Провадження № 2/263/56/2016
Справа № 263/4523/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И.

07 червня 2016 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі Григорєвій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про визнання кредитного договору недійсним,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області із вищезазначеним позовом, в якому просила кредитний договір, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 15.02.2012 року, визнати недійсним.

В позовній заяві вказала, що на підставі рішення суду від 14.10.2014 року її син ОСОБА_2 визнаний недієздатним у звязку із психічним захворюванням, та вона призначена опікуном. 15.02.2012 року її син уклав договір в Маріупольському відділенні ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 3003191 на суму 7343,93 грн., але зобовязання по виплаті кредиту не виконав, у звязку із чим виникла заборгованість за тілом кредиту та процентам. Вважала, що вказаний кредитний договір на підставі статей 215, 216, 225 ЦК України підлягає визнанню недійсним у звязку із порушенням волевиявлення сторони договору та порушення вимог про надання інформації перед укладення договору, включення до договору несправедливих умов, про що просила ухвалити рішення.

Позивач ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову.

Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 15.02.2012 року ОСОБА_2 виявив бажання оформити на своє імя платіжну картку Кредитка «Універсальна» із зазначенням бажаного кредитного ліміту в розмірі 2000 гривень.

06.11.2013 року згідно з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку ОСОБА_2 оформив на своє імя картковий рахунок з метою отримання банківських послуг.

Згідно з рішенням суду від 10.04.2014 року, у справі № 263/13708/13-ц, яке набрало законної сили 22.04.2014 року, ОСОБА_2 було визнано недієздатним та призначено над ним опікуна ОСОБА_4

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 42 від 29.03.2016 року встановлено ОСОБА_2 страждає хронічним стійким психічним розладом у формі шизофренії, виражений змішаний тип дефекту. За своїм психічним станом в період часу з 02.02.2012 року він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме, що 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 5) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин, недієздатною позов про визнання правочину недійсним може пред'явити її опікун.

Оскільки ОСОБА_2 при вчиненні спірного правочину не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому суд вважає, що ОСОБА_2 було недодержано в момент вчинення спірного правочину умову ст. 215 ЦК України щодо його вільного волевиявлення та відповідності його внутрішній волі, тому такий правочин повинен бути визнаний недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Оскільки згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб в межах заявлених ними вимог, а відповідно до ст. 216 ЦК України суд може застосувати з власної ініціативи наслідки недійсності лише нікчемного правочину, тому суд не вирішує питання юридичних наслідків визнання спірного правочину недійсним.

У зв'язку з задоволенням позову, суд, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

На підставі ст. 215, 216, 225 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 213, 215, 224-226 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про визнання кредитного договору недійсним задовольнити.

Визнати кредитний договір, укладений між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПРИВАТБАНК», згідно з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 15.02.2012 року, недійсним.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» в дохід держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Томілін