АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.,

за участю секретаря - Синенка Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення грошових коштів, моральної шкоди та понесених витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення грошових коштів, моральної шкоди та понесених витрат, посилаючись на те, що 01.08.2011р. було порушено кримінальну справу №99116508 у відношенні ОСОБА_4 за фактом скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.205 КК України, у зв'язку з чим 09.08.2011р. було винесено постанови про проведення обшуку у житлових приміщеннях по вул. Короленко, 2, що належать на праві власності йому та його дружині ОСОБА_5

В результаті обшуку 10.08.2011р. у житлових приміщеннях 14, 15, 17, розташованих за вказаною адресою, за відсутності їх власників, посадовими особами податкової міліції ВПМ ГНІ в Кіровському районі м. Дніпропетровська було вилучено належне йому майно - вісім персональних комп'ютерів, а саме: персональний комп'ютер (ПК) на базі Іntel Реntium - 3 520грн., придбаний 24.02.2011р., ПК на базі Іntel Celeron - 1 700грн., придбаний 28.01.2011р., ПК на базі Іntel Celeron - 1 700грн., придбаний 28.01.2011р., ПК на базі Іntel Celeron - 1 700грн., придбаний 28.01.2011р., ПК на базі Іntel Реntium Е5700 - 6 746,25грн., придбаний 14.04.2011р., ПК на базі Іntel Реntium Е5700 - 6 256,25грн., придбаний 29.03.2011р., ПК на базі Іntel Core i5 - 11 558,75грн., придбаний 16.02.2011р., ПК на базі Іntel Соге і3 - 8 837,50грн., придбаний 26.05.2011р., ПК на базі Іntel Реntium Е5700 - 11 997,30грн., придбаний 26.05.2011р., ноутбук Fujitsu-Siemens AMILO М1425, вартістю 7 684,98грн., два дискових накопичувача. Загальна вартість вилучених комп'ютерів складає 61 701,03грн.

Після проведення обшуку він неодноразово звертався до різних правоохоронних інстанцій з проханням розібратися в ситуації і повернути належне йому вилучене майно, проте його звернення залишалися без відповіді.

19.11.2012р. відповідними службовими особами ВНМ Красногвардійського району м. Дніпропетровська було розглянуто виділені із кримінальної справи відносно нього матеріали і винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за ст.205, 212 КК України за відсутності події злочину. Речі та документи, вилучені в ході обшуків згідно до постанови про виділення матеріалів з кримінальної справи від 18.09.2012р. зберігались разом з відмовним матеріалом, і досі йому не повернуті, оскільки вони перебувають у розібраному стані, а тому позивач уточнивши в ході розгляду справи позовні вимоги з урахуванням того, що йому лише частково було повернуто вилучену комп'ютерну техніку, просив стягнути з відповідача вартість комп'ютерів у розмірі 51 546,05грн., та завдану моральну шкоду у розмірі 20 000грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.04.2014р. ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування усіх обставин, що мають значення для справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням по справі нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не було надано суду доказів вартості на час розгляду справи комп'ютерної техніки, яка була вилучена, та не була йому повернута, не було надано доказів знаходження вилученої, та неповернутої комп'ютерної техніки у неробочому стані та неможливості в зв'язку з цим нею користуватися, як не надано належних доказів того, що ця техніка перебувала у робочому стані на час її вилучення.

Однак з таким висновком погодитись неможна з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2011р. було порушено кримінальну справу № 99116508 щодо ОСОБА_4 за фактом скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.

Постановами Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2011р. було дозволено проведення обшуку у житлових приміщеннях кв. кв. 14, 15, 17 по вул. Короленка, 2, що належать на праві власності ОСОБА_2 та його дружині ОСОБА_5

Під час обшуку посадовими особами податкової міліції було вилучено комп'ютерну техніку, придбану ОСОБА_2 та передану в оренду ТОВ «Торгово-Промислова група «Вершина», керівником якого він є, а саме: ПК на базі Intel Pentium - 3 520грн, придбаний 24.02.2011р., ПК на базі Intel Celeron - 1 700грн, придбаний 28.01.2011р., ПК на базі Intel Celeron - 1 700грн, придбаний 28.01.2011р., ПК на базі Intel Celeron - 1 700грн, придбаний 28.01.2011р., ПК на базі Intel Pentium Е5700 - 6 746,25грн, придбаний 14.04.2011р., ПК на базі Intel Pentium Е5700 - 6 256,25грн, придбаний 29.03.2011р., ПК на базі Intel Core і5 - 11 558,75грн, придбаний 16.02.2011р., ПК на базі Intel Core і3 - 8 837,50грн, придбаний 26.05.2011р., (ПК) на базі Intel Pentium Е5700 - 11 997,30грн, придбаний 26.05.2011р., ноутбук Fujitsu-Siemens AMILO M1425, вартістю - 7 684,98грн, два дискових накопичувача а всього на загальну суму 61 701,03грн.

Порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду визначений Інструкцією, яка затверджена спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27.08.2010р. № 51/401/649/471/23/125.

Пунктами 6, 7, 8, 86 Інструкції передбачено, що для вилучення об'єктів, застосування яких потребує певних навиків, точної фіксації їх якісних характеристик, індивідуальних ознак та визначення вартості, залучаються відповідні спеціалісти. У необхідних випадках виявлення та вилучення предметів, цінностей та документів фіксується фотозйомкою, відеозаписом та іншими науково-технічними засобами. У протоколі перераховуються всі предмети, які вилучаються, та щодо кожного такого предмета повинні бути вказані точне найменування, кількість, міра, вага, серія і номер, інші відмінні індивідуалізуючі ознаки, а також місце, де відповідний об'єкт був виявлений. Про вилучення майна, на яке для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації накладено арешт, складається окремий протокол, у порядку, передбаченому чинним кримінально-процесуальним законодавством. При цьому все майно, яке вилучається (описується), також має бути перераховане із зазначенням вищевказаних відмінних індивідуалізуючих ознак кожного предмету Виходячи з обставин справи, слідчий, працівник органу дізнання, прокурор можуть вилучити частину об'єкта, на якому знаходяться або можуть знаходитися сліди (мікросліди), які мають відношення до розслідуваної справи, якщо немає можливості вилучити об'єкт у цілому. При цьому вони зобов'язані запобігати пошкодженню предметів, які належать потерпілим та іншим особам, а в разі неминучості пошкодження вживати заходів щодо відшкодування заподіяної громадянам шкоди. У випадку виникнення спору про розмір відшкодування він вирішується у порядку цивільного судочинства. У разі пошкодження, втрати вилучених речових доказів, цінностей та іншого майна заподіяні їх власникам збитки підлягають відшкодуванню на підставі Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України від 04.03.1996р. № 6/5/3/41. Незабезпечення належного обліку та умов зберігання, передачі речових доказів, цінностей та іншого майна, яке спричинило їх втрату, пошкодження, є підставою для притягнення до передбаченої законом відповідальності осіб, з вини яких настали вказані наслідки.

Згідно ч. 11 п. 14 наведеного Положення, у випадках, коли майно було знищене, втрачене або пошкоджене під час знаходження у розпорядженні органу дізнання, попереднього слідства, прокуратури чи суду, з вимогою про відшкодування вартості майна громадянин має право звернутися до цих органів, а якщо неможливість повернення майна в натурі виникла після передачі його фінансовому органу, вимога пред'являється до цього органу.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Постановою о/у СПБГЗЕ ВОВПЗ ГВПМ ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська від 19.11.2012р. у порушенні кримінальної справи у відношенні ОСОБА_2 відмовлено за відсутністю події злочину, передбаченого ст. 205, 212 КК України. Речі та документи, вилучені під час обшуку, передано на зберігання ГВПМ ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська до встановлення власників речей і документів, та отримання від них відповідної заяви про їх видачу.

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі по тексту Закону) відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону, право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: постановлення виправдувального вироку суду; встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали чи постанови суду про повернення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд) факту незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю у діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину; відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи з підстав, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті.

Проте як встановлено в ході розгляду справи, відносно ОСОБА_2 не було порушено кримінальну справу, він не притягався до кримінальної відповідальності, а тому завдана йому шкода підлягає відшкодуванню на загальних підставах з відповідача - Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (колишня назва Головне управління Міндоходів у Дніпропетровській області), службові особи якого під час виконання своїх обов'язків завдали позивачу шкоду неналежним зберіганням вилученої під час обшуку комп'ютерної техніки, яка належала ОСОБА_2

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно Згідно ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно розписки від 26.03.2014р. позивач отримав ноутбук Fujitsu-Siemens AMILO M1425, а також 3 ПК на базі Intel Celeron вартістю по 1 700грн., кожний, зазначивши в розписці що інші 7 ПК знаходяться у неробочому стані, розукомплектовані (а.с.105).

В судовому засіданні в апеляційній інстанції позивач уточнив свої позовні вимоги зазначивши, що йому також було повернуто системний блок на базі Іntel Celeron 2.6GHz 1 Mb LGA775 65W BOX вартістю 1 700грн., а тому збитки від неповернутої комп'ютерної техніки склали 49 756,05грн.

Таким чином судом апеляційної інстанції було встановлено, що позивач відмовився отримувати: системний блок на базі Intel Socket 775 2.6/256/533 GHz - 11 997,30грн.; (ПК) на базі Intel Pentium Е2160 1.8GHz 1Mb LGA945 75 W BOX - 3 520грн.; системний блок Intel Core і5-3570 3.4 GHz 6 МБ LGA1155 77W BOX - 11 558,75грн.; системний блок Intel Core і3-540 3.67 GHz 4 МБ LGA1156 73W BOX - 8 837,50грн.; системний блок Intel CD Pentium Е5700 3.00 GHz LGA775 800 MHz64-bit 65W BOX - 6 256,25грн.; системний блок Pentium Е5700 3.00 GHz 2 MB LGA775 800 MHz64-bit 65W BOX - 6 746,25грн., зазначивши, що вказані ПК пошкоджені та розукомплектовані, і вказані системні блоки залишились на зберіганні у відповідача.

Відповідно до висновку судової комп'ютерно-технічної експертизи №7242 від 30.11.2015р. центральні процесори - Intel Pentium Е2160 GHz 1Mb; Intel Core І5-3570 3.4GHz 6МБ; Intel Core ІЗ-540 3.67GHz 4МБ; Intel Pentium E5700 3.00GHz, а також центральний процесор з характеристиками 2.6/256/533G не зустрічаються як складовий комплектуючий пристрій ні в одній з конфігурацій досліджуваних СБ ПК №№1-7. Так само не зустрічаються в досліджуваних ПК і материнські плати.

Крім того порівнянням технічних характеристик комплектуючих досліджуваних СБ ПК 1-7 з характеристиками комплекту вказаних у гарантійних талонах на аркушах 32, 34, 36, 38, 40, 42, 44, 46, 94 матеріалів цивільної справи встановлено відмінність всіх без винятку технічних характеристик материнських плат, центральних процесорів. Також не співпадають технічні характеристики блоків живлення, оперативної пам'яті, накопичувачів на жорстких дисках з комплектуючими складовими досліджуваних СБ ПК №№ 1-7.

При цьому колегія суддів вважає, що вилучені під час обшуку комп'ютери мали комплектацію, яку зазначив саме позивач, оскільки відповідачем в порушення вищевказаної Інструкції № 51/401/649/471/23/125 у протоколі не були перераховані індивідуальні та технічні характеристики кожного з вилучених системних блоків.

Таким чином позивачем було доведено факт розукомплектування належних йому системних блоків, та завдання у зв'язку з цим йому матеріальної шкоди діями відповідача на загальну суму 48 826,05грн.

Що ж стосується заявлених ОСОБА_2 позовних вимог про стягнення на його користь коштів за пошкоджену акумуляторну батарею до ноутбука вартістю 930грн., то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вказана акумуляторна батарея не була надана позивачем для проведення експертизи, а тому судом не було встановлено факту виходу вказаної батареї із ладу.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги позивача про відшкодування йому діями відповідача моральної шкоди, колегія суддів вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В позовній заяві позивач зазначив, що моральна шкода йому була завдана відповідачами фактичним звинуваченням його у тому, що він є організатором та учасником злочинної схеми по ухилянню від сплати податків, вилученням його особистого майна, яке потім зникло, неможливістю на протязі значного строку вирішити питання про повернення належного йому майна що призвело до того, що він на протязі всього часу зазнавав душевних страждань. Розмір моральної шкоди позивачем був оцінений - 20 000грн.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 3 статті передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч.4, вказаної статті, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз'яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням зазначених положень, та фактичних обставин справи, колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди, завданої позивачу саме розукомплектуванням належних йому системних блоків, та з урахуванням принципів розумності, виваженості і справедливості, визначити розмір грошової компенсації за завдану моральну шкоду в сумі 5 000грн., стягнувши вказану суму з відповідача - Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.

Щодо вимог ОСОБА_2 до Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення грошових коштів, моральної шкоди та понесених витрат, то вказані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що шкода позивачу була завдана діями посадових осіб Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області слід відмовити.

Також у зв'язку з задоволенням позовних вимог ОСОБА_2 з відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на користь позивача підлягають стягненню в порядку ст. 88 судові витрати по справі, а саме: за проведення експертизи 5 068,80грн., а також на повернення сплаченого судового збору 645,19грн.+357,73грн., а всього 6 071,72грн.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2014 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування вартості пошкоджених комп'ютерів 48 826,05грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000грн., та на повернення понесених судових витрат 6 071,72грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: