У х в а л а

іменем україни

3 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 4 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 9 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з указаним позовом. Зазначало, що 11 травня 2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 172/469-06 (зі змінами, внесеними додатковою угодою до нього), за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 25 000 доларів США строком до 11 травня 2021 року. Посилаючись на те, що позичальник не належним чином виконує зобов'язання за кредитним договором, просило задовольнити позов.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 4 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 9 вересня 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 11 травня 2006 року № 172/469-06 у розмірі 12 221,86 доларів США, що станом на 26 травня 2015 року еквівалентно 258 292 грн 82 коп., з яких: 11 817,14 доларів США заборгованість по кредиту, 404,72 доларів США - по процентах за користування кредитом, 45 грн 22 коп. - по пені (41 грн 63 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 3 грн 59 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах за користування кредитом). Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи спір, суди виходили з того, що внаслідок неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з нього.

Такі висновки зроблені на підставі поданих сторонами доказів, яким дана оцінка, вони відповідають положенням чинного законодавства.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не отримував вимоги банку відповідно до п. 11.1 кредитного договору, тому відсутні підстави для стягнення отриманих кредитних коштів, строк сплати яких не настав, підлягають відхиленню.

Згідно п. 11.1 кредитного договору термін повернення кредиту та внесення плати за кредит вважається таким, що настав, а кредит та плата за користування кредитом - обов'язковими до повернення з дати отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. У цьому випадку позичальник зобов'язується достроково повернути отриманий кредит та внести плату за кредит у встановлений заново термін у повному обсязі. У будь-якому випадку, новий строк повернення кредиту та внесення плат за кредит згідно вимоги банку не може перевищувати 14 календарних днів із дати відправлення банком вказаної вимоги позичальнику.

Із матеріалів справи вбачається, що 4 грудня 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» направив ОСОБА_1 вимогу від 4 грудня 2014 року № 30-11/20023 і з часу її направлення до звернення до суду з позовом пройшло більше 14 днів (а. с. 45-46).

За таких обставин саме по собі невручення відповідачу зазначеної вимоги банку не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки умовами договору визначено настання строку повернення кредиту і з відправленням банком вимоги позичальнику незалежно від її вручення останньому.

Доводи касаційної скарги не спростовують наведеного та зроблених в оскаржуваних судових рішеннях висновків, які ґрунтуються на встановлених відповідно до поданих сторонами доказів обставинах та нормах матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 4 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 9 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.І. Наумчук
Судді:О.В. Кадєтова Г.І. Мостова