Провадження № 2/331/11/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2016 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Світлицької В.М.

за участю секретаря Богач А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія "Економ плюс", Приватне акціонерне товариство "Горлівський м'ясокомбінат" про стягнення компенсації за порушення авторського права на оригінальну назву літературного твору «Капітошка»,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення компенсації за порушення авторського права. В обґрунтуванні позовних вимог зазначала, що в 1979 році вона створила літературний твір «Капитошка» (рос.), «Капітошка» (укр.), а в 1989 році був оприлюднений твір «Капітошка» українською та російською мовами. 26 листопада 2013 року її представник придбав у ТОВ «ТК «Економ Плюс», що знаходиться за адресою: пр. Леніна, 66, м. Харків, сосиски під назвою «Капітошка», про що є відповідний фіскальний чек та речовий доказ - упаковка сосисок "Капітошка". Виробником даного товару вказано ОСОБА_2 «Горлівськийм'ясокомбінат». Позивач вважає, що відповідачі вчинили порушення її авторських прав на оригінальну назву твору «Капітошка». Посилаючись на зазначені обставини, просить суд, з урахуванням уточнених позовних вимог, стягнути з відповідача ОСОБА_2 «Горлівський м'ясокомбінат» на її користь компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 10 мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення у справі, замість відшкодування збитків та стягнення доходу , стягнути з ТОВ «Торгівельна компанія «Економ Плюс» на користь ОСОБА_1 компенсацію за порушення авторського права у розмірі 175 мінімальних заробітних плат, суму у розмірі 213 150 грн. та постановити рішення про накладення на порушників штрафу в розмірі 10 відсотків суми, присудженої судом на користь позивача. Позивач обґрунтовує заявлений розмір компенсації звітом про оцінку доходу (упущеної вигоди), яку правовласник обєкта інтелектуальної власності міг би реально одержати за звичайних обставин за надання права відтворення (використання) словесного позначення (як оригінальної літературної назви та/або зареєстрованого знака для товарів та послуг) «Капітошка» для маркування товару (сосисок «Капітошка»), які виготовлялись ОСОБА_2 «Горлівський м'ясокомбінат» та розповсюджувались ТОВ «Торгівельна компанія «Економ Плюс» , підготовленим незалежним субєктом оціночної діяльності ПП «Експерт-Рівне-Консалт», відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а також відповідно до Національного стандарту № 4 «Оцінка майнових прав інтелектуальної власності».

У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, підтримує уточнені позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 «Горлівський м'ясокомбінат» на її користь компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 10 мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення у справі, стягнути з відповідача ТОВ «Торгівельна компанія «Економ Плюс» на її користь компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 175 мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення у справі, суму у розмірі 213 150 грн., замість відшкодування збитків та стягнення доходу, накласти на відповідачів штраф у розмірі 10 % від суми, присудженої судом на її користь, стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

Представник ОСОБА_2 «Горлівський м'ясокомбінат» в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином через оголошення у пресі. Наданими у попередніх судових засіданнях запереченнями, проти задоволення позову заперечують , з підстав недоведеності відтворення саме оригінальної назви літературного твору «Капітошка» на етикетках сосисок .

Представник ТОВ «Торгівельна компанія «Економ Плюс» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує в повному обсязі, пояснив суду, що ТОВ «Торгівельна компанія «Економ Плюс» не виготовляло продукцію, не вчиняло жодних дій щодо відтворення або використання оригінальної назви літературного твору «Капітошка», не наносив на упаковку сосисок назву «Капітошка», що відтворює оригінальну назву літературного твору. ТОВ «Торгівельна компанія «Економ Плюс» жодним чином не було попереджено позивачем про порушення його авторських прав з боку виробника сосисок «Капітошка». Підстави вважати, що ТОВ «Торгівельна компанія «Економ Плюс» розповсюджувало продукцію ОСОБА_2 «Горлівський м'ясокомбінат», яка є контрафактним товаром не має, а тому, позовні вимоги не відповідають загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Вислухавши пояснення представника ТОВ «Торгівельна компанія «Економ Плюс», вивчивши всі обставини справи, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши докази, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.11.2013 року представником позивача було придбано у ТОВ "Торгівельна компанія (м. Харків, пр. Леніна, 66) товар - сосиски під назвою „Капітошка. Виробником даного товару вказано ОСОБА_2 "Горлівський мясокомбінат". Дані обставини підтверджуються фіскальним чеком № 0008, ЗН 00003411 від 26.11.2013 року.

Як на правову підставу позовних вимог позивач посилається на те, що ТОВ "Торгівельна компанія «Економ плюс», та ОСОБА_2 «Горлівський мясокомбінат» здійснили реалізацію та виробництво сосисок під назвою «Капітошка» без дозволу на те ОСОБА_1, яка є автором літературного твору «Капітошка».

Суд вважає доведеними ті обставини, що відповідачи порушили авторське право ОСОБА_1 на оригінальну назву літературного твору «Капітошка», виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у 1979 році ОСОБА_1 створила літературний твір „КАПИТОШКА" (російської; мовою) «Капітошка» (українською мовою). У 1980 році літературно-художній образ „Капітошка" було вперше оприлюднені в анімаційному фільмі, з однойменною назвою „Капитошка" (рос.) „Капітошка" (укр.), а у 1989 році було оприлюднено твір „Капітошка" українською та російською мовами. Дані анімаційні фільми були створені на кіностудії „КИЇВНАУКФІЛЬМ". Автором сценарію в титрах анімаційних фільмів „Капитошка" (рос.)/ „Капітошка" (укр.) вказано ОСОБА_1 Суд вважає даний факт загальновідомим і тому не потребуючим додаткового доказування.

Відповідно до чинного на час створення анімаційного фільму законодавства (ст. 483 ЦК УРСР) авторське право на кінофільм належало підприємству, яке здійснило зйомку, а авторові сценарію, художнику постановникові та авторам інших творів, які увійшли складовою частиною у фільм, належало авторське право кожному на свій твір.

Таким чином, авторські (майнові) права на фільм належать кіностудії «УКРАНІМАФІЛЬМ» (правонаступник кіностудії «КИЇВНАУКФІЛЬМ»), а ОСОБА_1 належать авторське немайнове право та виключні майнові права на літературний твір, його оригінальну назву та ім'я головного персонажа: ,,КАПИТОШКА"(рос.) та „КАПІТОШКА" (укр.).

Відповідно до ст. 9 Закону України „ Про авторське право і суміжні права" частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону.

Самостійними об'єктами, які підлягають правовій охороні авторським правом є оригінальна назва літературного твору „КАПИТОШКА" (рос.)/ „КАПІТОШКА" (укр.). Літературний твір „КАПІТОШКА" та його індивідуальна фантазійна назва є добре відомими творами в Україні.

Відповідно ст. 437 ЦК України, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права», авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей.

Одночасно, ч. 5 ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» визначено, що суб'єкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах.

Позивач, користуючись своїм правом на реєстрацію авторського права, зареєструвала свої авторські права у Державному департаменті інтелектуальної власності і отримала свідоцтво від 11.05.2004 року № 9967 про державну реєстрацію авторського права на літературний твір «Капітошка».

Відповідно до ст.ст. 440, 443 ЦК України, ч. 1 ст.15 та ч. 1 ст.32 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора належить виключне право на використання твору, а також виключне право надавати дозвіл або забороняти використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами іншими особами.

Відповідно до п.2, 7 ч.1, ч.2 ст. 441 ЦК України, використанням твору є його відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі, продаж тощо. Використанням твору є також інші дії, встановлені законом.

Відповідно до ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. ОСОБА_2 інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом ОСОБА_2 інтелектуальної власності є непорушним.

Відповідно до ст.ст. 435, 437, 438 ЦК України первинним суб'єктом авторського права є автор твору. Авторське право виникає з моменту створення твору. Автору твору належать особисті немайнові права, встановлені статтею 423 цього Кодексу та інші права, серед яких є право на недоторканість твору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» автор - фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір; ім'я автора - сукупність слів чи знаків, що ідентифікують автора: прізвище та ім'я автора; прізвище, ім'я та по батькові автора; ініціали автора; псевдонім автора; прийнятий автором знак (сукупність знаків) тощо. Контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - примірник твору, фонограми чи відеограми, відтворений, опублікований і (або) розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі примірники захищених в Україні творів, фонограм і відеограм, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема з країн, в яких ці твори, фонограми і відеограми ніколи не охоронялися або перестали охоронятися.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є: а) вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав; б) піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення; в) плагіат - оприлюднення (опублікування), повністю або частково, чужого твору під іменем особи, яка не є автором цього твору; г) ввезення на митну територію України без дозволу осіб, які мають авторське право і (або) суміжні права, примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм, програм мовлення; д) вчинення дій, що створюють загрозу порушення авторського права і (або) суміжних прав; е) будь-які дії для свідомого обходу технічних засобів захисту авторського права і (або) суміжних прав, зокрема виготовлення, розповсюдження, ввезення з метою розповсюдження і застосування засобів для такого обходу; є) підроблення, зміна чи вилучення інформації, зокрема в електронній формі, про управління правами без дозволу суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав чи особи, яка здійснює таке управління; ж) розповсюдження, ввезення на митну територію України з метою розповсюдження, публічне сповіщення об'єктів авторського права і (або) суміжних прав, з яких без дозволу суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав вилучена чи змінена інформація про управління правами, зокрема в електронній формі.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про авторське право і суміжні права» захист особистих немайнових і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав здійснюється в порядку, встановленому адміністративним, цивільним і кримінальним законодавством.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції. Серед яких - право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» № 5 від 04.05.2010 року встановлено, що Авторське право виникає в силу факту створення інтелектуальною творчою працею автора або співавторів твору науки, літератури і мистецтва. Твір вважається створеним з моменту первинного надання йому будь-якої об'єктивної форми з урахуванням суті твору (зокрема, письмової форми, електронної форми, речової форми). Якщо не доведено інше, результат інтелектуальної діяльності вважається створеним творчою працею. Правова охорона поширюється як на оприлюднені, так і на не оприлюднені, як на завершені, так і на не завершені твори, незалежно від їх призначення, жанру, обсягу, мети (освіта, інформація, реклама, пропаганда, розваги тощо). Відповідно до статті 9 Закону N 3792-XII частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону. Таким чином, назва твору, фрази, словосполучення та інші частини твору, які можуть використовуватися самостійно, підлягають охороні як об'єкт авторського права тільки у тому випадку, коли вони є результатом творчої діяльності автора і є оригінальними. Передбачена Законом N 3792-XII правова охорона поширюється тільки на форму вираження твору і не поширюється на будь-які ідеї, теорії, принципи, методи, процедури, процеси, системи, способи, концепції, відкриття, навіть якщо вони виражені, описані, пояснені, проілюстровані у творі, наприклад на шахову партію, методи навчання (частина третя статті 8 Закону N 2627-III). Майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи (наприклад, вчинення дій, передбачених статтями 50 та 52 Закону № 3792-XII) (3792-12); шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди. Особа, яка розповсюджує об'єкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу суб'єкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір і в тому випадку, коли контрафактну продукцію нею отримано за договорами з третіми особами.

З пояснень представника позивача та матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 жодного дозволу на відтворення оригінальної назви літературного твору „Капітошка", реалізацію товарів під назвою «Капітошка» (на етикетках якого відтворено контрафактний примірник твору) не надавала ні ТОВ "Торгівельна компанія «Економ плюс» (продавцю товару), ні ОСОБА_2 «Горлівський мясокомбінат» (виробнику товару). ТОВ "Торгівельна компанія «Економ плюс» здійснювала розповсюдження сосисок «Капітошка», виробництва ОСОБА_2 «Горлівський мясокомбінат» у своїй торгівельній мережі.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 22.12.2014 року було призначено комісійну судову експертизу. 21.05.2015 р. на адресу суду надійшов висновок експертів № 044/15, № 985 за результатами проведення комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у цивільній справі № 2/331/1994/14 від 06 травня 2015 року. Експертні установи зазначили, що ними не було отримано оплати за проведення дослідження 2-4 питання від ОСОБА_2 «Горлівський мясокомбінат» (особи, зобов'язаної її здійснити вимогами ухвали суду), а тому, керуючись п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, залишають їх без виконання. Отож, дослідженню підлягало лише перше питання, оплату якого було здійснено позивачем. Так, відповідно до висновку експертів № 044/15, № 985 від 06 травня 2015 року - за результатами проведення комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у цивільній справі № 2/331/1994/14 - використання словесного позначення «Капітошка», яке розміщене на упаковці товару, а саме: сосисок «Капітошка», виробництва Приватного акціонерного товариства «Горлівський мясокомбінат», є відтворенням оригінальної назви літературного твору ОСОБА_1 «Капітошка». Позивач довів суду наявність авторського права на літературний твір «Капітошка» та його оригінальну назву. Висновком експертів № 044/15, № 985 від 06 травня 2015 року, було встановлено, що на упаковці сосисок «Капітошка», які були виготовлені ОСОБА_2 «Горлівський мясокомбінат» та розповсюджувались ТОВ «Торгівельна компанія «Економ плюс» було відтворено оригінальну назву літературного твору Позивача «Капітошка». Висновок судової експертизи був здійснений комісією із трьох атестованих судових експертів за експертною спеціальністю 13.1.1., які були попередженими про кримінальну відповідальність (як того вимагається ст. ст. 384, 385 КК України), дослідження фактичних даних щодо матеріальних об'єктів інтелектуальної власності проведено належними чином, у відповідності до процесуальних вимог, а усі члени комісії експертів дійшли спільного виваженого та обґрунтованого висновку. З огляду на що, надавши правову оцінку цьому самостійному доказу, суд приходить до висновку , що підстав піддавати його сумніву немає.

Отже, ОСОБА_2 «Горлівський мясокомбінат» своїми діями допустив порушення майнового права на використання твору шляхом його відтворення, розповсюдження (продажу), а також порушив виключне право позивача дозволяти використовувати твір іншим особам, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 «Горлівський м'ясокомбінат» на користь позивача компенсації за порушення майнових авторських прав у розмірі 10 мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення у справі,підлягають задоволенню.

Як на правову підставу позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі здійснили реалізацію та виробництво сосисок під назвою «Капітошка» без дозволу на те позивача, яка є автором літературного твору та головного персонажа з нього «Капітошка».

Згідно доводів позивача 26 листопада 2013 року її представник придбав у ТОВ «ТК «Економ Плюс», що знаходиться за адресою: пр. Леніна, 66, м. Харків, сосиски під назвою «Капітошка», про що є відповідний фіскальний чек та речовий доказ - упаковка сосисок "Капітошка".

З пояснень представника позивача та матеріалів справи встановлено, що ні позивач, ні відповідачі, дозволу на відтворення імені головного персонажа «Капітошка» та оригінальної назви літературного твору «Капітошка» , реалізацію товарів під назвою «Капітошка» (на етикетках якого відтворено контрафактний примірник твору) ні Відповідачу- 1 (продавцю товару), ні Відповідачу-2 (виробнику товару) - не надавали.

Контрафактний примірник твору - його оригінальну назву та ім'я головного персонажа такого твору - нанесено Відповідачем-2, який є виробником, на етикетку сосисок «Капітошка» , а Відповідач-1 є продавцем. Отже, Відповідач-2 своїми діями допустив порушення майнового права позивача на використання оригінальної назви твору «Капітошка»» та ім'я головного персонажа з нього «Капітошка»» шляхом його відтворення на товарі (сосиски) власного виробництва, розповсюдження шляхом його продажу, а також порушив виключне право позивача дозволивши використовувати твір іншим особам.

В свою чергу, Відповідач - 1 (продавець товару) - як посередник між виробником та кінцевим споживачем товару, допустив порушення майнового права на використання твору шляхом його публічного показу (виставлення товару на власних вітринах) та розповсюдження (продаж) товару, найменування якого використовується без дозволу правовласника - позивача.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає доведеними ті обставини, що відповідачі спільно вчинили порушення авторського права позивача на оригінальну назву літературного твору та головного персонажа з нього «Капітошка»».

Статтею 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права«, передбачено, що порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є, зокрема, вчинення будь-якою особою дій, які порушують немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39. 40 і 41 цього Закону, з врахуванням передбачених статтями 21 -25,42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав.

Відповідно до п. 2 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», при порушеннях будь-якою особою авторського права, передбачених статтею 50 цього Закону, та інших порушеннях особистих немайнових прав і немайнових прав суб'єктів авторського права, законодавець надає автору право вибору способу правового захисту авторського права і суміжних прав.

Одним із способів цивільно-правового захисту авторського права і суміжних прав, визначеним п.п. «г» п. 2 ч. 1 ст. 52 Закону, є подання позову про виплату компенсації у випадку порушення авторських прав у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат.

Пунктом 42 Постанови Верховного Суду України №5 від 04 червня 2010 року «Про застосування судами у справах про захист авторського права і суміжних прав», зазначено, що відповідно до пункту «г» частини першої статті 52 Закону № 3792-ХІІ суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав має право вимагати виплату компенсації замість збитків або стягнення доходу. При вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; об'єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об'єкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних об'єктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо.

З урахуванням викладених обставин, суті та мети порушення відповідачами авторських прав позивача, з урахуванням значної кількості торгівельних закладів відповідача-1 по всій території України, в кожному з яких була можлива продаж контрафактної продукції, виробленої Відповідачем-2, багаторазове використання відповідачами спірних об'єктів, відсутність у відповідачів прямого умислу на порушення авторських прав позивача, суд приходить до висновку, що авторські права позивача підлягають захисту шляхом стягнення з відповідачів на користь позивача по 10 мінімальних розмірів заробітних плат, замість відшкодування збитків та стягнення доходу, що становить 13780 гривень, з кожного.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача ТОВ «Торгівельна компанія «Економ Плюс» компенсації за порушення майнових авторських прав у розмірі 175 мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог позовної заяви, представник позивачки заявляв вимогу про стягнення компенсації з відповідача -1 за порушення майнових авторських прав в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, а в червні 2015 року в порядку ст.31 ЦПК України, збільшив розмір позовних вимог до 175 мінімальних заробітних плат з покликанням на висновок оцінки про вартість від 04.06.2015 р.

В ході судового розгляду було встановлено, що ТОВ «Торгівельна компанія «Економ Плюс» є розвинутою мережею продовольчих магазинів, основним видом діяльності є роздрібна продаж продовольчої продукції населенню, у тому числі і ковбасних виробів. Виготовленням ковбасної продукції ТОВ «Торгівельна компанія «Економ Плюс» не займається, тому отримує таку продукцію від постачальників відповідно до умов договорів постачання.

При цьому, відповідно до договору постачання від 21.03.2011 року № 39/11, укладеного між ТОВ «ТК «Економ Плюс» та ТОВ «Продлогістика». Відповідно до п. 11.6 цього договору передбачено, що постачальник гарантує, що товари які поставляються не порушують прав та законних інтересів третіх осіб, зокрема прав на обєкти інтелектуальної власності . У випадку порушення цього пункту , постачальник несе повну матеріальну відповідальність.

В подальшому даний товар було придбано позивачем.

Суд зазначає, що відшкодування упущеної вигоди, як спосіб захисту цивільного права, встановлено ст.22 ЦК України, що передбачає відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, зокрема згідно з п.2 ч. 2 особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має права на відшкодування доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Як зазначено вище, відповідно до п. «г» ч.1 ст. 52 Закону №3792-ХІІ за захистом свого авторського права і (або) суміжних права суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Згідно з п. «г» ч. 2 вказаної статті суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. Як встановлено п. «є» ч. 2 цієї статті, при визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пунктом "г" цієї частини межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача. Вказаним пунктом «є» окремо також встановлено і порядок визначення розмірів збитків, які мають бути відшкодовані особі, права якої порушено, а також для відшкодування моральної (немайнової) шкоди .

Виходячи з наведеного, вимоги про стягнення компенсації за порушення авторських прав та порядок їх вирішення є відмінними від вимог про відшкодування збитків та майнової шкоди, завданої внаслідок порушення таких прав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «Торгівельна компанія «Економ Плюс» лише з вимогами про стягнення компенсації замість відшкодування збитків та стягнення доходу і з вимогами про стягнення з відповідачів на її користь будь-яких збитків або шкоди не зверталася.

Згідно з роз'ясненнями п.42 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 р. № 5, Відповідно до пункту "г" частини першої статті 52 Закону N 3792-XII (3792-12 ) суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав має право вимагати виплату компенсації замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

При вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню, суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; об'єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об'єкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних об'єктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо.

При цьому слід враховувати загальні засади цивільного законодавства, встановлені статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації повинні бути наведені в судовому рішенні. Розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50000 мінімальних заробітних плат (пункт "г" частини другої статті 52 Закону N 3792-XII), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.

Станом на час ухвалення рішення розмір мінімальної заробітної плати встановлено 1378 грн.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а також встановлені судом обставини справи, зокрема : характер заявлених позовних вимог, характер порушення відповідачем ТОВ «Торгівельна компанія «Економ Плюс» майнових прав позивача, тривалість та обсяг правопорушення , суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, заявлених позивачем до ТОВ «Торгівельна компанія «Економ Плюс» , та стягнення компенсації за порушення авторських прав у розмірі 10 розмірів мінімальних заробітних плат, що станом на день ухвалення рішення становить суму у розмірі 13 780 грн.

Крім того, відповідно до п. 3 ст. 52 Закону, суд може постановити рішення про накладення на порушника штрафу в розмірі 10 відсотків суми, присудженої судом на користь позивача. Сума штрафів передається у встановленому порядку до державного бюджету України.

Оскільки накладення штрафу є правом суду, а не обов'язком, суд вважає за можливе не приймати рішення про накладення штрафу на відповідачів по справі .

Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

До судових витрат відносяться також і витрати за проведення експертизи ( п.4 ч.3 ст. 79 ЦПК України).

Згідно з актом НДЦСЕ з питань інтелектуальної власності від 18.03.2015 р. вартість проведеної у даній справі експертизи, оплаченою позивачем, становить суму у розмірі 3041, 28 грн. ( т.3 а.с.20). Тому, суд покладає на відповідачів судові витрати з оплати судової експертизи за складання висновку експертів № 044/15, № 985 від 06 травня 2015 року у розмірі 3041, 28 грн., та понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі .

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд покладає на відповідачів понесені позивачем витрати по сплаті судового збору по 121, 80 грн. з кожного, та з приватного акціонерного товариства «Горлівський мясокомбінат» підлягає стягненню витрати на оплату публікації в газеті "Урядовий курєр" в розмірі 420 грн. Сума судових витрат за проведення експертизи, що підлягає до стягнення з відповідачів на користь позивача становить суму у розмірі 1520, 64 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 88, 208, 209, 212, 214-215, 292, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Горлівський мясокомбінат» на користь ОСОБА_1 компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення, замість відшкодування збитків та стягнення доходу, що становить 13780 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія "Економ плюс" на користь ОСОБА_1 компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення, замість відшкодування збитків та стягнення доходу, що становить 13780 гривень.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Горлівський мясокомбінат» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 121, 80 грн. та 1520, 64 грн. витрат за проведення судової експертизи, витрати на оплату публікації в газеті "Урядовий курєр" в розмірі 420 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія "Економ плюс" на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 121, 80 грн. та 1520, 64 грн. витрат за проведення судової експертизи.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Світлицька В.М.