Провадження № 2/161/714/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 лютого 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Марчак Е.Є.

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника третьої особи - Андрусік О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи без самостійних вимог - Служба у справах дітей Луцької міської ради про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав.

Свій позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі до 2004 року. Від даного шлюбу у них є донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує, що за час перебування у шлюбі відповідач не хотів працювати, забезпечувати сім'ю, не проявляв будь-якого інтересу до дитини, що призвело до фактичного припинення їхніх стосунків.

Зазначає, що ОСОБА_5 після розірвання шлюбу також не проявляє ніякого інтересу до дитини, не бере участі у її вихованні, не бажає спілкуватися з донькою, тим самим злісно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини.

Просить суд позбавити батьківських прав відповідача щодо малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник позивача ОСОБА_1 підтримала заявлені позивачем вимоги за підстав вказаних у позові.

Представник позивача ОСОБА_2 суду пояснила, що вона являється бабусею ОСОБА_6 і не дивлячись на те, що ОСОБА_5 ніхто не забороняє бачити доньку, в останній раз відповідач бачив її ще коли дитині не було й чотирьох років. Аліменти на дитину відповідач платив лише один рік з моменту їх присудження. На даний час, батько і дитина не впізнають один одного.

Представник третьої особи вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Пояснила суду, що зустрічалась з матір'ю відповідача, яка підтвердила той факт, що відповідач повністю самоусунувся від виховання своєї дитини та зазначила, що ОСОБА_5 було відомо про дане судове засідання.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 є батьком малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Відповідно до вимог частин 1 і 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь - яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Судом встановлено, що відповідач злісно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини.

Із письмового висновку служби у справах дітей Луцької міської ради від 10 листопада 2015 року, випливає, що відповідач ОСОБА_5 повністю самоусунувся від виховання та утримання своєї доньки ОСОБА_6, матеріально не допомагає та не цікавиться успіхами своєї доньки. Станом на 01.10.2015 року заборгованість по аліментах становить 26217,40 грн. Виходячи з викладеного, вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача щодо малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є доцільним та в інтересах малолітньої дитини (а.с.31).

З інформації щодо участі батьків у вихованні та утриманні ОСОБА_6 від 12 жовтня 2015 року наданої директором Луцької СЗОШ №5 вбачається, що вихованням ОСОБА_6 займалися мама та вітчим, а також бабуся і дідусь по материнській лінії. З рідним батьком, відповідачем ОСОБА_5 донька не проживає з 2003 року, а зв'язок з ним не підтримує з 2006 року (а.с.7).

Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, а тому позовні вимоги, щодо позбавлення його батьківських прав є підставними та підлягають до задоволення.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 155, 164 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська