Номер провадження: 22-ц/785/1722/16
Головуючий у першій інстанції Котов В. Г.
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: судді Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова В.О., Драгомерецького М.М.

За участю секретаря Колмакова В.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» на рішення Южного міського суду Одеської області від 17 листопада 2015 року у справі за позовом Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» до ОСОБА_2 про стягнення надмірно сплачених коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014р. Державне підприємство «Морський торговельний порт «Южний», (далі - ДП «МТП «Южний») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення надмірно сплачених коштів й просило стягнути з відповідача надмірно виплачену суму у вигляді податку на доходи у розмірі 6 083,85 грн, що сталося на виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 12.11.2012р. у справі №2-689/11 за позовом ОСОБА_2 до ДП «МТП «Южний» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за яким позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволенні частково та стягнуто з ньогона користь ОСОБА_2 суму середнього заробітку за час вимушено прогулу та моральної шкоди на загальну суму 40 559, 00 грн., але при виконанні цього рішення суду не був утриманий з ОСОБА_2 в дохід держави податок на дохід у зазначеній сумі, що було встановлено комісією СДПІ по роботі з ВПП в м. Одесі ДПС та зобов'язано позивача сплатити цей податок, що ним 08.01.2013р. було здійснено.

Посилаючись на ці обставини, позивач на підставі норм Податкового кодексу України, просив про задоволення позову.

Відповідач позов не визнав, пославшись на те, що йому були виплачені кошти згідно з рішенням суду, його провини в тому, що була якась недоплата або переплата немає, тому просив відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Южного міського суду Одеської області від 17.2015р. у позові відмовлено.

У апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.06.2013 року Спеціалізованою Державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків в м. Одесі Державної податкової служби було проведено перевірку ДП «МТП «Южний» та складено Акт «Про результати планової виїзної перевірки цього підприємства код 04704790 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2010р. по 31.12.2012р., валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012р. по 31.12.2012р. № 120/25-0/04704790/5.

11.07.2013р. ДП «МТП «Южний» було отримано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Южному Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 10.07.2013р. (далі оскаржуване рішення), прийняте на підставі п. 3.5.1. Акту перевірки № 120/25-0/04704790/5 від 26.06.2013р.

Так, у висновках вказаного Акту міститься посилання про порушення ДП «МТП «Южний» чинного податкового законодавства України, що призвело до заниження податку на доходи з фізичних осіб, в тому числі 6 083,85 грн. (шість тисяч вісімдесят три гривні 85 копійок) сума податку з доходу ОСОБА_2, який йому перераховано ДП «МТП «Южний» на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 12.11.2012р. у справі № 2-689/11 та постанови державного виконавця державної виконавчої служби Южненського міського управління юстиції в Одеській області від 21.12.2012 року № 35764065.

В обґрунтування виявлених порушень комісія СДПІ по роботі з ВПП в м. Одесі ДПС зазначила, що згідно з рішенням апеляційного суду Одеської області від 12.11.2012р. у справі № 2-689/11 за позовом ОСОБА_2 до ДП «МТП «Южний» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково та ухвалено стягнути з ДП «МТП «Южний» суму середнього заробітку та суму моральної шкоди в загальному розмірі 40 559,00 грн. (сорок тисяч п'ятсот п'ятдесят дев'ять гривень).

На виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 12.11.2012р. у справі № 2-689/11 відділом державної виконавчої служби Южненського міського управління юстиції в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.12.2012р. № 35764065 з примусового стягнення з ДП «МТП «Южний» на користь ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 40 559,00 грн. (сорок тисяч п'ятсот п'ятдесят дев'ять гривень).

При цьому ДП «МТП «Южний» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього коштів, що по суті є притягненням ОСОБА_2 до цивільно правової відповідальності.

Але, аналізуючи діюче законодавство та правову основу цивільно правової відповідальності, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність - установлена законом негативна реакція держави на цивільне правопорушення, що виявляється в позбавленні особи певних цивільних прав чи накладенні на неї обов'язків майнового характеру. Вона є однією з форм державного примусу, оскільки пов'язана з застосуванням санкцій майнового характеру, спрямованих на відновлення порушених прав і стимулювання нормальних ринкових відносин, і полягає у стягненні неустойки, штрафу або пені.

Підставами для цивільно-правової відповідальності є: наявність майнової шкоди (у грошовому виразі - майнових збитків); протиправність поведінки (дія чи бездіяльність); вина; причинний зв'язок між збитком і протиправною поведінкою.

Тільки сукупність зазначених умов дає підставу для притягнення до цивільно-правової відповідальності.

При таких обставинах, враховуючи те, що суду не надано будь-яких доказів винних дій ОСОБА_2 з питання виникнення надмірно сплачених коштів у розмірі 6 083,85 грн., та судом в ході судового розгляду такі докази противоправних дій відповідача не добуті, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ДП «Морський торговельний порт «Южний» до ОСОБА_2 про стягнення надмірно сплачених коштів у розмірі 6 083,85 грн. відмовити.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, оскільки позивач не навів правові підстави для задоволення його вимог, а послався на норми податкового законодавства, які ці правовідносини не регулюють.

Так, згідно ст. 1 Податкового кодексу України, цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених п. 41цього Кодексу.

Державна податкова справа - сфера діяльності контролюючих органів, передбачена цим Кодексом та іншими актами законодавства України, спрямована на формування і реалізацію державної податкової політики в частині адміністрування податків, зборів, платежів.

Згідно ч. 2 ст. 214 ЦПК України вбачається, що при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу.

З постанови Верховного Суду України від 02.10.2013р. по справі № 6-88цс13 вбачається, що предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в і відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК України.

Згідно ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Заявлені позивачем до повернення кошти були сплачені ним на виконання рішення суду, а тому не можуть вважатися такими, що є безпідставно сплаченими та набутими відповідачем в порядку ст. 1212 ЦК України.

Отже, твердження апелянта про незаконність та необґрунтованість ухваленого рішення, неповне та не всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неналежну оцінку наявних в матеріалах справи доказів, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення та неправильне застосування судом норм матеріального права, на думку колегії суддів є необґрунтованими, а обставини, на які він посилається є безпідставними, які висновків суду не спростовують.

Справу було розглянуто судом на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних письмових доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319

ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» відхилити.

Рішення Южного міського суду Одеської області від 17 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.Ф. Парапан

В.О.Панасенков

М.М.Драгомерецький