АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Литвинюк І.М., Лисака І.Н.

секретар: Скакун К.В.

за участю: позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новодністровської міської ради Чернівецької області про визнання права на передачу у власність земельної ділянки, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, припинення дій, які порушують право, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 13 вересня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новодністровської міської ради Чернівецької області про визнання права, припинення дій, які порушують право, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування.

Посилалась на те, що рішенням сесії Новодністровської міської ради від 30.07.2009р. №143 «Про надання згоди на передачу у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд» (п.4) їй було надано згоду на передачу у приватну власність земельної ділянки НОМЕР_1 площею 0,1га під індивідуальне будівництво та обслуговування господарських споруд.

На виконання вищезазначеного рішення 17.12.2009 року вона уклала договори із землевпорядним підприємством «Буковина-Землепроект» на виготовлення технічної документації із землеустрою. Проте, підприємство не змогло виготовити технічну документацію із землеустрою, оскільки уповноважені представники міської ради не надавали доступ до необхідної документації.

Пізніше їй стало відомо, що Новодністровська міська рада рішенням сесії

№22ц-1369/16 Головуючий у І інстанції Цицак В.Л.

Категорія 59 Суддя-доповідач Височанська Н.К.

від 26 листопада 2009 року №229 «Про відміну деяких рішень міської ради» відмінила своє рішення від 30 липня 2009 року в частині передачі їй у приватну власність земельної ділянки НОМЕР_1.

Дане рішення нею було отримано лише 28 березня 2016 року.

Вважає рішення сесії Новодністровської міської ради від 26 листопада 2009 року №229 незаконним, оскільки міська рада відповідно до ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не повноважна самостійно відміняти рішення сесії міської ради про надання у приватну власність земельної ділянки.

Просила визнати її право на передачу їй у приватну власність земельної ділянки НОМЕР_1 площею 0,1га під індивідуальне будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд; визнати незаконним та скасувати рішення сесії Новодністровської міської ради від 26.11.2009р. №229 в частині скасування рішення Новодністровської міської ради від 30.07.2009 року №143 про надання їй у власність земельної ділянки; зобов'язати Новодністровську міську раду припинити вчиняти будь - які дії, що унеможливлюють оформлення землевпорядної документації, відповідно до п.4 рішення сесії Новодністровської міської ради від 30.07.2009р. №143.

У вересні 2016 року позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила визнати незаконним та скасувати рішення Новодністровської міської ради від 26.11.2009р. № 229 «Про відміну деяких рішень міської ради» в частині відміни рішення Новодністровської міської ради від 30.07.2009р. № 143 «Про надання згоди на передачу у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд» стосовно неї; визнати її право на передачу їй у приватну власність земельної ділянки НОМЕР_1, площею 0,1 га, під індивідуальне будівництво та обслуговування господарських споруд відповідно до п. 4 рішення Новодністровської міської ради від 30.07.2009р. № 143 «Про надання згоди на передачу у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд», розташованої в ХІІ-му кварталі АДРЕСА_1; зобов'язати Новодністровську міську раду Чернівецької області припинити вчиняти будь-які дії, що унеможливлюють оформлення нею землевпорядної документації та не вчиняти будь-яких інших перепон по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо цієї земельної ділянки.

Рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 13 вересня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що рішенням сесії Новодністровської міської ради від 18 червня 2009 року №87 «Про затвердження Програми розбудови м.Новодністровськ» було затверджено Програму розбудови м.Новодністровськ на 2009-2012 роки. Відповідно до цієї Програми земельні ділянки площею 0,1 га для будівництва житла рішенням сесії Новодністровської міської ради надаються у власність за заявами громадян після сплати ними грошовими коштами одноразово не менше 60 тис.грн. до цільового фонду Новодністровської міської ради (т.1 а.с.100-102).

Відповідно до Програми розбудови міста Новодністровськ на 2009-2012 роки рішенням сесії Новодністровської міської ради від 30 липня 2009 року №143 «Про надання згоди на передачу у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд» ОСОБА_1 було надано згоду на передачу у приватну власність земельної ділянки НОМЕР_1 площею 0,1га під індивідуальне будівництво та обслуговування господарських споруд (т.1 а.с.6).

Даним рішення позивача було зобов»язано виготовити технічну документацію із землеустрою, що підтверджує розміри земельної ділянки та подати її на затвердження міській раді (а.с.6).

17 грудня 2009 року ОСОБА_1 уклала договори із землевпорядним підприємством «Буковина-Землепроект» на виготовлення технічної документації із землеустрою (т. 1а.с.10, 11).

Рішенням сесії Новодністровської міської ради від 26 листопада 2009 року №229 «Про відміну деяких рішень міської ради» було відмінено рішення міської ради «Про надання згоди на передачу у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд», в тому числі і від 30 липня 2009 року стосовно ОСОБА_1 (т.1 а.с.9). Підставою для відміни цього рішення стала та обставина, що рішенням сесії Новодністровської міської ради від 24 вересня 2009 року №170 «Про протест прокурора Сокирянського району» за протестом прокурора Сокирянського району Чернівецької області від 15 вересня 2009 року №1420 було скасовано рішення сесії Новодністровської міської ради від 18 червня 2009 року №87, яким затверджено Програму розбудови м.Новодністровськ на 2009-2012 роки (т.1 а.с.103-106).

Відповідно до відповіді приватного підприємства «Буковина-Земпроект» роботи по виготовленню технічної документації на землю ОСОБА_1 не завершені в зв»язку з рішенням №229 від 26 листопада 2009 року Новодністровської міської ради (т.1 а.с.13).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що рішення сесії Новодністровської міської ради від 30 липня 2009 року №143 позивачем реалізовано не було, земельна ділянка у власність їй надана не була, а тому орган місцевого самоврядування вправі був скасувати своє рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Так, Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вирішив, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Разом з цим, у пункті 5 рішення №7-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Отже, виходячи із вказаного, можна зробити висновок, що за органами місцевого самоврядування законодавцем закріплюється право на зміну та скасування власних рішень, якщо відповідно до приписів цих рішень не виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Оскільки позивачем не було реалізовано рішення сесії Новодністровської міської ради від 30 липня 2009 року №143, то суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що сесія міської ради мала право скасувати попереднє своє рішення.

Доводи апеляційної скарги в цій частині рішення суду не спростовують.

Разом з тим, не можна погодитись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строку позовної давності.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Отже, позовна давність застосовується до обґрунтованого позову.

За правилами ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

При цьому відмовити в позові через пропуск без поважних причин строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Крім того, відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Отже, відмовляючи у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності, суд має встановити обґрунтованість чи безпідставність позовних вимог, належним чином мотивувати свої висновки. Так, у випадку обґрунтованості позовних вимог суд може відмовити у їх задоволенні у зв'язку з пропуском строку позовної давності. У випадку недоведеності позову суд відмовляє у його задоволенні саме з цих підстав, а не застосовує наслідки пропуску позовної давності.

Всупереч вищенаведеному суд першої інстанції відмовив в задоволенні позову як у зв»язку з безпідставністю, так і у зв»язку із застосуванням строків позовної давності.

А тому з мотивувальної частині рішення слід виключити посилання на пропуск позивачем строку позовної давності як на підставу для відмови в задоволенні позову.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання на ст.267 ЦК України як на підставу для відмови в задоволенні позову.

В решті рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 13 вересня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: