вирішує спори щодо захисту їх порушених прав, що виникають із трудових правовідносин.

В іншій частині рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року у даній справі не оскаржується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,308,309,313,315,316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_7, відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, яка на підставі довіреності діє в інтересах Національного педагогічного університету імені М.П.Драгоманова, задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року в частині скасування наказу ректора Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова №131-п від 10.03.2016 щодо анулювання абзацу 1 наказу ректора №87-П від 24.02.2016 «щодо призначення ОСОБА_7 т.в.о. на посаді проректора» - скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині.

В іншій частині рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М.Стрижеус

О.І. Шкоріна