Справа № 522/5476/16 - ц
Провадження № 2/522/4708/16
Іменем України
20 травня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Шенцевої О. П.,
за участі секретаря Соболевій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Євробанк» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
ПАТ КБ «Євробанк» звернувся до Відповідача ОСОБА_1, Третьої особи ОСОБА_2 з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги наступним.
В позові Позивач по справі зазначив, що 30.09.2011 р. між Позивачем ПАТ КБ «Євробанк» та Третьою особою ОСОБА_2 було укладено договір кредиту за № С - 323, згідно положень пунктів 1.1. та 1.2. якого Позивачем ПАТ КБ «Євробанк» було надано Третій особі ОСОБА_2 кредит у розмірі 396 000, 00 (триста дев'яносто шість тисяч) доларів США 00 центів (копію договору додано до матеріалів справи). Також, 30.09.2011 р. між Третьою особою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі продажу квартири № 94 (девяносто чотири) у будинку під № 5 (пять) по Лідерсівському бульвару в місті Одесі, посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та внесений в реєстр за № 1887 (копію додано до матеріалів справи), згідно якого Третя особа ОСОБА_2 за кредитні кошти, надані Позивачем ПАТ КБ «Євробанк», набув у власність квартиру (№ 94, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Лідерсівський бульвар, будинок 5; далі по тексту Квартира). Окрім цього, 30.09.2011 р., з метою забезпечення виконання зобов'язань Третьої особи ОСОБА_2 за договором кредиту від 30.09.2011 р. за № С - 323, між Позивачем ПАТ КБ «Євробанк» та Третьою особою ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та внесений в реєстр за № 1891, згідно умов якого Третьою особою ОСОБА_2 передано Квартиру в іпотеку Позивачу ПАТ КБ «Євробанк» (копію додано до матеріалів справи). Враховуючи те, що Третьою особою ОСОБА_2 порушено зобовязання перед Позивачем ПАТ КБ «Євробанк», банк стягнув відповідну суму заборгованості у судовому порядку, що підтверджується рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.09.2014 р (копію додано до матеріалів справи), яке набрало законної сили та не виконано Третьою особою ОСОБА_2, що підтверджується довідкою державного виконавця, доданою Позивачем ПАТ КБ «Євробанк» до матеріалів справи. При цьому, Позивачу ПАТ КБ «Євробанк» стало відомо, що 09.06.2015 р. іпотечну Квартиру було передано у власність Відповідача ОСОБА_1 (підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який додано до матеріалів справи). Згідно положень законодавства України, зокрема, - Закону України «Про іпотеку», а також практики судів касаційної інстанції та Верховного Суду України, іпотека та зобов'язання за нею є дійсними для Відповідача ОСОБА_1, який є новим власником Квартири, навіть, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Таким чином, іпотека на Квартиру та зобов'язання за договором іпотеки Квартири від 30.09.2011 р. щодо забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту від 30.09.2011 р. за № С - 323 стали діяти і є дійсними для Відповідача ОСОБА_1.
Зважаючи на зазначене, Позивачем ПАТ КБ «Євробанк» було направлено Відповідачу ОСОБА_1 та Третій особі ОСОБА_2 письмові вимоги про виконання основного зобовязання за договором кредиту від 30.09.2011 р. за № С 323, з попередженням про наслідки невиконання такого зобовязання, шляхом звернення стягнення на іпотечне майно (Квартиру) та про виселення мешканців Квартири, а також опубліковано такі вимоги в газеті «Урядовий курєр» (копії вимог з доказами направлення та публікації в газеті додано до матеріалів справи). Однак, такі вимоги Позивача ПАТ КБ «Євробанк» не виконано.
В звязку із зазначеним, Позивач ПАТ КБ «Євробанк» звернувся до суду з вимогами про захист його порушених прав та законних інтересів, а саме, - звернення стягнення на Квартиру, шляхом визнання права власності Позивача ПАТ КБ «Євробанк» на Квартиру в рахунок часткового погашення встановленої судом заборгованості Третьої особи ОСОБА_2 за договором кредиту від 30.09.2011 р. за № С 323, на забезпечення виконання якого було укладено договір іпотеки Квартири від 30.09.2011 р.
З метою підтвердження вартості Квартири, яку заявлено для звернення стягнення, Позивач ПАТ КБ «Євробанк» надав висновок субєкта незалежної оціночної діяльності ТОВ «Укрекспертиза» від 04.03.2016 р., згідно якого вартість Квартири становить суму у розмірі 7 589 142,00 грн., яка є меншою, ніж розмір заборгованості перед Позивачем ПАТ КБ «Євробанк» (копію додано до матеріалів справи).
Додатково, Позивачем ПАТ КБ «Євробанк» було подано заяву про забезпечення позову, яку 15.04.2016 р. розглянуто та задоволено судом.
Особи, які беруть участь у справі, були повідомлені судом про дату, час та місце судового розгляду справи у порядку та строки встановлені ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи, а саме відповідними поштовими відправленнями, публікаціями в газеті та повідомленнями курєрської служби.
Представник ПАТ КБ «Євробанк» у судовому засіданні просив слухати справу без фіксації судового процесу.
Відповідач ОСОБА_1 та Третя особа ОСОБА_2, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на розгляд справи судом не зявились, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали.
Зважаючи на зазначене та враховуючи відсутність заперечень Позивача ПАТ КБ «Євробанк» проти заочного розгляду справи, суд, керуючись положеннями статті 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів.
Так, судом повно, обєктивно та всебічно досліджено матеріали справи, заслухано пояснення представника Позивача ПАТ КБ «Євробанк» та встановлено наступне.
30 вересня 2011 року між Позивачем ПАТ КБ «Євробанк» та Третьою особою ОСОБА_2 було укладено договір кредиту за № С - 323, згідно положень пунктів 1.1. та 1.2. якого Позивачем ПАТ КБ «Євробанк» було надано Третій особі ОСОБА_2 кредит у розмірі 396 000, 00 (триста дев'яносто шість тисяч) доларів США 00 центів.
30 вересня 2011 року, в приміщенні Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, між Третьою особою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу Квартири, згідно якого Третя особа ОСОБА_2 за кредитні кошти придбав у власність Квартиру.
30 вересня 2011 року, у приміщенні зазначеного вище нотаріуса, з метою забезпечення виконання зобов'язань Третьої особи ОСОБА_2 за договором кредиту від 30.09.2011р. за № С - 323, між Позивачем ПАТ КБ «Євробанк» та Третьою особою ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки Квартири, який діє до моменту повного виконання всіх вимог іпотекодержателя, - Позивача ПАТ КБ «Євробанк».
Згідно положень пунктів 2.1. та 2.2. договору іпотеки Квартири від 30.09.2011 р., іпотекою (Квартирою) забезпечується виконання грошових зобов'язань, що випливають та/або можуть виникнути у майбутньому з договору кредиту від 30.09.2011 р. за № С - 323, а також сплата пені та процентів за таким кредитним договором та відшкодування витрат і збитків, завданих порушенням умов вказаного договору кредиту. При цьому, згідно положень пункту 7.1 договору іпотеки Квартири від 30.09.2011 р., іпотекодержатель, тобто, Позивач ПАТ КБ «Євробанк», має право вимагати дострокового виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, а в разі їх невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (Квартиру) і задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки (Квартири).
В травні 2012 року, в зв'язку з невиконанням зобов'язань Третьою особою ОСОБА_2 за договором кредиту від 30.09.2011 р. за № С - 323, Позивач ПАТ КБ «Євробанк» звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення суми заборгованості за вказаним кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені.
12 вересня 2014 року суддею Дарницького районного суду м. Києва Дубас В. А. ухвалено рішення у справі №753/6142/14- ц, яким задоволено зазначені вище вимоги Позивача ПАТ КБ «Євробанк» та стягнуто з Третьої особи ОСОБА_2 на користь Позивача ПАТ КБ «Євробанк» заборгованість за договором кредиту від 30.09.2011 р. за С - 323 у розмірі 576 306 доларів США, з яких:
заборгованість за простроченим кредитом - 396 000,00 доларів США;
заборгованість за нарахованими процентами - 4 114,00 доларів США;
заборгованість за простроченими процентами - 172 232,00 доларів США;
штраф - 3 960,00 доларів США,
а також стягнуто пеню у розмірі 909 497 грн. 64 коп.
22 січня 2015 року вказане рішення набрало законної сили.
Згідно положень статті 61 ЦПК України встановлена судом сума заборгованості не потребує доказування.
13.03.2015 року, на підставі вищевказаного рішення суду, Дарницьким районним судом м.Києва видано виконавчий лист № 2-3393/14, за яким 19.01.2016 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 49843252. При цьому, Третьою особою ОСОБА_2 не було вчинено жодних дій щодо виконання вищезазначеного рішення суду та встановленого ним зобов'язання за договором кредиту від 30.09.2011 р. за № С 323 у розмірі 576 306 доларів США та 909 497 грн. 27 коп., внаслідок чого порушено права та законні інтереси Позивача ПАТ КБ «Євробанк».
При вирішенні даного спору, судом враховано положення частини 2 статті 533 ЦК України та висновки Верховного Суду України, наведені у Листі Верховного Суду України від 01.07.2014 p. «Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві», а також положення пункту 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 р. за № 14, відповідно до яких, еквівалент заборгованості у гривнях визначається за офіційним курсом на день ухвалення рішення. Тобто, вказана сума заборгованості складається із суми в іноземній валюті у розмірі 576 306 доларів США, що враховуючи офіційний курс НБУ (за 100 доларів США 2525,9572 грн.) становить суму у розмірі 14 557 242, 90 грн., та із суми в національній валюті у розмірі 909 497 грн. 64 коп., і в загальному становить 15 466 740,54 грн.
09 червня 2015 року іпотечна Квартира, яка забезпечує виконання зазначеного зобов'язання за договором кредиту від 30.09.2011 р. за № С - 323, перейшла у власність Відповідача ОСОБА_1.
Згідно положень статті 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи (в даному випадку, - до Відповідача ОСОБА_1), іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.
Таким чином, звернення стягнення на предмет іпотеки може бути застосовано в позасудовому порядку та/або в судовому порядку шляхом пред'явлення відповідних вимог до Відповідача ОСОБА_1, як нового власника Квартири, що також підтверджується наступною судовою практикою судів касаційної інстанції та Верховного Суду України (витяги із судових рішень із Єдиного державного реєстру судових рішень знаходяться в матеріалах справи):
-ухвалою Вищого господарського суду України від 11.06.2014 р. у справі № 904/4762/13 (реєстраційний номер рішення 39212857), в допуску до перегляду якої було відмовлено Верховним Судом України ухвалою від 30.06.2015 р. (реєстраційний номер рішення 45985214);
-ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.05.2014 р. у справі № 6-4720св14 (реєстраційний номер рішення 38821511);
-ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.04.2014 р. у справі № 6-4478св14 (реєстраційний номер рішення 38359032).
В звязку із необхідністю забезпечення однакового застосування норм матеріального права, суд вважає за необхідне врахувати відповідну практику Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищого господарського суду України та Верховного Суду України.
Згідно положень статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється лише його виконанням, проведеним належним чином
При цьому, враховуючи роз'яснення Верховного Суду України у розділі IX Листа Верховного Суду України від 01.02.2015 р. «Аналіз судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна» та у пункті 2 Листа Верховного Суду України від 01.03.2015 р. «Висновки Верховного Суду України, викладені в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за ІІ півріччя 2014 р.» щодо застосування положень статті 599 ЦК України і ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у кредитора (Позивача ПАТ КБ «Євробанк») залишається право вимоги виконання основного зобов'язання (за договором кредиту від 30.09.2011 р. за № С - 323), а боржник зобов'язаний виконати таку вимогу, незалежно від строку дії договору.
Відповідно до положень пунктів 2.1. та 2.2. договору іпотеки Квартири від 30.09.2011 р. і положень ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», основне зобов'язання за договором кредиту від 30.09.2011 р. за С 323 забезпечено іпотекою (Квартирою), і іпотекодержатель (Позивач ПАТ КБ «Євробанк») має право задовольнити за рахунок предмета іпотеки (Квартири) свою вимогу за основним зобов'язанням (договором кредиту від 30.09.2011 р. за № С - 323) у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.
При цьому, відповідно до положень пункту 9.2. договору іпотеки Квартири від 30.09.2011 р. та положень ст.ст. 3 і 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до моменту його повного виконання, тобто, - іпотека на Квартиру і сам договір іпотеки Квартири від 30.09.2011 р. припиняють свою дію лише після припинення основного зобов'язання шляхом його виконанням належним чином.
В свою чергу, положеннями статті 7 договору іпотеки Квартири від 30.09.2011 р., а також положеннями ст. 589 ЦК України та ст.ст. 12 і 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (Квартиру).
При цьому, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Системний аналіз судової практики судів касаційної інстанції та Верховного Суду України, а також положень ст.ст. 33, 36 і 37 Закону України «Про іпотеку» та статті 7 договору іпотеки Квартири від 30.09.2011 р., свідчить про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду шляхом передання іпотекодержателю (Позивачу ПАТ КБ «Євробанк») права власності на предмет іпотеки (Квартиру) в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань.
Аналогічний правовий висновок зазначено Верховним Судом України у розділі «Звернення стягнення на майно, передане в іпотеку» листа Верховного Суду України від 07.10.2010 р. та судами касаційної інстанції в наступних судових рішеннях (витяги з Єдиного державного реєстру судових рішень додано до матеріалів справи):
-ухвалі Вищого господарського суду України від 11.06.2014 р. у справі № 904/4762/13 (реєстраційний номер рішення 39212857), в допуску до перегляду якої було відмовлено Верховним Судом України ухвалою від 30.06.2015 р. (реєстраційний номер рішення 45985214);
В звязку із необхідністю забезпечення однакового застосування норм матеріального права, суд вважає за необхідне врахувати наведену практику Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та Верховного Суду України.
Також, суд погоджується з твердженнями представника Позивача ПАТ КБ «Євробанк» про те, що публікації відповідних вимог Позивача ПАТ КБ «Євробанк» щодо виконання зобовязань Відповідачем ОСОБА_1 та Третьою особою ОСОБА_2 перед Позивачем ПАТ КБ «Євробанк» в офіційному друкованому засобі масової інформації (газета «Урядовий курєр») є належним повідомленням вказаних осіб про існування таких вимог та необхідність їх виконання.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що з аналізу доказів по справі (зокрема, письмових вимог, направлених Позивачем ПАТ КБ «Євробанк» Відповідачу ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та опублікованих в газеті «Урядовий курєр», які не виконано Відповідачем ОСОБА_1 та Третьою особою ОСОБА_2 В.), а також положень ст.ст. 39 та 40 Закону України «Про іпотеку», положень ст. 109 Житлового кодексу, а також висновків Верховного Суду України, наведених у розділі «Звернення стягнення на майно, передане в іпотеку» листа Верховного Суду України від 07.10.2010 р., наявні підстави для виселення мешканців Квартири.
Згідно положень ст. 88 ЦПК України, суд, при ухваленні рішення, вирішує питання розподілу судових витрат, до складу яких, згідно положень ст. 79 ЦПК України, входить судовий збір.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що вимоги Позивача по справі (ПАТ КБ «Євробанк») підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 533, 589, 599 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 23, 33, 35, 36, 37 Закону України «Про іпотеку», ст. ст.10, 11, 57 61, 79, 88, 212-215, 224, 225, 226, 232 ЦПК України, п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 р. за № 14, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Євробанк» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки, задовольнити.
заборгованість за простроченим кредитом - 396 000,00 доларів США;
заборгованість за нарахованими процентами - 4 114,00 доларів США;
заборгованість за простроченими процентами - 172 232,00 доларів США;
штраф 3 960, 00 доларів США,
а також погашення пені у розмірі 909 497 грн. 64 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя

20.05.2016