Справа № 202/2144/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 червня 2016 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська

в складі судді: Бєльченко Л.А

при секретарі-Терещук Л.М.,

за участі представника позивача -ОСОБА_1,

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа- Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа - Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько, ОСОБА_5. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1 що належало йому на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 07.04.1962 року, виданого на підставі рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради депутатів трудящих № 755 від 03.04.1962 року; земельної ділянки площею 0,1464 га за адресою: АДРЕСА_1 що належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 18.12.1997 року № 1941. За час життя, 02.02.1982 року, її батько, ОСОБА_5, склав заповіт у Шостій дніпропетровській державній нотаріальній конторі, на її ім'я та на ім'я її брата, ОСОБА_6. Останній на час смерті батька проживав разом із ним, тому фактично прийняв спадщину. Вона ж, позивач, прийняла спадщину, взявши деякі речі свого батька, а саме: костюм, плащ, декілька сорочок, ковдру, особисті документи померлого, фотоальбом. ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її брат, ОСОБА_6 Після його смерті вона разом із сином померлого брата, ОСОБА_3, відповідачем у справі, звернулася до Шостої дніпропетровської нотаріальної контори для оформлення спадкових прав. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки вона не подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_5 протягом шести місяців з дня його смерті. Тому позивач просила суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті батька, ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та визнати за нею право власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 порядку спадкування за заповітом.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав повністю, не заперечував, що за час життя його батька позивач фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, взявши деякі його речі. У судовому засіданні 18.04.2016 року ним було подано зустрічну позовну заяву, в обґрунтування якої він зазначив наступне.

Позивач, ОСОБА_2 є його тіткою, рідною сестрою його батька, ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його, ОСОБА_3, дід. Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1 За час життя його дід склав заповіт, яким заповідав все своє майно в рівних частинах своїм дітям, ОСОБА_2 та його, ОСОБА_3, батькові. Його батько на час смерті ОСОБА_5 прожив разом із ним, тому фактично прийняв спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_4 року його батько помер. Звернувшись разом із тіткою, позивачем у справі, до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 через відсутність у нього правовстановлюючого документу, а саме оригіналу Державного акту на вказану земельну ділянку. Тому ОСОБА_3 просив суд визнати за ним право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1464 га за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Позивач, ОСОБА_2, та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та не заперечували проти задоволення зустрічного позову.

Представник третьої особи, Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справ за його відсутності (а.с. 76).

Допитана у якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що є сусідкою відповідача. Їй відомо, що після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_2 забрала його одежу, дві ковдри, фотоальбом, шифонер. Її брат проти цього не заперечував.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_5 - її дід. Коли він помер, її мати ОСОБА_2 забрала деякі його речі: ковер, шифонер, ковдру, посуд, годинник, особисті документи діда. Брат матері, ОСОБА_6, проти цього не заперечував. Також свідок зазначила, що її мати як до смерті діда, так і після його смерті, обробляла земельну ділянку, яка належала спадкодавцю.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню, зустрічний позов ОСОБА_3 також підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивача, ОСОБА_5 (а.с. 21).

Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1 що належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 07.04.1962 року, виданого на підставі рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради депутатів трудящих № 755 від 03.04.1962 року; земельної ділянки площею 0,1464 га за адресою: АДРЕСА_1 що належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 18.12.1997 року № 1941 (а.с. 5, 14).

За час життя, 02.02.1982 року ОСОБА_5 склав заповіт на ім'я позивача та її брата, ОСОБА_6, посвідчений Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою (а.с. 22).

ОСОБА_6 спадщину прийняв фактично, оскільки проживав разом із спадкодавцем на час його смерті.

Позивач, ОСОБА_2, також фактично прийняла спадщину, взявши деякі речі та особисті документи померлого ОСОБА_5, обробляла земельну ділянку за місцем проживання останнього, що підтверджено в судовому засіданні показами свідків, не заперечується відповідачем у справі.

Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до статті 534 ЦК України 1963 року позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

З огляду на зазначене, суд вважає, що є законні підстави для визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 площею 66, 2 кв.м., жилою площею 40,5 кв.м. з господарськими спорудами та будівлями та на ? частину земельної ділянки площею 0,1464 га, з яких 0,1000 га - для обслуговування жилого будинку і господарських будівель і споруд, а 0,0464 га - для ведення особистого підсобного господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_1

Зустрічний позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_6, батько відповідача у справі та рідний брат позивача (а.с. 20, 44).

18.03.2016 року відповідач звернувся до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори за оформленням спадкових прав після смерті ОСОБА_6 Однак, відповідачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 через відсутність у нього правовстановлюючого документу, а саме оригіналу Державного акту на вказану земельну ділянку (а.с. 45).

Згідно статті 1261 ЦК України відповідач є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6

Статтею 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 своєчасно звернувся до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори за оформленням спадкових прав після смерті батька, ОСОБА_6, що підтверджується дослідженою в судовому засіданні копією спадкової справи (а.с. 54-74).

Судом встановлено, що за час свого життя ОСОБА_5 втратив оригінал державного акту про право власності на земельну ділянку, залишилася лише його засвідчена копія.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 за час свого життя фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5, а відповідач, ОСОБА_3, своєчасно звернувся за оформленням спадкових прав в Шосту дніпропетровську державну нотаріальну контору, суд вважає можливим визнати за останнім право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на ? частину земельної ділянки площею 0,1464 га, з яких 0,1000 га - для обслуговування жилого будинку , господарських будівель і споруд, а 0,0464 га - для ведення особистого підсобного господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_1

Керуючись ст. ст. 10,11,58,61, 209,213-215, 256 ЦПК України, ст. 549 ЦК України 1963 року, ст.1261 , 1268, 1269 ЦК України , суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщини після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 площею 66, 2 кв.м., жилою площею 40,5 кв.м. з господарськими спорудами та будівлями.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на ? частину земельної ділянки площею 0,1464 га, з яких 0,1000 га - для обслуговування жилого будинку і господарських будівель і споруд, а 0,0464 га - для ведення особистого підсобного господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_1

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на ? частину земельної ділянки площею 0,1464 га, з яких 0,1000 га - для обслуговування жилого будинку , господарських будівель і споруд, а 0,0464 га - для ведення особистого підсобного господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя- Бєльченко Л.А