Ухвала

іменем україни

13 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Закропивного О.В., Мазур Л.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до відкритого акціонерного товариства «Слов'янський керамічний комбінат» про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 25 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відкритого акціонерного товариства «Слов'янський керамічний комбінат» (далі - ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат») заборгованість із заробітної плати у розмірі 395,05 грн і компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплат у розмірі 1 784,76 грн.

Заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 25 лютого 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ВАТ «Словянський керамічний комбінат» на користь ОСОБА_4заборгованість із заробітної плати у розмірі 395,05 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Оскільки касаційна скарга містить лише доводи щодо незгоди з оскаржуваними рішеннями в частині відмови у задоволенні вимог про компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати, то у решті судові рішення відповідно до ст. 335 ЦПК України в касаційному порядку не переглядаються.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 09 лютого 1985 року працювала у ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», а 20 жовтня 2000 року була звільнена з роботи за згодою сторін.

Постановою господарського суду Донецької області від 25 грудня 2008 року припинено процедуру розпорядження майном ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» та відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно до листа ліквідатора ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» від 15 квітня 2015 року за № 15-04/33/41Б, який адресований колективу працівників ВАТ «Словянський керамічний комбінат» заборгованість із заробітної плати перед ОСОБА_4 складає 305,05 грн, на теперішній час погашення заборгованості в межах справи про банкрутство неможливо через відсутність ліквідних активів, а відтак і грошових коштів від їх реалізації.

Колегія суддів вважає, що апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а у разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» визначено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

У пунктах 2-5 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427, передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 01 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1. У разі затримки виплати заробітної плати за кілька місяців сума компенсації визначається згідно з пунктом 3 цього Положення за кожний місяць окремо і підсумовується. Виплата працівникові суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості із заробітної плати за відповідний місяць.

Із листа ліквідатора ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» від 15 квітня 2015 року вбачається, що заборгованість підприємства перед позивачем із заробітної плати становить 395,05 грн, проте інформації за який період виникла ця заборгованість та з чого вона складається, чи це є сума невиплаченої заробітної плати після утримання податків та платежів чи з неї ще потрібно утримати податки і обов'язкові платежі в листі не зазначено.

Відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вказаного суди відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати з огляду на наступне обґрунтовано виходили із того, що позивачем не надано належних і допустимих доказів про розмір нарахованої, але невиплаченої їй заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) унеможливлює розрахунок компенсації та є підставою для відмови у позові через його недоведеність.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суди, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшли правильного висновку про часткове задоволення позову на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Отже підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, а тому їх необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 25 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана О.В. Закропивний Л.М. Мазур