Справа № 363/4037/15-ц Головуючий у І інстанції Скарлат О. І.
Провадження № 22-ц/780/368/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 11.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

11 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Олійника В.І.,

та секретаря Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 28 грудня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, згідно якого він отримав кредит у сумі 292 682,00 швейцарських франків, строком користування до 10 грудня 2034 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобовязань за цим договором, 28 грудня 2007 року банк уклав із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 окремі договори поруки, за якими відповідачі зобовязалися солідарно відповідати перед банком за невиконання ОСОБА_2 своїх зобовязань по кредитному договору, проте вказує, що відповідачі порушили умови зазначених договорів, через що за ними утворилася заборгованість.

Вказує, що банк уже звертався до суду із позовом про стягнення з відповідачів цих коштів, за результатами розгляду якого рішенням Вишгородським районним судом Київської області від 21 березня 2013 року було стягнуто солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 333 563,74 швейцарських франків та судові витрати в розмірі 1 920,00 грн. Однак зазначає, що це рішення суду залишається належним чином не виконаним, через що просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість в сумі 156 583, 11 швейцарських франків, стягнути з ОСОБА_4 зі ОСОБА_2 солідарно на користь позивача 156 583, 11 швейцарських франків та судові витрати.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 06 листопада 2015 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ПАТ «Універсал Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне зясування судом усіх обставин справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки уже існує судове рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором, то нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки тощо поза строком дії кредитного договору законом не передбачено, разом з тим виникає грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне лише відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 грудня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 008-2900/756-0529, згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 292 682,00 швейцарських фраків, строком користування до 10 грудня 2034 року зі сплатою 8,95 % річних за користування кредитом, понад встановлений кредитним договором строк встановлюється підвищена процентна ставка на рівні 26,85 % річних (а. с. 12).

З метою забезпечення виконання зобовязань за цим договором, 28 грудня 2007 року банк уклав із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 окремі договори поруки № 008-2900/756-0529-Р та № 008-2900/756-0529-Р/1, за якими відповідачі зобовязалися відповідати перед банком за виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань по кредитному договору. У подальшому, у червні 2009 року, ПАТ «Універсал Банк» уклав із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 окремі додаткові угоди до вказаних договорів поруки, якими були змінені розміри плати за користування кредитом (а. с. 33-44).

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 21 березня 2013 року, позов ПАТ «Універсал банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 333 563,74 швейцарських франків, що становить 286 2076, 96 грн. та судові витрати в розмірі 1 920,00 грн. Даним рішенням суду було стягнуто з відповідачів за кредитним договором тіло кредиту, нараховані включно до 08 жовтня 2012 року, відсотки та підвищені відсотки (а. с. 45-46).

Також, з матеріалів справи вбачається та було вірно встановлено судом, що при зверненні до суду із вказаним позовом, ПАТ «Універсал Банк» вказував на те, що станом на 25 серпня 2015 року заборгованість відповідачів перед ним становить 490 146 швейцарських франків 85 сантимів, яка складається із: заборгованість по кредиту 288444, 45 шв. франків, за відсотками - 195601, 70 шв. франків, за підвищеними відсотками 6100, 69 шв. франків. З урахуванням рішення суду від 21 березня 2013 року, яким було стягнуто 333 563, 74 шв. франків, різниця між сумою боргу, яка була стягнута вказаним судовим рішенням, та сумою заборгованості станом на 25 серпня 2015 року складає 156 583, 11 швейцарських франків.

Тобто, позивач скористався своїм правом на предявлення вимоги до відповідачів про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором, внаслідок чого були ухвалене відповідне судове рішення про стягнення заборгованості і, таким чином, термін виконання зобовязання за цим договором банком було змінено і цей термін необхідно визнати таким, що настав з моменту звернення банку до суду з таким позовом.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України.

Із ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора, припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, разом із тим виникає грошове зобовязання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем було використано надане йому право вимоги про стягнення зазначених коштів, у результаті чого було ухвалене судове рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 березня 2013 року, а вимог щодо стягнення коштів, передбачених ст. 625 ЦК України, ПАТ «Універсал Банк» не заявляв, через що підстави для задоволення позову відсутні.

Доводи апелянта про те, що право банку на отримання нарахованих відсотків по кредиту не припинилося, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: