РІШЕННЯ

Іменем України

18 листопада 2016 року м. Словянськ Єд. унік. № 243/9379/16-ц

Провадження № 2-о/243/934/2016

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Мінаєв І.М.,

при секретарі судового засідання Кабановій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

15.11.2016 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що 07.09.2016 року у Київському районі м. Донецька помер її вітчим ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане на тимчасово окупованій території. Оскільки ця територія є окупованою, то документи не мають юридичної сили, і факт смерті її вітчима потрібно встановити в судовому порядку для подальшого отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка.

Заявник просить встановити факт смерті її вітчима ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який помер 07 вересня 2016 року у м. Донецьку.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, від заінтересованої особи надійшла заява з проханням розглядати справу без участі їх представника, просили ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 27/0/38-14 від 02.09.2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ» визначено підсудність за Словянським міськрайонний судом Донецької області справ та матеріалів, які підсудні ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Микитівському районним судам м. Горлівки Донецької області.

Відповідно до розяснень, викладених в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. № 9-1129/0/4-16 від 15.04.2016 року «Про застосування положень статті 257-1 ЦПК України», заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України за змістом ст. 257-1 ЦПК України можуть бути подані за місцем проживання (перебування) заявника до суду за межами тимчасово окупованої території України на підставі звернення до суду чоловіка/дружини померлої особи.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1), уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, а також на підставі довідки № НОМЕР_2 від 21.11.2014 року УСЗН Словянської міської ради про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактично проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.(а. с. 10, 19)

Заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (РНОКПП НОМЕР_3), зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, а також на підставі довідки № НОМЕР_4 від 15.11.2016 року УСЗН Словянської міської ради про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактично проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, є падчерица ОСОБА_2, що підтверджено відповідними копією свідоцтва про народження, паспорта заявника, свідоцтвом про укладення шлюбу. (а. с. 5-6, 7, 8, 9, 26 )

Відповідно до довідки №8216 від 23.09.2016 року, зі слів сусідів, ОСОБА_1 з січня 2016 року мешкала разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2. (а. с. 12)

Згідно зі свідоцтвом про смерть № 035017 від 22.09.2016 року, виданого Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, помер 07.09.2016 року у віці 80 років, місце смерті Київський район м. Донецьк. (а. с. 17)

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 454 від 07.09.2016 року, виданого центром первинної медико-санітарної допомоги № 4 м. Донецька, форма № 106/у, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер у Київському районі АДРЕСА_3, 07 вересня 2016 року, причина смерті наслідки інфаркту головного мозку від 12.03.2016 року при церебральному атеросклерозі з гіпертензією. (а. с. 13)

У відповідності до свідоцтва про поховання, виданого начальником КП «Ритуальна служба м. Донецька», померлий ОСОБА_2 похований на кладовищі «Щеглова» м. Донецька, по вул. Вороніхіна, на ділянці №72, ряд №13. ( а. с. 14)

Згідно квитанції від 07.09.2016 року, ОСОБА_1 оплатила ритуальні послуги на загальну суму 5350. ( а. с. 18)

З наданого суду фото вбачається, що на фото зображено могилу та хрест з написом «ОСОБА_2, 25.11.1935-07.09.2016» (а. с. 15-16)

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України судом береться до уваги практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

У справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

З урахуванням вищенаведеного, суд не має підстав ставити під сумнів у сукупності наданих доказів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником та підтверджених наданими письмовими доказами стосовно того, що вітчим заявника ОСОБА_2, 25.11.195 року народження, який був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_4, помер 07.09.2016 року у м. Донецьку.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з приписами ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України та розглядаються невідкладно.

Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Заявник зверталася до Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з відповідною заявою та останній листом за вих. № 4538/03.2-45 від 15.11.2016 року надав розяснення щодо виконання умов для реєстрації смерті фізичної особи (а. с. 22)

Задоволення заяви ОСОБА_1 має для неї юридичне значення, оскільки необхідне для отримання свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту смерті ОСОБА_2 07 вересня 2016 року у Київському районі м. Донецька.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 256-259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті, задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1), уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати датою смерті ОСОБА_2 07 вересня 2016 року, місцем смерті Україна, Київський район м. Донецька.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення складене та підписане у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_5