Ухвала

іменем україни

13 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Закропивного О.В., Мазур Л.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - житлово-будівельний кооператив «Будівельник-12», про визнання права власності на 1/2 частини квартири та гаража у порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 19 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частини гаража № НОМЕР_1 в кооперативі «Дніпро» по вул. Сапожнікова, 3а у м. Запоріжжі у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19 січня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючисьна порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить вказані судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті, відкрилася спадщина на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частини гаража № НОМЕР_1 в кооперативі «Дніпро» по вул. Сапожнікова, 3а у м. Запоріжжі.

Вказане спадкове майно було придбано ОСОБА_7 під час шлюбу з ОСОБА_8 (його батьком). За життя батьків частки співвласників визначені не були, майно подружжям поділено не було. ОСОБА_7 заповіту не залишила. ІНФОРМАЦІЯ_2, помер батько позивача ОСОБА_8, який перебував у другому шлюбі з ОСОБА_6.

Відповідно до статей 529, 549 ЦК України 1963 року (чинного на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7.) при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги у рівних частинах є, зокрема: діти, один із подружжя. Спадкоємець вважається прийнявшим спадщину, якщо він упродовж 6-ти місяців від дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або, якщо він подав державній конторі заяву про прийняття спадщини.

У статтях 57-60 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому кожна сторона зобов'язання довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Судоми було встановлено, що позивач до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, не звертався. Крім того, відсутні свідчення про фактичний вступ позивача в управління або володіння спадковим майном, оскільки ним не надано доказів утримання цього спадкового майна або користування ним.

На підставі вказаного колегія суддів вважає, що суди, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення про відмову в задоволенні позову.

Отже підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, а тому їх необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 19 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана О.В. Закропивний Л.М. Мазур