Апеляційний суд Житомирської області
Справа №2-3367/12 Головуючий у 1-й інст. Слюсарчук Н. Ф.
Категорія 21 Доповідач Якухно О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Якухно О.М.

суддів: Жигановської О.С., Коломієць О.С.

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання правочинів недійсними за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 03 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_5 подала позовну заяву про визнання недійсними договорів дарування нею частини житлового будинку та земельної ділянки по вул.Соснова, 67 в м.Житомирі ОСОБА_3, зобовязання відповідача знести здійснену прибудову.

12 січня 2014 року позивач померла і протокольною ухвалою суду 02 жовтня 2014 року залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_5 ОСОБА_2

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 03 жовтня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно застосовано ст. 207 ЦПК України, оскільки під час розгляду справи суддя звернула увагу на несплату судового збору і надала строк до 3 жовтня 2016 року для усунення недоліків. На день сплати судового збору представник позивача був відсутнім у м.Житомирі і він сплатив судовий збір у тому розмірі, який вважав правильним, однак суд, залишаючи позов без розгляду, вказав на неповну його сплату.

Позивач підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач та його представник заперечують у задоволенні скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.5, 8 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що посвідчує його повноваження.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху (ч.1 ст.121 ЦПК України).

Встановлення цих обставин після відкриття провадження у справі є підставою для надання позивачу строку на їх усунення.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана 31 липня 2012 року ОСОБА_5 без сплати судового збору.

У своїй заяві остання просила звільнити її від сплати судового збору як пенсіонера та учасника війни, однак суддя Богунського районного суду м.Житомира ухвалою від 26.09.2012 року відкрив провадження у справі без вирішення зазначеного клопотання.

Після заміни позивача останній подав суду заяву на обгрунтування вимог позовної заяви, в який просив визнати недійсними договори дарування частини житлового будинку і земельної ділянки від 13.09.2011 року без вимог щодо усунення перешкод у користуванні власністю.

Протокольною ухвалою від 26.09.2016 року Богунський районний суд Житомирської області залишив позовну заяву без руху у звязку із несплатою судового збору по вимогам майнового і немайнового характеру та надав час для виправлення недоліків до 03.10.2016 року.

30.09.2016 року до суду надійшла заява позивача про приєднання квитанції про сплату судового збору в сумі 551,20 грн. за дві вимоги про визнання правочинів недійсними.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем судовий збір сплачено не в повному обсязі, а саме не сплачено судовий збір за вимогою про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду, виходячи з наступного.

Як розяснив Верховний Суд України у п.31 постанови Пленуму № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у справах про визнання правочину недійсним без застосування наслідків недійсності судовий збір сплачується як із немайнового спору.

Суд першої інстанції помилково вважав вимоги про визнання правочинів недійсними як вимоги майнового характеру і виходив із вартості майна, хоча вимоги про застосування наслідків недійсності правочину не заявлялися.

Уточнення позивачем позовних вимог 22.10.2014 року в частині їх обґрунтування та виключення вимоги про усунення перешкод у користуванні майном без зміни вимог щодо недійсності правочинів, не змінює дати обчислення сплати судового збору.

Позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру.

Згідно із ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 2 п.1 ч.2 ст.4 Закону в редакції на день звернення до суду із позовом (31 липня 2012 року) розмір судового збору по вимозі немайнового характеру становив 0,1 розміру мінімальної заробітної плати.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» мінімальна заробітна плата станом на 01 січня була визначена у розмірі 1073 грн.

Таким чином, за дві вимоги немайнового характеру позивачу слід було сплатити : 1073х0,1х2=214,6 грн., а сплачено 551,20 грн.

З урахуванням наведеного, висновки суду першої інстанції про сплату судового збору не в повному обсязі не відповідають матеріалам справи.

Порушення судом норм процесуального права призвело до постановлення незаконної ухвали, яка підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного не перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому касаційному оскарженню не підлягає (правова позиція Верховного Суду України по справі № 6-116цс16).

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 03 жовтня 2016 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: