ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

12 лютого 2016 року Справа № 174/1066/15-ц

п/с № 2/174/58/2016

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Пелипас Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання трьох дітей,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 29.12.2015 року, позивачка зазначила, що шлюб між нею та відповідачем було укладено та зареєстровано 06 травня 2005 року відділом РАЦС Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 46.

В шлюбі з відповідачем народились спільні діти: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2., та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, які на цей час мешкають разом з нею та фактично перебувають на її утриманні.

Відповідно до ст. 180 СК України, відповідач, як батько дітей, повинен нести витрати на їх утримання та надавати їй для цих цілей матеріальну допомогу. Однак, на цей час, відповідач своїх обов'язків по відношенню до дітей в необхідному обсязі не виконує, що й змушує її звертатися до суду з цим позовом, оскільки відповідач усіх необхідних для утримання дітей коштів не надає, без поважних на те причин.

В цей час вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за молодшою дитиною до досягнення нею шестирічного віку, в зв'язку із чим вона забезпечується державною грошовою допомогою у встановленому законом розмірі, в середньому 1300 грн. на місяць, що і є єдиним джерелом її з дітьми доходу. В своїй приватній особистій власності вона нерухомого майна, в тому числі і земельних ділянок, банківських рахунків та транспортних засобів не має.

Будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку, щодо сплати аліментів на утримання дітей, на цей час відсутні. Стан здоров'я відповідача дозволяє утримувати з нього аліменти. Відповідач на обліку за станом свого здоров'я в закладах охорони здоров'я міста та області не перебуває, він на цей час неофіційно працевлаштований, працює вахтовим методом в РФ, від чого він і отримує дохід, розмір якого є значним та достатнім для утримання з відповідача аліментів на утримання дітей та перевищує розмір її доходів. Також їй достеменно відомо, що з відповідача на будь-чию користь ніякі виплати за іншими виконавчими листами в примусовому порядку не стягуються, інших неповнолітніх дітей він не має.

Їхні з відповідачем діти та вона за станом свого здоров'я на «Д» обліку у лікарів за місцем свого проживання та в медичних закладах області не перебувають.

В зв'язку з тим, що відповідач, хоча і працює, але отримує нерегулярний, мінливий дохід, вона вважає, що аліменти з нього на її користь, на утримання дітей, повинні утримуватись в твердій грошовій сумі, яка не може бути меншою від прожиткового мінімуму, який встановлений для дітей чинним законодавством України та який з 01.09.2015 р. на дітей у віці до 6-ти років складає 1167 грн., а для дітей у віці від 6-ти років 1455 грн. на місяць.

На підставі зазначеного та відповідно до вимог ст.ст.180, 182, 183 СК України, позивачка прохає:

1. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., до досягнення нею повноліття, у твердій грошовій сумі у розмірі 1455 грн. на місяць, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з моменту подання позовної заяви до суду.

2. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., до досягнення нею повноліття, у твердій грошовій сумі у розмірі 1455 грн. на місяць, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з моменту подання позовної заяви до суду.

3. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення ним повноліття, у твердій грошовій сумі у розмірі 1167 грн. на місяць, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів моменту подання позовної заяви до суду.

4. Допустити до негайного виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В судове засідання позивачка не з'явилася та надала заяву про розгляд справи за її відсутності, де також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову не надав, проте сам був повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином 04.02.2016 р., відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України.

Згідно ст.ст.169, 224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача проти винесення заочного рішення у справі, суд на місці ухвалив - розгляд справи проводити заочно, за відсутності відповідача.

Дослідивши надані у справі письмові докази, а саме: копію витягу із паспорта громадянки України ОСОБА_1; копію свідоцтва про укладення шлюбу між сторонами 06.05.2005 р.; копії свідоцтв про народження дітей сторін: доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3; довідку адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області від 05.01.2016 р., згідно якої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за місцем проживання в АДРЕСА_1 - та оцінивши зазначені докази в їх сукупності та взаємозв'язку, керуючись законом суд доходить висновку про задоволення позову частково, з наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли із факту невиконання встановленого законом обов'язку батьком трьох дітей, щодо участі в їх утриманні.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають трьох спільних дітей: доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, власних доходів не мають, позивачка отримує державну допомогу у розмірі близько 1300 грн. на місяць.

За твердженням позивачки, вона, відповідач та їхні діти мають задовільний стан здоров'я.

Відповідач проживає окремо від позивачки та дітей, достовірних відомостей про його працевлаштування, джерело його доходів та їх розмір немає, разом з тим, позивачка стверджує, що відповідач працює вахтовим методом в Росії та має значний дохід, який перевищує розмір її доходів, проте доказів щодо цього не надала.

Вирішуючи спір та визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги, згідно ч.1 ст. 182 СК України, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, позивачки та відповідача, а також керується вимогами ст.ст.10,11,60 ЦПК України, згідно яких суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 7 СК України: 7. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. 8. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. 9. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ст. 141 СК України: 1. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 2. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно ст. 155 СК України: 1. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. 2. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. 3. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. 4. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст.ст.18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини; найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) одного із батьків, з якого будуть стягуватися аліменти.

Згідно ст. 184 СК України: 1. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 2. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. 3. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд доходить висновку, що будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку, щодо сплати аліментів на утримання дітей, на цей час відсутні.

Приймаючи рішення про розмір аліментів, суд враховує всі встановлені у справі обставини, а також приймає до уваги наступні розрахунки: згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік», встановлено прожитковий мінімум на 2016 рік для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 грн., з 1 травня - 1531 грн., з 1 грудня - 1637 грн.; для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня -1313 гривень; з чого витікає, що 30% відсотків прожиткового мінімуму дитини у віці від 6 до 18 років, тобто мінімальний розмір аліментів, складає, відповідно - 436.50 грн., 459.30 грн., 491.10 грн.; що 30% відсотків прожиткового мінімуму дитини у віці до 6 років, тобто мінімальний розмір аліментів, складає, відповідно - 350.10 грн., 368.40 грн., 393.90 грн.;

- враховуючи, що двоє дітей сторін старші 6-річного віку і одна дитина у віці до 6 років, загальна сума мінімального розміру аліментів буде складати: з 1 січня 2016 року - 1223.10 грн.(436.50 х 2) +350.10); з 1 травня 2016 р. - 1287.00 грн. (459.30 х 2)+368.40); з 1 грудня 2016 р. - 1376.10 грн. (491.10 х 2)+ 393.90);

- згідно статистичних даних, середня заробітна плата по місту Вільногірську складає, близько 4500.00 грн.;

- позивачка прохає стягнути аліменти на дітей у віці від 6 до 18 років, на кожного в твердій грошовій сумі по - 1455.00 грн., на дитину у віці до 6 років - в твердій грошовій сумі -1167.00 грн., тобто загальна сума аліментів буде складати - 4077.00 грн., що, фактично, дорівнює розміру середньої заробітної плати по місту Вільногірську.

Вимогу позивачки про те, що розмір аліментів повинен бути не меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, суд не приймає, оскільки ця вимога суперечить положенням ст. 184 СК України.

Також суд доходить висновку, що визначений позивачкою розмір аліментів достатньо не обгрунтований, оскільки відсутні відомості щодо джерел та розміру доходів відповідача та стосовно його працевлаштування.

Згідно пункту 17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.06 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляду справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен згідно ч.3 ст.70 ЗУ "Про виконавче провадження", перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи.

Приймаючи до уваги викладене, оцінивши в сукупності та взаємозв'язку всі представлені та досліджені в судовому засіданні докази, суд доходить висновку про задоволення позову частково, а саме про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки, на утримання їхніх трьох дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 3000.00 грн., тобто на кожну дитину - по 1000.00 грн., починаючи з дати звернення позивачки з позовом до суду, і до досягнення дітьми повноліття, що, на думку суду, не порушує прав та законних інтересів сторін , їх дітей та інших осіб, і буде відповідати вимогам справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» і доходить висновку про покладення судових витрат у справі, в виді судового збору на суму - 551.20 грн., на відповідача.

На підставі ст.ст. 180-184,191 СК України, керуючись ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215, 222, 223, 294, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Вільногірська, Дніпропетровської області, ІПН № НОМЕР_1, непрацевлаштованого, зареєстрованого за місцем проживання по АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5., уродженки с. Кринички, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, ІПН № НОМЕР_2, зареєстрованої за місцем проживання по АДРЕСА_3, аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій формі, щомісячно, із розрахунку - 1000.00 грн. на кожну дитину, починаючи з дати подачі позову до суду, тобто, з 29 грудня 2015 року, і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави України судовий збір за задоволену майнову вимогу в сумі - 551.20 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.