Справа №359/6654/15-ц
Провадження №2/359/110/2016
26 квітня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Борця Є.О.,
при секретарі судового засідання Коробові О.П.,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стяг-нення матеріальної шкоди та страхового відшкодування,
Представник позивача ОСОБА_3 не зявилась у судове засідання. Вона надіслала заяву про розгляд цивільної справи в її відсутності (а.с.165).
ОСОБА_2 не зявився у судове засідання. Він завчасно у встановленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджу-ється довідкою (а.с.80), в якій міститься підпис відповідача. Крім того, суд неодноразово надсилав йому судові повістки та телеграми (а.с.161-162, 166-167, 173). З листа комерцій-ного директора ТОВ «Поні експрес» №2040 від 21 квітня 2016 року (а.с.172) вбачається, що ОСОБА_2 не знаходиться за зареєстрованим місцем проживання та ухиляється від контактування. Тому вручити йому судову повістку або телеграму неможливо. Згідно з абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду цивільної справи.
На підставі ч.1 ст.224 цього Кодексу суд постановив протокольну ухвалу про про-ведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності сторін.
Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд дій-шов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що ОСОБА_1 є власницею автомобіля марки «Mercedes-benz E280», номерний знак НОМЕР_1. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РСА №299456 (а.с.27).
Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди.
Згідно з п.1 ч.2 ст.22 цього Кодексу майнова шкода полягає у втратах, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витратах, яких особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
З копії довідки про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.10) вбачається, що 9 січня 2015 року о 13 годині 10 хвилин на автодорозі північно-східного обїзду м. Києва сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю марки «Mercedes-benz E280», номерний знак НОМЕР_1, були спричинені механічні пошкодження.
З копії висновку експертного дослідження №8953 від 14 січня 2015 року (а.с.13-26) вбачається, що матеріальна шкода, заподіяна у звязку з пошкодженням цього автомобіля, становить 141023 гривні 94 копійки.
З огляду на це суд вважає, що ОСОБА_1 має право на відшкодування матеріаль-ної шкоди в розмірі 141023 гривень 94 копійок.
Відповідно до ч.1 ст.59 ЦПК суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Згідно з ч.2 ст.53 цього Кодексу як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу», і внесена до Держав-ного реєстру атестованих судових експертів.
Встановлено, що експертне дослідження було проведено експертом ОСОБА_4, який внесений до Державного реєстру атестованих судових експертів. Ця обставина під-тверджується карткою атестованого судового експерта (а.с.116). Товарознавче досліджен-ня було проведено головним спеціалістом ТОВ «Гарант-Асістанс» ОСОБА_5 Відомості про те, що він внесений до Державного реєстру атестованих судових експертів, в матеріалах цивільної справи відсутні. Ця обставина свідчить про те, що товарознавче дослідження було проведено з порушенням ч.2 ст.53 ЦПК України.
З огляду на це суд вважає, що копія висновку товарознавчого дослідження №АІ8555 АК-03.06/2 від 3 червня 2015 року є недопустимим доказом. Тому в основу цього рішення суд покладає копію висновку експертного дослідження №8953 від 14 січня 2015 року.
Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповід-ній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-право-вої відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхової суми, зазначеної у страховому полісі, відшкодовує шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи.
Як вбачається з п.36.2 ст.36 цього Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.
Відповідно до ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відпо-відальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для пов-ного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Встановлено, що розмір матеріальної шкоди значно перевищує розмір страхового відшкодування. Ця обставина свідчить про те, що його не достатньо для того, щоб повніс-тю відшкодувати ОСОБА_1 заподіяну їй матеріальну шкоду.
Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобовяза-ний виплатити потерпілому страхове відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або зако-ном.
Встановлено, що 25 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «НАСК «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що протягом 90 днів страховик виплатив позивачу страхове відшкодування. Тому у ПАТ «НАСК «Оранта» додатково виник обовязок сплатити суму інфляції за весь час прострочення в розмірі 4910 гривень 93 копійок та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 252 гривень 4 копійок. Ці обставини під-тверджуються письмовими розрахунками (а.с.64, 65).
В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ПАТ «НАСК «Оранта» добровільно відшкодував ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 101431 гривні 94 копійок.
З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача належить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 101431 гривні 94 копійок та з ПАТ «НАСК «Оранта» страхо-ве відшкодування з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох про-центів річних від простроченої суми в розмірі 8298 гривень 99 копійок.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно з ч.1 ст.89 цього Кодексу якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуд-жує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача.
Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 1461 гривні 88 копі-йок (1439,18 + 22,70). Ця обставина підтверджується квитанціями (а.с.8, 65 зворот). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі: відносно ОСОБА_2 на 69,39%, відносно ПАТ «НАСК «Оранта» на 30,61%.
З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1014 гривень 40 копійок, з ПАТ «НАСК «Оранта» витрати на оплату судового збору в розмірі 447 гривень 48 копійок.
Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, ч.1 ст.218, ч.1 ст.224 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, публіч-ного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріальної шкоди та страхового відшкодування задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 101431 гривні 94 копійок та витрати на оплату судово-го збору в розмірі 1014 гривень 40 копійок.
Стягнути з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від про-строченої суми в розмірі 8298 гривень 99 копійок та витрати на оплату судового збору в розмірі 447 гривень 48 копійок.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку: до Апеля-ційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Відповідачі мають право подати заяву про перегляд заочного рішення до Бориспіль-ського міськрайонного суду протягом 10 днів з дня отримання копії судового рішення. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідачі набудуть право оскаржити заочне рішен-ня до Апеляційного суду Київської області в загальному порядку.
Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_7