Справа № 381/4949/15-ц Головуючий у І інстанції Чернишова Є. Ю.
Провадження № 22-ц/780/1106/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 15.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_5 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання, яким зобовязано ОСОБА_6 знести курник, вольєр для вигулу курей та компосну яму за адресою: вул.Садова-3, 47, с. Червона Мотовилівка Фастівського району Київської області.

В обґрунтування вимог вказувала, що вона після отримання виконавчого документу неодноразово предявляла його до виконання, однак у звязку з відсутністю боржника за місцем його фактичного місця проживання, виконавчий документ був повернутий.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2015 року у задоволенні заяви про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2010 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 задоволено та зобовязано ОСОБА_6 знести курник, вольєр для вигулу курей та компосну яму за адресою: вул.. Садова-3, 47, с. Червона Мотовилівка Фастівського району Київської області.

Вказане рішення набрало законної сили.

07 лютого 2011 року Фастівським міськрайонним судом Київської області виданий виконавчий лист №2-1837 про зобовязання ОСОБА_6 знести курник, вольєр для вигулу курей та компостну яму за адресою вул. Садова-3 буд.47 в с. Ч. Мотовилівка Фастівського району Київської області.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 75 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 75 цього ж Закону у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст.. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що 30 січня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», що унеможливлює пред»явлення того ж виконавчого документа до виконання.

З такими висновками суду першої інстанції судова колегія не погоджується, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Статтею 22 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 2 ст. 24 ЗУ "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Отже, вирішуючи дане питання, суд першої інстанції повинен був перевірити поважність причин, з яких заявником було пропущено строк пред»явлення виконавчого листа до виконання і відповідно до цього зробити свої висновки, щодо задоволення або відмови у задоволенні даної заяви.

Однак, такі висновки суду першої інстаніцї в оскаржуваній ухвалі відсутні, а підстави, з яких було відмовлено в задоволенні заяви (п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження"), не могли бути предметом дослідження, оскільки не заявлялися Григор»євою В.О. та входять до компетенції ДВС, дії якої в даному судовому провадженні не оскаржувалися.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, щодо підстав відмови у задоволенні заяви, чим порушив порядок розгляду даного питання.

Оскільки, ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, вона підлягає скасуванню, з поверненням питання на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2015 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: С.М.Верланов

ОСОБА_3