Провадження № 2/161/937/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 лютого 2016 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - Друга Луцька державна нотаріальна контора, про визнання недійсною відмови від прийняття спадщини за заповітом, та визнання права власності на частину спадкового майна,-

встановив:

Позивач позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер їхній з відповідачем батько - ОСОБА_4. На момент смерті останньому належала ? частина квартири АДРЕСА_1. На випадок своєї смерті ОСОБА_4 зробив заповіт від 14.08.2007 року, відповідно до якого вказану належну йому квартиру заповів позивачу та відповідачу у рівних частках.

Посилаючись на те, що вона на момент смерті свого батька проживала з ним однією сім'єю, вважає, що вона прийняла спадщину за заповітом в порядку ч. 3 ст.1268 ЦК України. В позовній заяві зазначає, що у встановлений законом термін відповідач подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а тому також вважається такою, що прийняла спадщину після смерті спадкодавця. Як зазначає позивач, вона 17 лютого 2010 року подала до Другої Луцької державної нотаріальної контори заяву, в якій вона відмовилась від прийняття спадщини на частину квартири АДРЕСА_1 в користь відповідача, як спадкоємця за заповітом. Позивач вважає, що вона не бажала відмовитися від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті спадкодавця. На її думку, відмовляючись від спадщини на квартиру, вона помилилася щодо обставин, які мають істотне значення та просить дану відмову визнати не дійсною. Також позивач просить визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане відповідачу та визнати за нею право власності на ? частину спадкового майна - квартири АДРЕСА_1.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 подала суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позов підтримала, з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач ОСОБА_2 просила визнати недійсною відмову від прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4, подану нею 17.02.2010р. до Другої державної нотаріальної контори у вигляді заяви про відмову від прийняття спадщини, що зареєстрована за №2-2436; визнати за нею право власності на ? частину спадкового майна - квартиру АДРЕСА_2, доповнивши підстави позову, та просила залишити без розгляду позовну вимогу про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого на ім'я відповідача.

Ухвалою суду від 24.02.2016р. позовну вимогу про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого на ім'я відповідача, залишено без розгляду.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору -Другої Луцької державної нотаріальної контори подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності .

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на квартиру від 02.06.2006 року, виданого виконавчим комітетом Луцької міської ради, ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 на праві приватної власності належала квартира № 45. Вказана квартира у встановленому законним порядку була зареєстрована за ОСОБА_4 під реєстраційним н.№7042. Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом Другої Луцької державної кантори від 14.08.2007 року ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: належну йому квартиру АДРЕСА_3 він заповів позивачу ОСОБА_6 та відповідачу ОСОБА_3 в рівних частках, належну йому частину цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с.Жидичин Ківерцівського району Волинської області, а також земельну ділянку площею 0,16 га для обслуговування цього житлового будинку та автомобіль АЗЛК - 2140 заповів позивачу ОСОБА_2

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03 вересня 2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер. (а.с.9).

Суд вважає встановленим, що позивач ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4 шляхом подання 17.02.2010 року заяви про прийняття спадщини до Другої Луцької державної нотаріальної контори. Заява прийнята Державним нотаріусом Горбатюком В.І. та зареєстрована в реєстрі за № 2 - 304. Відповідно до заяви, поданої позивачем до Другої Луцької державної нотаріальної кантори від 21.09.2012 року, остання прийняла в коло спадкоємців за заповітом відповідача ОСОБА_3 та просила видати кожній з них свідоцтво про право на спадщину за заповітом по ? частці квартири АДРЕСА_4.

Задовольняючи позовну вимогу про визнання недійсною відмови позивачем від спадщини відповідно до заяви від 12. 02. 2010 року, суд бере до уваги те, що вказаною заявою позивач ОСОБА_2 одночасно прийняла частину спадщину та відмовилась від іншої частини спадщини відповідно до заповіту від 14.08.2007 року. Так, позивач прийняла спадкове майно: житловий будинок в с. Жидичін Ківерцівського району Волинської обл., земельну ділянку площею 0,16 га, призначену для обслуговування даного житлового будинку, а також автомобіль АЗЛК і в той же час відмовилася від частини квартири АДРЕСА_1. Державним нотаріусом Другої Луцької державної нотаріальної контори 09.06.2010 року позивачу видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, вказаного в заповіті від 14.08. 2007 року.

Відповідно до п.3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитися. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Зважаючи на те, що відповідно до заповіту від 14.08.2007 року частки позивача та відповідача в квартирі АДРЕСА_1 є рівними, суд вважає, що за відповідачем слід визнати право власності на 1/2 даної квартири.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з відповідача в користь позивача 974,40грн. понесених останньою, за кожну позовну вимогу, судових витрат по справі (487,20грн.+487,20грн.).

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215, 224 ЦПК України, ст. ст. 1268, 1269, 1270, 1275 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати недійсною відмову ОСОБА_2 від прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4, подану ОСОБА_2, 17.02.2010року до Другої Луцької державної нотаріальної контори у вигляді заяви про відмову від прийняття спадщини по заповіту, що зареєстрована за №2-2436.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 974,40грн. понесених останньою судових витрат по справі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта