Справа № 127/3486/16-ц Провадження № 22-ц/772/2066/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 57Доповідач Стеблюк Л. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої : Стеблюк Л.П.

суддів: Колоса С.С., Якименко М.М.

при секретарі: Торбасюк О.І.

за участю предстаника ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про зобовязання усунути недоліки виконаної роботи, визнання недійсним пункту договору про надання послуг, відшкодування моральної шкоди, стягнення пені

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулася до суду вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 04 листопада 2015 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір DY-813 про виготовлення ПВХ-конструкцій. Відповідно до договору вартість виробів становить 8729,00 грн. із встановленням терміну передачі виробів замовнику 30 робочих днів з моменту укладення договору. За виходом на обєкт працівником відповідача здійснились заміри розмірів ПВХ-конструкцій і позивачем було зазначено, що вказана конструкція має бути встановлена в існуючу лутку, оскільки вона є несучою конструкцією для даху. Відповідач неналежним чином виконав вимоги договору, оскільки вироби доставлено було 24.12.2015 року з простроченням строку виконання замовлення на 7 днів. Перед початком встановлення ПВХ-конструкції монтажником 25.12.2015 року було зроблено заміри та виявлено, що вказана ПВХ-конструкція не може бути встановлено без проведення певних будівельних робіт на місці, оскільки конструкцію виготовлено за розмірами які не відповідають вимогам позивача про залишення існуючої лутки. Позивач звернулась до ОСОБА_4 із письмовою заявою, щодо проведення експертизи та виплату неустойки за прострочення виконання зобовязань. Проте позивач відмовився від проведення експертизи у звязку із браком коштів, щодо виплати пені відповідач погодився, що прострочення виконання зобовязання складає 7 днів та запропонував заплатити 61,11 грн. відповідно до п.4.2 Договору DY-813 від 04.11.2015 року, проте вимоги позивача ОСОБА_4 не виконав усунути недоліки у виконаній роботі у розумний строк не бажає, внаслідок чого позивачу також заподіяна моральна шкода в розмірі 6000,00 грн. Добровільно відшкодувати завдані збитки відповідач відмовляється, тому позивач вимушена звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2016 року позов задоволено. частково. Зобовязано ОСОБА_4 усунути недоліки у виконаній за договором ДУ -813 від 04.11.2015 року з ОСОБА_2 роботі у строк до 30 діб. Стягнуто з ОСОБА_4 4000 гр-н на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1379 гр-н 18 коп. неустойки в звязку з несвоєчасним виконанням договору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставиться питання про скасування рішення суду у частині стягнення неустойки та моральної шкоди, та про постановлення нового, відмовивши у задоволенні позову у цій частині, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що остання не підлягає до задоволення наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що 04 листопада 2015 року між позивачем та ФОП ОСОБА_4 було укладено договір DY-813 про виготовлення ПВХ-конструкцій. Відповідно до договору вартість виробів становить 8729,00 грн. із встановленням терміну передачі виробів замовнику 30 робочих днів з моменту укладення договору (а.с. 5). При цьому як позивач, представник позивача так і відповідач стверджують, що позивач бажала виготовлення вікон для встановлення в існуючі лутки.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов"язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника) , а замовник зобов"язується прийняти і сплатити виконану роботу.

Отже згідно вимог позивача відповідач повинен був виконати роботу - виготовити конструкції вікон ПВХ на вимогу замовника та за вказаними нею розмірами - в старі лутки. Акт проведених замірів на виготовлення конструкцій позивачу не надавався, отже позивач не могла своєчасно перевірити відповідність підписаного договору її намірам. Відповідач не надав суду доказів відповідності виконаного підряду за умовами змовника.

Позивач виконала умови договору та сплатила вартість виготовлення ПВХ-конструкцій в розмірі 8729,00 грн., що підтверджується товарними чеками.

Згідно акта прийому-передачі ПВХ-конструкцій від 24.12.2015 року ФОП ОСОБА_4 передав ОСОБА_2 вироби відповідно до договору від 04.11.2015, що підтверджується підписами виконавця та замовника. Разом з тим, при підписанні договору позивачу не було надано акт замірів щодо виготовлених конструкцій і при підписанні акту позивач не мала можливості перевірити відповідність виготовлених конструкцій вимогам позивача що до виготовлення. Умовами договору не передбачене право відповідача в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах. Тому посилання відповідача підписаний акт прийому-передачі та виконання обовязків в повному обсязі, суперечить встановленим обставинам, оскільки наявні претензії замовники по розмірам виробів, умов та строку виконання договору.

Позивач звернулась з листом до ОСОБА_4 з вимогою про сплату пені у розмірі 3% вартості роботи у звязку з простроченням виконання роботи на 7 днів в сумі 1833,09 грн. та з вимогою проведення будівельної експертизи, у звязку з істотними недоліками ПВХ конструкцій, які були виявленні під час встановлення вказаних конструкцій що передбачено Законом України «Про захист прав споживачів».

ОСОБА_4 погодився на сплату неустойки в розмірі 0,1 % від вартості Договору, оскільки відповідно до п.4.2. Договору, у разі невиконання п.3.2. Договору, виконавець зобовязаний сплатити неустойку у розмірі 0,1% від вартості Договору за кожен робочий день прострочення. Підстав для визнання даного пункту договору недійним немає

Вимоги позивача зобов"язати ОСОБА_4 безоплатно усунути недоліки у виконаній роботі у строк 30 діб та стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону,

Підстави для зменшення розміру моральної шкоди відсутні.

Згідно з ст. 546 ЦК України, виконання зобов"язань може бути забезпечене неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до п. 4.2. договору № 813 від 4.11.2015 року виконання зобов"язань забезпечено неустойкою в розмірі 0.1 % від вартості даного договору за кожний робочий день прострочення. Сума договору складає 8729 грн, отже 0.01% за кожен день прострочення складає 8.729 гр-н. Строк прострочення виконання з 4.12.2015 по день винесення рішення. 8.729х 158 = 1379.18 , що не перевищує розміру позовних вимог по стягненню неустойки 1833 грн. 09 коп.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення неустойки належить задовольнити частково в розмірі 1379 гр-н 18 коп.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, крім того відповідач , згідно листа, визнав порушення ним умов договору (а.с. 8-9).

Враховуючи, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, вірно застосував норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, що виникли між сторонами, підстав для скасування або зміни рішення суду колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча: Л.П. Стеблюк

Судді: С.С. Колос

ОСОБА_5

/підписи/

з оригіналом вірно: