Дата документу 18.02.2016
Справа № 320/4323/15-ц.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Урупи І.В.,

при секретарі Литвиненко В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі уточнюючи позовні вимоги просять визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,5627га, яка розташована на території Старолисецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області за кожним, посилаючись на те, що 13.04.2014 року помер ОСОБА_5 Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку та квартиру. Спадкоємцями першої черги за законом є сини померлого, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а також його дружина відповідачка ОСОБА_4 Вони прийняли спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину не мають можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно.

Представник позивачів, адвокат ОСОБА_6, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, при цьому пояснив, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_4 прийняли спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а неповнолітній ОСОБА_7 прийняв спадщину відповідно до ч.4 ст. 1268 ЦК України. До складу спадщину належить квартира АДРЕСА_1, та земельна ділянка площею 0,5627га, яка розташована на території Старолисецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області. Кожному із спадкоємців належить по 1/3 частини спадкового майна, але отримати свідоцтво про право на спадщину не мають можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на квартиру та земельну ділянку.

Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, при цьому пояснила, що вона є дружиною померлого ОСОБА_5, проживала разом з ним на час його смерті, але правовстановлюючі документи на квартиру та земельну ділянку у неї відсутні, де знаходяться ці документи їй невідомо.

Суд, вислухавши представника позивачів, відповідачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

13 квітня 2014 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного Управління юстиції 14.04.2014 року. /а.с.41/

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_2, що належала йому на підставі договору дарування, від 04.03.2002 року та зареєстровано в КП «ММБТІ, та земельну ділянку площею 0,5627 га, яка розташована на території Старолисецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 046620, виданого 17.03.2000 року Старолисецькою сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області. /а.с. .43-44, 59-60/

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є його сини, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дружина, ОСОБА_4.

Родинні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджуються свідоцтвами про народження. /а.с. 6,7/

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 прийняли спадщину, надав до Мелітопольської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. ОСОБА_3 є неповнолітнім та вважається таким, що прийняв спадщину, відповідно до ст. 1268 ч.4 ЦПК України.

Частка кожного із спадкоємців становить по 1/3 частини квартири та земельної ділянки

Але, постановою державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори від 02. 06.2015 року було відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що відсутні правовстановлюючі документи на квартиру та земельну ділянку.

Відповідно до вимог ст.ст. 1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно вимог ст.ст. 1258,1261, 1267 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до вимог ч. 1,4,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Вимогами ч.1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч. 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. (ст. 1296 ч.3 ЦК України).

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_5, прийняли спадщину, але не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у звязку зі втратою оригіналу договору дарування квартири та державного акту на право приватної власності на землю, який засвідчує право власності померлого на належну йому квартиру АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,5627 га, яка розташована на території Старолисецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області за ними слід визнати право власності за кожним на 1/3 частини вказаної квартири та земельної ділянки в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. 11,60,212 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1258,1261,1267,1268, 1296,1297,392 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та ОСОБА_3 право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 за кожним, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, померлого 14 квітня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та ОСОБА_3 право власності на 1/3 частини земельної ділянки площею 0,5627 га, яка розташована на території Старолисецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, померлого 14 квітня 2014 року, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 046620, виданого 17.03.2000 року Старолисецькою сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: