Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Ткачука О.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради, приватного акціонерного товариства «ПОТІ» про відшкодування шкоди за касаційною скаргою комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 24 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2015 року,

встановила:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником нежитлового приміщення ІV позиції 6, 6а, 10, 10а, 11, 18, загальною площею 215,2 кв. м, нежитлового приміщення ІV позиції № 7, 8, загальною площею 31, 4 кв. м, нежитлового приміщення ІV позиції № 9, 17, 19 загальною площею

28, 6 кв. м, нежитлового приміщення ІІІ позиції 1-3, 7-12, загальною площею 97 кв. м, з/бет, вхід у підвал літ. а10, приямки літ. а8, а9, розташованого у підвалі нежитлової будівлі літ. А-5, розташованих у підвалі будівлі літ. А-5, що знаходиться по АДРЕСА_1. Власником та балансоутримувачем нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 є приватне акціонерне товариство «Поті» (далі - ПрАТ «Поті»). 22 червня 2013 року сталася аварія внутрирайонного водоводу d100 мм, розташованого на межі територій АДРЕСА_2 та двору прилеглого до будівлі по

АДРЕСА_1, в результаті масивного викиду води, прориву труби, затоплення колодязів регулюючої апаратури, були затоплені належні їй підвальні нежитлові приміщення ІІІ-1, ІІІ-2, ІІІ-3, ІІІ-7, ІІІ-8, ІІІ-9, ІІІ-10; ІV-6а, ІV-7, ІV-8, ІV-9, ІV-10, ІV-10а, ІV-17, ІV-18, розташовані по

АДРЕСА_1. Факт залиття зазначених нежитлових приміщень підтверджується Актом обстеження. Вартість матеріального збитку, завданого їй внаслідок залиття нежитлових приміщень ІІІ-1, ІІІ-2, ІІІ-3, ІІІ-7, ІІІ-8, ІІІ-9, ІІІ-10; ІV-6а, ІV-7, ІV-8, ІV-9, ІV-10, ІV-10а, ІV-17, ІV-18, загальною площею 252,8 кв. м, розташованих у підвалі літ. А-5 АДРЕСА_1, складає 254 380 грн.

Зазначала, що неналежне обслуговування комунальним підприємством «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради (далі - КП «Дніпроводоканал») водопровідної мережі призвело до її прориву, внаслідок чого було пошкоджено належне їй майно.

З урахуванням уточнення, просила стягнути солідарно з

КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради та ПрАТ «ПОТІ», як з балансоутримувача будівлі, на свою користь 254 380 грн на відшкодування завданої майнової шкоди.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від

24 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з КП «Дніпроводоканал» заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 254 380 грн, понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 543,80 грн, а всього 256 923,80 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі КП «Дніпроводоканал» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Частково задовольняючи позов, суди вірно виходили з того, що, оскільки КП «Дніпроводоканал» належними доказами не доведено, що власником та/або балансоутримувачем водопровідної мережі, на якій сталася аварія, внаслідок якої виникло затоплення нежилих приміщень, належних на праві власності ОСОБА_4, є інша особа, а відтак відповідальність за неналежне утримання та обслуговування цієї мережі, відшкодування завданої шкоди покладається на КП «Дніпроводоканал».

Рішення суду відповідає вимогам ст. 1166 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постанові Кабінету Міністрів України від 5 травня 1997 року № 409 «Про забезпечення надійності й безпечної експлуатації будівель, споруд та інженерних мереж», Положенню про безпечну та надійну експлуатацію зовнішніх мереж і споруд водопостачання й каналізації, затвердженим наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 3 квітня 1998 року № 69, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 1998 року за № 749/3189, Правилам технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затвердженими наказом Державного комітету України по житлово - комунальному господарству від 5 липня 1995 року № 30, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 21 липня 1995 року за

№ 231/767, Правилам користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190, Наказу Управління житлово-комунального господарства Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 25 жовтня

2004 року №8.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки наданих суду доказам та висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради відхилити, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 24 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.С. Ткачук