Справа № 159/2197/16-ц
Провадження № 2/159/852/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю: секретаря Гусар Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник - ОСОБА_2 до Ковельської міської ради про визнання права власності на частину нерухомого майна за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_1, звернулась в суд з позовом до Ковельської міської ради про визнання права власності за ОСОБА_1 на частину нерухомого майна за набувальною давністю.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1. Належне йому право власності набуто шляхом безоплатної приватизації у відповідності до Закону України «Про приватизацію житлового фонду». Іншим співвласником квартири є далека некровна родичка позивача ОСОБА_3. Вказана квартира була надана ОСОБА_3 04.08.1971 року. Позивач ОСОБА_1 з ОСОБА_3 не були рідними по крові, але ОСОБА_3 опікувалась ним з дитинства, як сином, та позивач постійно проживав разом із нею, та відповідно був включений до ордеру на вселення в квартиру № 38 в будинку по вул. Незалежності (колишня Леніна), 83. В 1971 році позивач та ОСОБА_3 вселились в квартиру та проживали разом. В квартирі проживали та були зареєстровані тільки позивач та ОСОБА_3, а тому відповідно участь у приватизації прийняли разом і набули квартиру АДРЕСА_2 у спільну сумісну власність.

19.06.1998 року померла ОСОБА_3, яка на момент смерті була фактичним співвласником квартири АДРЕСА_3. На момент смерті ОСОБА_3 була одинокою, у шлюбі не перебувала, власних дітей не мала, а тому і спадкоємців немає. З моменту смерті ОСОБА_3, тобто понад 18 років, позивач ОСОБА_1 є добросовісним володільцем частини зазначеної квартири, яка до моменту смерті належала ОСОБА_3 Саме ОСОБА_1 з 1998 року і по даний час безперервно володіє та відкрито користується цією квартирою, здійснює за нею постійний догляд, проводить в ній ремонт, сплачує комунальні платежі. Враховуючи, що законодавство не передбачає можливості успадкування майна особами, які не входять до числа спадкоємців, представник позивача вважає, що ОСОБА_1 став власником спірного нерухомого майна в порядку набувальної давності, так як останній добросовісно заволодів майном ОСОБА_3, продовжує відкрито і безперервно володіти майном протягом 18 років.

Враховуючи, викладене, посилаючись на норми чинного законодавства, представник позивача ОСОБА_2 просила суд визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 за набувальною давністю.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не зявились, однак на адресу суду надійшла спільна заява позивача та представника позивача про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак до суду надійшло письмове клопотання міського голови Ковельської міської ради, згідно якого просить дану справу слухати без участі представника міської ради.

Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, перебіг строку володіння майном для визнання права власності на нього за набувальною давністю слід рахувати тільки після 01 січня 2001 року.

З свідоцтва про смерть серії І - ЕГ № 039621, яке видане 19.06.1998 року Міським відділом реєстрації актів громадського стану м. Ковель, вбачається, що 19.06.1998 року померла ОСОБА_3.

У відповідності до повідомлення Ковельської державної нотаріальної контори №948/01-16 від 09.06.2016 року після смерті ОСОБА_3, яка померла 19.06.1998 року, спадкова справа не заводилась.

Згідно копії Ордера № 83, виданого 04.08.1971 року виконавчим комітетом Ковельської міської ради, вказаний ордер був виданий на право заняття квартири АДРЕСА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

З свідоцтва про право власності на житло, яке видано 01.07.1996 року виконавчим комітетом Ковельської міської ради, встановлено, що квартира за адресою: м. Ковель, вул. Незалежності, 83/38 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

З довідки № 150 від 18.05.2016 року виданою РЖКП № 1 м. Ковеля вбачається, що ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 16.09.1971 року по 18.06.1998 рік та була виписана у звязку зі смертю. Крім того за вказаною адресою був зареєстрований ОСОБА_1 з 16.09.1971 року по даний час.

З копії технічного паспорту на обєкт нерухомого майна, а саме на квартиру в м. Ковелі по вул. Незалежності, 83/38, який виготовлений Волинським обласним бюро технічної інвентаризації, встановлено, що ОСОБА_1 є власником даної квартири.

Отже судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 1998 року, тобто більше вісімнадцяти років, як добросовісний набувач відкрито, безперервно володіє нерухомим майном, а саме - квартирою № 38 по вул. Незалежності, 83 в м. Ковелі, в тому числі й тою частиною цієї квартири, яка належала ОСОБА_3, а тому має право отримати дану квартиру у власність.

Таким чином в судовому засіданні доведено обставини, якими представник позивача обґрунтовував позовні вимоги, а саме право ОСОБА_1 на цілу квартиру, розташовану по вул. Незалежності, 83/38 в м. Ковелі Волинської області в порядку набувальної давності.

Судові витрати суд залишає за сторонами.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 328, 344, 392 ЦК України, п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Ковельської міської ради про визнання права власності на частину нерухомого майна за набувальною давністю задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на цілу квартиру АДРЕСА_5 в порядку набувальної давності.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні при її оголошенні протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_5