пр. № 2/759/5448/16
У Х В А Л А

про забезпечення позову

11 листопада 2016 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Трейдгруп Скорта» про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

29.09.2016 року представник ОСОБА_1 звернувся з позовом про стягнення з ТОВ «Компанія «Трейдгруп Скорта» 423 360 грн., судового збору у розмірі 4 509,22 грн.

Через канцелярію суду представник позивача подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на поточний рахунок ТОВ «Компанія «Трейдгруп Скорта» №5501, відкритий в АТ «УкрСиббанк» в м. Харків, на суму позовних вимог - 423 360 грн. та сплаченого судового збору в розмірі 4 509,22 грн., разом - 427 869,22 грн. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання зобов'язань, за зареєстрованим місцезнаходженням відповідач відсутній, фактичне місцезнаходження товариства невідоме. Невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч. 1, ч. 3 ст. 151 ЦПК України). Позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України). Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні року за перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст. 153 ЦПК України).

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» постановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви (п. 7 постанови).

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 152 ЦПК України).

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, на виконання вимог договору завдатку №14/02/15-С5-К250 від 14.02.2015 року, договору про забезпечення виконання зобов'язань №14/02/15-С5-К250 від 20.02.2015 року, укладеного з ТОВ «Компанія «Трейдгруп Скорта», сплатила відповідачу грошові кошти в розмірі 423 360 грн. за передачу у встановлені договором строки окремої квартири, що знаходиться в житловому будинку №13/50 по вул. Олевській в м. Києві (а. с. 6 - 10 - договори, 11 - квитанція). У зв'язку з тим, що відповідач не вчиняв дії щодо отримання дозвільних документів на будівництво, об'єкт будівництва не завершено, будинок в експлуатацію не здано, 16.09.2015 року сторони уклали договір про розірвання попереднього договору від 20.02.2015 року та повернення позивачу грошових коштів. Зобов'язання за цим договором відповідач не виконав, грошових коштів не повернув. Відповідач за адресою місцезнаходження не перебуває, в судове засідання не з'являється, телеграму вручити не вдалося, двері зачинено, за повідомленням ніхто не з'являється.

З укладених між сторони договорів вбачається, що ТОВ «Компанія «Трейдгруп Скорта» відкрито рахунок №5501 в АТ «УкрСиббанк» в м. Харків, МФО 351005. Позивач, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №66 від 16.02.2015 року сплатила відповідачу грошові кошти в сумі 10 000,00 грн., згідно квитанції №87 від 20.02.2015 року - сплатила 413 360,00 грн.

Наведене свідчить, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, у випадку стягнення грошових коштів, оскільки відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання зобов'язань, за зареєстрованим місцезнаходженням відсутній, в судові засідання не з'являється, кореспонденції не отримує, фактичне місцезнаходження товариства невідоме.

Позивач просить накласти арешт на банківський рахунок відповідача, посилаючись на невиконання відповідачем зобов'язань за договором, неповерненням коштів. Наявність відкритого рахунку відповідача в банківській установі підтверджується матеріалами справи

Вид забезпечення позову - накладення арешту, є співмірним із заявленими позовними вимогами. Забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, передбачений п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, не призведе до порушення законних прав та інтересів позивача, відповідачів, а також інших осіб.

За таких обставин, підлягає задоволенню заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на поточний рахунок відповідача в межах суми позовних вимог. Накладення арешту в межах сплаченого позивачем судового збору задоволенню не підлягає, оскільки дані кошти сплачено за подання звернення до суду з позовом, а не на рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 151- 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Трейдгруп Скорта» () №№5501 в АТ «УкрСиббанк» в м. Харків, МФО 351005 в межах суми позовних вимог - 423 360,00 грн.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Т.О. ЗАЄЦЬ