АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-з/212/39/15 Головуючий в 1 інстанції
Провадження 22-ц/774/284/К/16 ОСОБА_1
Категорія № 39 (І) Доповідач Бондар Я.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

із секретарем: Євтодій К.С.,

за участю: представника правонаступника відповідача ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, правонаступником якої є ОСОБА_6, треті особи Комунально-житлове підприємство №26, Комунальне підприємство ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», про встановлення факту прийняття спадщини за законом, визнання права власності на квартиру та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом ,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

Одночасно із позовною заявою ОСОБА_6 подав заяву про забезпечення позову. В обґрунтування заяви зазначив, що є сином та спадкоємцем ОСОБА_5, померлої 22 травня 2008 року, до якої позивач ОСОБА_3 у 2008 році зверталась із позовом про встановлення права власності на квартиру та факту прийняття спадщини за законом. Заочним рішенням 30 травня 2008 року позовна заява ОСОБА_3 була задоволена. За заявою ОСОБА_6 ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09.09.2015 року скасовано заочне рішення та справа призначена до розгляду. Після проголошення ухвали про перегляд заочного рішення ОСОБА_3, яка на підставі скасованого судового рішення зареєструвала на своє імя право власності на спірну квартиру, уклала договір дарування та здійснила відчуження спірної квартири ОСОБА_8

Щоб уникнути в подальшому унеможливлення виконання рішення суду, заявник просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру № 18, розташовану в буд. № 6 по вул. Ігнатьєва в м. Кривому Розі, загальною площею 31,3 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м., що зареєстрована в Єдиному державному реєстрі нерухомого майна на ім'я ОСОБА_8 09 вересня 2015 року за №11100003.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 листопада 2015 року заява ОСОБА_6 задоволена. Накладено арешт на однокімнатну квартиру загальною площею 31,3 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м., яка розташована на першому поверсі чотирьох поверхового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка зареєстрована в Єдиному державному реєстрі нерухомого майна на ім'я ОСОБА_8 09 вересня 2015 року за №11100003.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, поставили питання про скасування ухвали суду та постановлення нової про відмову ОСОБА_6 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Зокрема вважають, що суд не вжив заходів для встановлення власника спірної квартири.

Крім того, вважають, що судом не мотивовано рішення про вжиття заходів забезпечення позову, не зазначено ні доказів, ні мотивів для накладання арешту на квартиру, яка не належить ОСОБА_3

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 листопада 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зустрічним позовом, який ухвалою суду від 16 листопада 2015 року обєднано в одне провадження із позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, правонаступником якої є ОСОБА_6 про встановлення факту прийняття спадщини за законом, визнання права власності на квартиру (а.с.2-12)

Одночасно із зустрічним позовом ОСОБА_6 подав заяву про забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що за скасованим у справі заочним рішенням від 30 травня 2008 року ОСОБА_3 зареєструвала на своє імя спірну квартиру.

Після звернення 25 серпня 2015 року ОСОБА_6 із заявою про скасування заочного рішення ОСОБА_3 09 вересня 2015 року здійснила відчуження спірної квартири шляхом укладання договору дарування з ОСОБА_8, що підтверджується Витягом з реєстру прав на нерухоме майно від 13 листопада 2015 року ( а.с.19-20).

Задовольняючи заяву та накладаючи арешт на спірну квартиру, суд першої інстанції керувався ст.ст.151,153 ЦПК України та дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим подальше виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розяснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч.2,3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Із заявленого зустрічного позову вбачається, що предметом спору між сторонами є нерухоме майно - однокімнатна квартира № 18, яка розташована по вул. Ігнатьєва, буд. 6, в м. Кривому Розі, яка зареєстрована в реєстрі прав на нерухоме майно на імя відповідача ОСОБА_3 на підставі заочного рішення Жовтневого районного суду від 30 травня 2008 року, яке ухвалою цього ж суду 09 вересня 2015 року скасоване.

Знаючи достеменно про скасування заочного рішення, на підставі якого зареєстровано на її імя право власності на спірну квартиру, оскільки позивач ОСОБА_3 була присутня в судовому засіданні, того ж дня 09 вересня 2015 року ОСОБА_3 відчужила спірне нерухоме майно за договором дарування на імя ОСОБА_8 ( а.с.19-20), що свідчить про умисні свідомі дії відповідача ОСОБА_3 по створенню перешкод для неможливості подальшого виконання судового рішення, щодо спірного нерухомого майна./ Вимоги про накладання арешту на спірне майно є співмірними із заявленими вимогами зустрічного позову ОСОБА_6

Посилання в апеляційній скарзі на не встановлення судом особи, якій належить майно та відсутність доказів належності спірного майна саме відповідачу, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалам справи. Зокрема, судом досліджено при вирішенні заяви про забезпечення доказів Витяг з реєстру права власності на нерухоме майно від 13 листопада 2015 року( а.с.19-20).

Колегія суддів погоджується із висновком суду, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити, або зробити неможливим подальше виконання прийнятого рішення, тому прийняті заходи забезпечення позову відповідають заявленим вимогам та вимогам законодавства.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та є незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Посилання позивача ОСОБА_3 та її представника в апеляційній скарзі на відсутність мотивів та доводів обґрунтування прийнятого судового рішення не спростовують правильності висновків суду та не можуть бути лише формальною підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

Таким чином, установивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми процесуального права, не допустив порушень, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку, що заява ОСОБА_6 обґрунтована та підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду прийнята з дотриманням норм процесуального права, яка зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313- 315 ЦПК України, колегія судів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 листопада 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: В.П. Зубакова

ОСОБА_9