АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/1316/13-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/6/К/16 суддя Тарасенко О.В.
Категорія 27 ( І ) Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

16 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Грищенко Н.М.,

суддів Братіщевої Л.А., Михайлів Л.В.,

секретар Маслова К.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_5 та Кредит» - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_5 та Кредит» на заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7, ОСОБА_4 акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_5 та Кредит» про визнання недійним договору поруки,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_4 акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_5 та Кредит» (далі ПАТ «Банк «ОСОБА_5 та Кредит») про визнання недійсним договору поруки.

В обґрунтування позову зазначила, що вона випадково дізналась від ОСОБА_7 про те, що ВАТ «Банк «ОСОБА_5 та Кредит» направляло вимогу про погашення суми кредиту. Надалі з'ясувала, що підставою направлення їй вимог банку є нібито укладений від її імені договору поруки №518/1-пп-2007 від 05.09.2007 року, відповідно до якого ОСОБА_2, як поручитель, зобов'язалась перед ВАТ «Банк «ОСОБА_5 та Кредит» відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_7 зобов'язань за кредитним договором №518-пк-2007 від 05.09.2007 року.

Однак, договір поруки №518/1-пп-2007 від 05.09.2007 р. позивачем не укладався та не підписувався, вона ніколи не ознайомлювалась із його змістом, тому посилання банку на договір поруки, як на підставу своїх вимог до неї порушує її права і майнові законні інтереси, а тому позивач ОСОБА_2 просила суд визнати недійсним з моменту укладення договір поруки №518/1-пп-2007 від 05.09.2007 року, укладений між ОСОБА_2 та ВАТ «Банк «ОСОБА_5 та Кредит» в особі Криворізької філії ВАТ «Банк «ОСОБА_5 та Кредит», стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 107,30 грн.

Заочним рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсним договір поруки № 518/1-пп-2007 від 05.09.2007 року укладений між ОСОБА_2 та ВАТ «Банк «ОСОБА_5 та Кредит» в особі Криворізької філії ВАТ «Банк «ОСОБА_5 та Кредит».

Стягнуто з ПАТ «Банк «ОСОБА_5 та Кредит» та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 53,65 грн. та витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи в сумі 450,48 грн. , з кожного.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк «ОСОБА_5 та Кредит», посилаючись порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зокрема, представника відповідача не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи. Відсутність відомостей про надходження висновку експерта, позбавило права ПАТ «Банк «ОСОБА_5 та Кредит» надати додаткові пояснення та докази.

В порушення п. 1.3 Науково-методичних рекомендацій для проведення дослідження експертові зразки почерку ОСОБА_2 не надавались.

Судом невірно зазначено назву відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Як видно з матеріалів справи, 05.09.2007 р. між ВАТ «ОСОБА_5 та кредит» та ОСОБА_7 укладено кредитний договірі в забезпечення виконання вказаного договору між ВАТ «ОСОБА_8 Аваль» та ОСОБА_2Г укладено договір поруки № 518/1-пп-2007. ( а.с.104 том 1).

Згідно висновку судово почеркознавської експертизи № 58/04-268 від 14.08.2014 року, підписи від імені ОСОБА_2 в графі «Поручитель ОСОБА_2Г.» договору поруки №518/1-пп-2007 від 05.09.2007р виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою (а.с.211-213 том 1).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що договір поруки №518/1-пп-2007 від 05.09.2007р є недійсним, оскільки експертним висновком встановлено, що ОСОБА_2 його не підписувала.

Колегія суддів погоджується із даним висновком суду, з огляду а наступне.

Відповідно до вимог ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Згідно ч. 1 с. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

В тому ж випадку, коли сторона не приймала участі в укладені угоди, що підтверджується відсутністю її підпису під договором, вона має право вимагати визнання угоди недійсною, на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України, як такої що не відповідає її внутрішній волі.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України та відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України п. 7 постанови № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009р. правочин може бути визнаний недійсним лише на підставах, визначених законом, та з застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою ст. 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовленні ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 не отримувала пропозицій від відповідача на укладання договору поруки, не досягла ніякої згоди щодо умов договору поруки, та не підписувала спірного договору поруки, що підтверджується висновком № 58/04-268 судово-почеркознавчої експертизи від 14.08.2014 року проведеної в суді першої та висновком №62-16 повторної комісійної почеркознавчої експертизи від 05.04.2016 року, проведеної за ухвалою апеляційного суду, згідно якого підпис від імені ОСОБА_2 в договорі поруки виконано не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису з попереднім тренуванням ( том 2 а.с. 174-184).

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним договору поруки і колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» в апеляційній скарзі про те що рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального права безпідставні, та зводяться до переоцінки доказів по справі та непогодження з їх оцінкою, тоді як розглядаючи справу, суд першої інстанції оцінив докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів в порядку ст. 212 ЦПК України, а тому переоцінці в апеляційному порядку вони не підлягають.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_5 та Кредит» відхилити.

Заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Н.М. Грищенко

Судді: Л.А. Братіщева

ОСОБА_9