У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: виконавчий комітет Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, виконавчий комітет Угорницької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуном за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 5 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що з 1989 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, страждає на хронічне психічне захворювання, через яке не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки.

Вказувала про те, що вона здійснювала догляд за ОСОБА_5, а, отже, на підставі ч. 4 ст. 63 ЦК України може бути призначена її опікуном.

З урахуванням наведеного ОСОБА_3 просила визнати ОСОБА_5 недієздатною та встановити над нею опіку, а її призначити опікуном.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 5 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 березня 2016 року, заяву ОСОБА_3 задоволено. Визнано ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку АДРЕСА_1, недієздатною. Призначено ОСОБА_3 опікуном ОСОБА_5 Після набрання законної сили рішення суду надіслати органу опіки та піклування, органу ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовити.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що норми ЦК України передбачають можливість призначення опікуном фізичної особи не з числа родичів чи членів сім'ї, а з числа тих, хто фактично опікується такою особою.

Проте повністю погодитись із такими висновками судів не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судом установлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до довідки Міністерства охорони здоров'я України Івано-франківської області Коломийського району центральної районної поліклініки від 22 жовтня 2015 року страждає на параноїдальну шизофренію; згідно з витягом з протоколу ЛКК від 27 жовтня 2015 року та згідно з довідкою медико-соціальні експертної комісії вона є інвалідом другої групи.

ОСОБА_5 постійно проживала зі своєю рідною сестрою - ОСОБА_6, яка опікувалась нею. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла.

Висновком судово-психіатричного експерта від 1 грудня 2015 року встановлено, що ОСОБА_5 страждала стійким психічним розладом у формі параноїдальної шизофренії, що позбавляло її здатності усвідомлювати свої дії та керуватися ними (а.с. 36-39).

Відповідно до довідки Угорницької сільської ради Коломийського району Івано-франківської області від 17 грудня 2015 року ОСОБА_5 проживає сама і потребує стороннього догляду, нею опікується ОСОБА_3, яку сільська рада просить визнати опікуном ОСОБА_5

Відповідно до ч. 3 ст. 237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Таким чином, ст. 237 ЦПК України визначено перелік осіб, які можуть бути заявниками у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, тобто зазначено за заявою яких осіб судом вирішується питання про відкриття провадження у справі. Це: члени сім'ї такої особи, близькі родичі (незалежно від їх спільного проживання), батьки (усиновлювачі або піклувальники) органи опіки та піклування, наркологічні або психіатричні заклади.

Судом установлено, що у матеріалах справи докази родинних відносин чи спорідненості між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відсутні. Суди виходили з того, що заявник під час життя ОСОБА_6 за плату займалась її домашнім господарством. Після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_3 забрала паспорт і всі документи ОСОБА_5 та подала заяву до суду про визнання її недієздатною, встановлення опіки.

Суди дійшли передчасного висновку про те, що заявник має право на звернення до суду за захистом прав ОСОБА_5 на підставі того, що саме вона опікувалася хворою, розглянули дану справу за відсутності Угорницької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області як органу опіки і піклування, не з'ясувавши чи є заявник членом сім'ї чи близькою родичкою ОСОБА_5

Крім того, суди безпідставно не звернули уваги на доводи ОСОБА_4 щодо її родинних зв'язків з ОСОБА_5, що саме вони є двоюрідними сестрами, що підтверджуються матеріалами справи.

З урахуванням наведеного у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 303, 315ЦПК України суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до передчасного висновку про те, що нормами чинного законодавства передбачено право звернення з заявою про призначення опікуна особою не з числа родичів чи членів сім'ї особи, щодо якої вирішується питання про недієздатність.

При цьому суди не звернули уваги на те, що ст. 237 ЦПК України, яка є спеціальною нормою щодо переліку осіб, які мають право звернення до суду, містить вичерпний перелік таких осіб.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не встановлені, судові рішення не можуть вважатись законними й обґрунтованими, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 5 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 березня 2016 рокускасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик