Справа №560/2/16-ц
У Х В А Л А

06 січня 2016 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши заяву Обслуговуючого коперативу "ЖБК "Льонок" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 1619,25 грн. заборгованості за комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

Обслуговуючий коператив "ЖБК "Льонок" звернулося до суду про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 1619,25 грн. заборгованості за комунальні послуги.

При вирішенні питання про прийняття заяви про видачу судового наказу, встановлено, що заявлені вимоги побудовані на зобов'язаннях членів обслуговуючих кооперативів по сплаті комунальних послуг.

Слід зазначити, що правові засади членства в обслуговуючих кооперативах встановлені Законом України "Про кооперацію" від 10.07.2003 року №1087-ІV (з наступними змінами і доповненнями) (надалі - ОСОБА_2).

Частиною 6 ст.7 Закону передбачено, що при створенні кооперативу складається список членів та асоційованих членів кооперативу, який затверджується загальними зборами.

В частині 3 ст.10 Закону зазначено, що кооператив зобов'язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство.

Однак, у доданих до заяви про видачу судового наказу матеріалах, відсутнє документальне підтвердження членства ОСОБА_1 в обслуговуючому кооперативі.

Зі змісту п.9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" вбачається, що наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Перевіривши заявлені вимоги по заяві про видачу судового наказу, переконуюся в тому, що вимоги є спірними.

Отже, заявник звернувся до суду з вищезазначеною заявою з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки виходячи зі змісту даної заяви, з врахуванням суті її вимог, вбачається наявність спору про право, так як захист права у наказному провадженні може мати місце лише за наявності безспірної вимоги стягувача, що ґрунтується на належно оформленому правочині, вчиненому у письмовій формі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Частиною 2 ст.101 ЦПК України передбачено, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у такому випадку має право звернутися з тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Враховуючи вищенаведене, вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись п.2 ч.1 ст.100, ст.ст.292, 294 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити в прийнятті заяви Обслуговуючого коперативу "ЖБК "Льонок" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 1619,25 грн. заборгованості за комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_2