Справа № 185/3008/16-ц
Провадження № 2/185/1995/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 квітня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Боженко Л.В. за участю секретаря Полуциган О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину нерухомого майна, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач у позові вказує на те, що 20.01.2015 року він придбав у ОСОБА_2 17/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1. До складу 17/50 частин належить: частина житлового будинку А: ( приміщення 3-1,3-2,3-3,3-4), частина сіней а1, приміщення 3-5, вбиральня - В, сарай - О, сарай - Г, душ-З, гараж-Ж, теплиця, житловою площею 28,9 кв.м., які згідно з розрахунком становлять 17/50 ідеальної частки. Вказана частина належала відповідачу на підставі договору дарування від 23 вересня 2002 року. На даний час, позивач вільно користується вказаним нерухомим майно, несе витрати на його утримання. Документи на нерухоме майно та ключі позивач отримав під час передачі грошей, про що було складено розписку. Відповідач після отримання грошей від укладання договору купівлі-продажу ухиляється.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання надав заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, надав заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнає.

Суд , дослідивши письмові доказі, вважає, що позовні вимоги належать задоволенню за наступних підстав.

З розписки від 20 січня 2015 року убачається факт отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 грошей в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень за продаж 17/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1. (а.с.5)

Нерухоме майно належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування частини будинку від 23 вересня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлогадського міського нотаріального округу Т.М. Кибальною і зареєстрованого у реєстрі за № 4684. Відповідно цього договору до складу 17/50 частин належить: частина житлового будинку А: ( приміщення 3-1,3-2,3-3,3-4), частина сіней а1, приміщення 3-5, вбиральня - В, сарай - О, сарай - Г, душ- З, гараж- Ж, теплиця, житловою площею 28,9 кв.м., які згідно з розрахунком становлять 17/50 ідеальної частки.(а.с.14).Також право власності за ОСОБА_2 підтверджується витягом про державну реєстрацію прав, наданим КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації».(а.с.13).

Відповідно до технічного паспорту від 10 жовтня 2012 року власність ОСОБА_2 складає 17/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1.(а.с.6-12).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (ст. 16 ЦК України).

Відповідно до загальних правил вчинення правочинів правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Статтею 635 ЦК України встановлено, що сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Так, між позивачем та відповідачем не була дотримана умова законодавства щодо форми договору, однак відповідач від цього договору не відмовляється, його умови не заперечує.

Відповідач виконати свою частину зобов'язань у добровільному порядку відмовляється. Таким чином позивач зі свого боку вже виконав свою частину зобов'язань, а Відповідач безпідставно відмовляється виконувати свою частину в пункті оформлення договору купівлі-продажу.

Фактично договір купівлі-продажу 17/50 частин будинку з господарчими спорудами відбувся, сторонами не додержано вимоги щодо форми правочину.

Ст.218 ЦК України встановлює правові наслідки недодержання вимоги щодо письмової форми правочину. Недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Крім того моментом набуття права власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню відповідно до ч. 3 ст. 334 Цивільного кодексу України, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням с уду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Позивач з Відповідачем домовились, щодо усіх істотних умов договору, відбулося часткове виконання договору купівлі-продажу житлового будинку, що підтверджується розпискою. Відповідач лише відмовляється здійснити нотаріальне посвідчення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, згідно ч. 2 цієї статті, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,209,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину нерухомого майна, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 17/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1, до складу яких належить: частина житлового будинку А: ( приміщення 3-1,3-2,3-3,3-4), частина сіней а1, приміщення 3-5, вбиральня - В, сарай - О, сарай - Г, душ- З, гараж- Ж, теплиця.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Л. В. Боженко