АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою представником за довіреністю ОСОБА_2, на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 31 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи Департамент житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, Служба у справах дітей Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації про визнання ордеру на житлове приміщення частково недійсним,-

УСТАНОВИЛА:

В жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати ордер №59 на квартиру АДРЕСА_1 недійсним в частині надання житлового приміщення як члену сім»ї ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вимоги обґрунтовує тим, що 19 лютого 2000 року між ним та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, ІНФОРМАЦІЯ_1 у цьому шлюбі народився ОСОБА_4, рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 02 березня 2011 року шлюб між сторонами розірвано.

У період шлюбу, 30 липня 2004 року ВО КМР (КМДА) ГУ житлового забезпечення на ім»я ОСОБА_1 та сім»ю (дружина - ОСОБА_3, дитина - ОСОБА_4.) видано ордер №59 серії «А» на право зайняття квартири АДРЕСА_1, 15 березня 2007 року квартира приватизована на них в рівних частках, про що видано Свідоцтво про право власності на житло.

Зазначає, що право на отримання ордеру на зайняття цієї квартири виникло в родині позивача. Так, взамін квартири, яка перебувала в аварійному стані, батькам позивача була запропонована, зокрема і ця квартира.

Як на підстави часткової недійсності ордеру посилається на те, що у період вагітності ОСОБА_3 повідомила, що батьком дитини є він, проте згодом стало відомо, що він не є біологічним батьком дитини та рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 17 вересня 2010 року виключено з актового запису про народження дитини відомості про нього як батька дитини.

Посилаючись на обставини, що він не є біологічним батьком дитини, вважає, що ордер в частині видачі його на дитину, яка не є членом сім»ї, є недійсним.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 31 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує доводами позовної заяви, зазначає про упередженість суду по відношенню до позивача.

В судове засідання сторони та представники третіх осіб не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Колегія суддів ухвалила слухати справу за відсутності осіб, що не з»явились в судове засідання, на підставі ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що 19 лютого 2000 року між сторонами зареєстровано шлюб, ІНФОРМАЦІЯ_1 у цьому шлюбі народився ОСОБА_4, рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 02 березня 2011 року шлюб між сторонами розірвано.

30 липня 2004 року ВО КМР (КМДА) ГУ житлового забезпечення на ім»я ОСОБА_1 та сім»ю (дружина - ОСОБА_3, дитина - ОСОБА_4.) видано ордер №59 серії «А» на право зайняття квартири АДРЕСА_1, 15 березня 2007 року квартира приватизована на цих осіб в рівних частках, про що видано Свідоцтво про право власності на житло.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 17 вересня 2010 року виключено з актового запису про народження ОСОБА_4 відомості про ОСОБА_1 як батька дитини.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини не впливає на законність видачі ордера на квартиру. Судом також зазначено, що підставами для визнання ордеру недійсним є обставини, що зазначені у ст.59 ЖК України, які не кореспондуються із підставами позову.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно до ст.59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі.

Відповідно до п.2 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради міністрів Української РСР і Української республіканської ради Професійних спілок №470 від 11 грудня 1984 року, жилі приміщення надаються громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

Відповідно до рішення Дарницького районного суду м.Києва від 17 вересня 2010 року щодо виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, позов вирішено на підставі ст.136 СК України.

З матеріалів справи убачається, що в даному випадку отримання ордера на право зайняття квартири відбулось з урахуванням складу сім»ї (чоловік, дружина, дитина). Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини само по собі не свідчить про недійсність ордера, який видано з урахуванням потреби у поліпшенні житлових умов трьох осіб, а саме позивача, його дружини та сина дружини.

Судом першої інстанції повно з»ясовано обставини справи та вірно установлено відсутність підстав, визначених вимогами ст.59 ЖК України щодо недійсності ордера на жиле приміщення.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування таких висновків суду, а фактично заводиться до цитування норм матеріального та процесуального права.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану представником за довіреністю ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 31 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов