У Х В А Л А

Іменем України

20 грудня 2016 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петріцька Альона Павлівна про визнання правочину недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 25.11.2016 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання правочину недійсним.

19.12.2016 року до суду надійшла письмова заява позивача по справі про вжиття заходів забезпечення позову, просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони розпоряджатися, в тому числі продавати квартиру АДРЕСА_1, яка зареєстрована за відповідачем ОСОБА_3. Мотивує вимоги заяви тим, що договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 20.01.2015 року між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наслідок збігу для відповідача ОСОБА_2 тяжких обставин, а саме наявність боргів, необхідність у терміновому лікуванні, крім того, вартість угоди в порівнянні з ринковими цінами на нерухомість є заниженою. Вважає, що необхідно вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначену квартиру, в зв'язку з уникненням можливості утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Частиною 2 ст. 151 ЦПК України передбачено, що в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1/ причини, у зв»язку з якими потрібно забезпечити позов; 2/ вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; 3/ інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відсутність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» звернуто увагу судів на те, що за змістом ч. 1ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Майно у вигляді квартири АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 20.01.2015 року.

З урахуванням всього вище викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петріцька Альона Павлівна про визнання правочину недійсним - задовольнити.

Накласти заборону розпоряджатися, в тому числі продавати квартиру АДРЕСА_2, яка зареєстрована за відповідачем ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20 січня 2015 року.

Копію ухвали для виконання направити до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Суддя