Справа №519/1237/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

08.02.2016 року

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Барановської З.І., секретаря Гнатюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» в особі Одеської філії до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу у розмірі 2016,20 грн. та судового збору, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.06.2012 року був укладений генеральний договір страхування №ФР6/2012 добровільного страхування фінансових ризиків між позивачем та ПАТ «Марфін Банк». На підставі вищезазначеного договору та страхового акту №ОФ 0000328 від 10.03.2015 року позивач сплатив на користь ПАТ «Марфін Банк» за позичальника ОСОБА_1 страхове відшкодування на загальну суму 2 016,20 грн.

ОСОБА_1 є позичальником ПАТ «Марфін Банк», згідно кредитного договору №00012/R20 від 15.05.2013 року.

Згідно умов кредитного договору №02484/R6 від 25.06.2014 року відповідачу надані грошові кошти у сумі 3500 грн. на строк з 25.06.2014 року по 24.06.2015 року.

Станом на 03.04.2015 року, згідно довідки ПАТ «Марфін Банк» залишок по кредиту склав 1928,02 грн.

07.04.2015 року надійшла заява про виплату страхового відшкодування від ПАТ «Марфін Банк».

Згідно графіку заборгованості позичальника ОСОБА_1 сума заборгованості станом на 10.04.2015 року склала 2016,20 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує, просить розглядати справу у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позов визнає.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 05.06.2012 року був укладений генеральний договір страхування №ФР6/2012 добровільного страхування фінансових ризиків між позивачем та ПАТ «Марфін Банк». На підставі вищезазначеного договору та страхового акту №ОФ 0000328 від 10.03.2015 року позивач сплатив на користь ПАТ «Марфін Банк» за позичальника ОСОБА_1 страхове відшкодування на загальну суму 2 016,20 грн. (а.с.20-22).

ОСОБА_1 є позичальником ПАТ «Марфін Банк», згідно кредитного договору №00012/R20 від 15.05.2013 року. Згідно умов кредитного договору №02484/R6 від 25.06.2014 року відповідачу надані грошові кошти у сумі 3500 грн. на строк з 25.06.2014 року по 24.06.2015 року.

Відповідач не виконував належним чином умови договору, в звязку з чим виникла заборгованість станом на 03.04.2015 року, що підтверджується довідкою ПАТ «Марфін Банк», залишок по кредиту склав 1928,02 грн. (а.с.13).

Та банк звернувся до позивача із заявою від 07.04.2015 року про виплату страхового відшкодування від ПАТ «Марфін Банк», згідно графіку заборгованості позичальника ОСОБА_1 сума заборгованості станом на 10.04.2015 року склала 2016,20 грн.(а.с.12).

Згідно п.8.3.9. п.13.1 Генерального договору страхування №ФР6/2012 добровільного страхування фінансових ризиків Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське» має право здійснення вимоги до особи, відповідальної за завданий збиток.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до п. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої укладено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов представника ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» в особі Одеської філії до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача завдану матеріальну шкоду у розмірі 2016,20 грн. та судовий збір у розмірі 1218 грн.

Керуючись, ст.ст. 979, 993, 1166, 1191 ЦК України, ст.ст. 8, 25, 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов представника ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» в особі Одеської філії до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» (п/р 1038 в ПАТ «КБ «Преміум», , МФО 339555) завдану матеріальну шкоду у розмірі 2016,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» судовий збір у розмірі 1218 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Южного міського суду

Одеської області ОСОБА_2