АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А[1]

08 грудня 2016 року cуддя Апеляційного суду м. Києва Кирилюк Г.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Фіногєєва ВолодимираМихайловича на рішення Подільського районного суду м. Києва від 07 грудня 2014 року,

встановив:

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 07 грудня 2014 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

03 листопада 2016 року на вказане рішення суду представником ПАТ «Дельта Банк» - Фіногєєвим Володимиром Михайловичем подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року, відповідно до вимог ч.3 ст. 297 ЦПК України, подана апеляційна скарга була залишена без руху, з підстав необґрунтованості поданої заяви щодо пропуску строку на апеляційне оскарження.

ПАТ «Дельта Банк» було запропоновано протягом 30 днів з моменту отримання ухали суду звернутись до апеляційного суду з заявою, в якої вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Копію вказаної ухвали суду було отримано ПАТ «Дельта Банк» 22 листопада 2016 року (а.с.196).

05 грудня 2016 року на адресу Апеляційного суду м. Києва надійшла заява представника ПАТ «Дельта Банк» - Фіногєєва В.М., в якій зазначені інші причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Вказаний представник зазначив, що супроводом даної справи займався не позивач, а ТОВ «Про Консалтинг». У зв`язку з запровадженням тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» було заморожено/призупинено виконання всіх укладених банком раніше договорів, в тому числі, що був укладений з ТОВ «Про Консалтинг». В такій ситуації ТОВ «Про Консалтинг» в односторонньому порядку відмовилося від виконання умов договору доручення та перестало збирати в судах всіх інстанцій як судові повістки так і рішення та виконавчі листи, з метою їх передачі безпосередньо до головного офісу заявника в м. Києві, оскільки між ТОВ «Про Консалтинг» та заявником існували неврегульовані питання з оплати наданих згідно договору доручення послуг. Тобто, про існування оскаржуваного рішення позивачу не було відомо.

Додатково представник ПАТ «Дельта Банк» - Фіногєєв В.М. звернув увагу, що згідно довідки від 02.12.2016 року вих.№02.4.1/2890/16 під час обробки працівниками ПАТ «Дельта Банк» вхідної кореспонденції виявилося, що копію рішення Подільського районного суду м. Києва від 07 грудня 2014 року було втрачено.

Вказані заявником причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення не можна визнати поважними, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 червня 2013 року між позивачем та ТОВ «Про консалтинг» укладено договір доручення №002.

17 грудня 2014 року представником ТОВ «Про консалтинг» отримано копію рішення Подільського районного суду м. Києва від 07 грудня 2014 року, що підтверджується розпискою (а.с.155).

Постановою правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 року №51 розпочато процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

Враховуючи, що копію оскаржуваного судового рішення представник позивача отримав 17.12.2014 року, а тимчасову адміністрацію було запроваджено лише у березні 2015 року, тому представник ПАТ «Дельта Банк» мав достатньо часу та можливості для оскарження судового рішення.

Втрата оскаржуваного судового рішення також не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Рішенням Європейського Суду у справі «Пономарьової проти України» від 03 квітня 2008 року передбачено вживання сторонами заходів про обізнаність стану відомого їм судового провадження.

Стаття 129 Конституції України визначає, що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, а відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З огляду на вказане, оскільки підстави для поновлення строку апеляційного оскарження є неповажними, згідно вимог ч 3. ст. 297 ЦПК України, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч 3. ст. 297 ЦПК України суддя-доповідач

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - ФіногєєваВолодимира Михайловича на рішення Подільського районного суду м. Києва від 07 грудня 2014 року.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Суддя Кирилюк Г.М.

Справа № 22-ц/796/14924/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Васильченко О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.