КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/164/16-ц
Номер провадження 2-о/319/11/2016
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 лютого 2016 року смт Куйбишеве

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Солодовніков Р.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційна служба Куйбишевського районного управління юстиції Куйбишевська селищна рада Куйбишевського району Запорізької області, про встановлення факту смерті,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду, в порядку окремого провадження, із заявою, в якій просить встановити факт смерті свого сина ОСОБА_2, який помер 30 грудня 2014 року за місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, з підстави неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, в звязку з тим, що документи, на підставі яких здійснюється реєстрація смерті, що посвідчені на території проведення антитерористичної операції, не відповідають вимогам чинного законодавства.

Вивчивши подану заяву та долучені до неї документи, прихожу до висновку, що подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.119,235,256 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України), а саме: заявником не зазначено про докази неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану України факту смерті ОСОБА_2, не доведено наявність підстав звернення до суду.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Встановлення факту смерті особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом ДРАЦСу зареєструвати факт смерті з підстав, що відсутні документи, які свідчать про смерть особи.

Отже, зверненню до суду з заявою про встановлення факту смерті у певний час, має передувати звернення заявника до органу ДРАЦСу із заявою про реєстрацію смерті особи. Лише після одержання відмови органу ДРАЦСу у реєстрації події смерті, заявник має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час.

Незрозуміло з яких підстав, заявник зазначив в якості заінтересованої особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Куйбишевського районного управління юстиції у Запорізькій області, який того ж просить зобовязати вчинити певні дії щодо реєстрації смерті, що в порядку окремого провадження не передбачено.

Отже, статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті.

Таким чином, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Куйбишевського районного управління юстиції у Запорізькій області не має ніякого відношення до реєстрації смерті за зверненням заявника.

Як випливає з матеріалів заяви заявник зареєструвала смерть ОСОБА_2 за своїм місцем проживання у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області 30 грудня 2014 року, про що видане свідоцтво про смерть.

Однак, заявником не враховано, що згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», дію якого зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р, місто Сніжне (Сніжнянська міська рада) відноситься до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р, місто Сніжне Донецької області відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 252-VІІ та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VІІ, місто Сніжне Донецької області визнане тимчасово окупованою територією.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Згідно частини 1 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вищезазначеною статтею також передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до пункту 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» - визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Підпунктом 2 пункту 2 Наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 №246/7, № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Відповідно до вищезазначеного наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були перемістися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються недійсними.

Враховуючи вищевикладене, свідоцтво про смерть ОСОБА_2, що видане 08 січня 2015 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області не може бути дійсним, так як видане після спливу терміну перереєстрації.

Отже, заявник завідомо звернулася для реєстрації смерті до установи, яка знаходиться на території, що не контролюється українською владою, і діяльність якого є нелегітимною, що порушує встановлений законом порядок. Таким чином, прихожу до висновку, що заявник до належного органу реєстрації актів цивільного стану не звертався.

На виконання наказів Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» та «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької та Луганської областей, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на контрольовану територію.

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області відповідно до цих наказів був переміщений до м. Артемівськ Донецької області та знаходиться за адресою: 84500, м.Артемівськ, вул. Комсомольська, 9.

Тому, заявник для реєстрації смерті повинна звернутись до органу реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться під юрисдикцією української влади.

Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.8 ч.1 ст.256 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті (яке провадиться на підставі п.9 ч.1 ст.256 ЦПК) відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті, яке полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану). (Постанова, Пленум Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення").

Таким чином, заявнику для реєстрації смерті необхідно звернутись до Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області (84500, м.Артемівськ, вул. Комсомольська, 9), а у випадку відмови реєстрації смерті подавати до суду заяву про встановлення факту смерті.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків. Правила зазначеної статті поширюються також на окреме провадження.

У такому вигляді зава не може бути прийнята, оскільки за формою та змістом складена в неналежному обсязі, необхідному для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи у визначений законом строк, тому підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст.121,258 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву залишити без руху, надав заявнику пятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків по заяві. В разі невиконання ухвали заява вважається неподаною, та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.С.Солодовніков