Справа № 163/2665/16-ц
Провадження № 2/163/417/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої судді - Гайдук А.Л.,

за участі секретаря - Горпинко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом, у якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 порядку спадкування за законом після смерті дружини - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, після смерті якої в управління та володіння спадковим майном вступила дочка останньої, а його дружина, - ОСОБА_3, яка спадщину прийняла, однак, не оформивши у встановленому порядку своїх прав, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який вона успадкувала від своєї матері - ОСОБА_4 За життя ОСОБА_3 своїм майном не розпорядилась, тому право спадкування після її смерті здійснюється за законом в порядку черговості. Спадкоємцями першої черги після смерті останньої є її чоловік - ОСОБА_1 та син - ОСОБА_2 Із зазначених спадкоємців спадщину прийняв лише позивач - ОСОБА_1 шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини, а спадкоємець ОСОБА_2 спадщину у встановленому порядку не прийняв та заявив про свою відмову від спадкування. Позивач, як такий, що прийняв спадщину, свої спадкові права в позасудовому порядку реалізувати не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю, про що нотаріусом йому було видано відповідну постанову. За викладених обставин, позивач просив визнати за ним право власності на спадкове нерухоме майно в судовому порядку.

Сторони та третя особа в судове засідання не з'явились, однак кожен з них надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Окрім цього, позивач вказав, що позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача - голова Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області довідкою, датованою 07.11.2016 року за вих.№411, повідомив, що позов ОСОБА_1 дана сільська рада визнає повністю. ОСОБА_2, як третя особа, - позов ОСОБА_1 також визнає та не заперечує проти його задоволення про що вказав у заяві від 04.11.2016 року, надісланій на адресу суду.

За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

З копії витягу з погосподарської книги №10 за 1998 рік Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області від 13.10.2016 року за №1610 встановлено, що будинок з надвірними будівлями і спорудами, 1961 року побудови, який знаходиться в АДРЕСА_1, належить ОСОБА_4 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 18.11.1998 року Куснищанською сільською радою Любомльського району Волинської області (а.с.57).

З копії матеріалів спадкової справи №518/08 до майна померлої ОСОБА_4 встановлено, що спадщину після смерті останньої прийняла її дочка - ОСОБА_3 (а.с.56-64).

Статтею 561 ЦК України (в ред.1963 р.) передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

При цьому законом, чинним на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, було визначено, що спадщина є належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, якщо він її прийняв. ЦК України (в редакції 1963 р.) не було встановлено граничного строку, за спливом якого спадкоємцеві не може бути видане свідоцтво про право на спадщину.

Отже, ОСОБА_3, в силу норм ст.ст. 548, 549, 561 ЦК України (в редакції 1963 року), після смерті своєї матері - ОСОБА_4, набула майнових прав на спадкове нерухоме майно - житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться в АДРЕСА_1

Не оформивши своїх спадкових прав, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого виконавчим комітетом Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області 02.02.2015 року (а.с.4).

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як встановлено з довідки Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області від 18.10.2016 року за №1621 та копії матеріалів спадкової справи №42/2016 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, заповіт останньою за життя не складався, тому, в силу ч.2 ст.1223 ЦК України, спадкування після її смерті здійснюється за законом (а.с.5, 36-42).

Спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, є позивач - ОСОБА_1, як переживше подружжя спадкодавця, та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_2, як син спадкодавця, що доводиться копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3, виданого повторно Городненською сільською радою Любомльського району Волинської області 21.10.1976 року, та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого Городнянською сільською радою Любомльського району Волинської області 29.04.1961 року (а.с.11, 15).

Позивач прийняв спадщину після смерті дружини в порядку, встановленому ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки разом з нею проживав на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області від 18.10.2016 року за №1621 (а.с.5).

Син спадкодавця - ОСОБА_2 спадщину у відповідності до ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1270 ЦК України після смерті матері не прийняв та, як вбачається з поданої ним приватному нотаріусу Любомльського районного нотаріального округу Волинської області Клекоцюк А.Д. заяви від 26.10.2016 року за №89, заявив про те, що на спадщину він не претендує, до суду за продовженням строку на прийняття спадщини звертатись не бажає та не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, що прийняли спадщину (а.с.16).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З копії матеріалів спадкової справи №42/2016 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 встановлено, що позивач не заявляв про відмову від спадщини, а інших спадкоємців, які відповідно до ст.1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадковому майні після смерті ОСОБА_3, немає.

Таким чином, єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є позивач - ОСОБА_1, який прийняв спадщину у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Постановою приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області від 26.10.2016 року за №153/02-31, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом - на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3, з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна останній, як спадкодавцю (а.с.18).

Така відмова нотаріуса узгоджується з вимогами ст.ст.68, 69 Закону України «Про нотаріат» та підпунктів 4.14, 4.15 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, а тому спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку.

Приналежність спадкодавцю ОСОБА_3 вказаного нерухомого майна, в силу ст.ст. 548, 549, 561 ЦК України (в редакції 1963 року), підтверджується копією матеріалів спадкової справи №518/08 до майна померлої ОСОБА_4 (а.с.56-64)

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 08.11.2016 року за №72534393, підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження (а.с.48).

Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності нерухомого майна: житлового будинку, веранди, прибудови, двох сараїв, гаража, літньої кухні, погріба, вбиральні та колодязя, які знаходяться в АДРЕСА_1 та їх придатність до експлуатації, а будинку - для проживання. Рішенням комісії рекомендовано узаконити вказане спадкове нерухоме майно за позивачем - ОСОБА_1 (а.с.25-29).

Також на підставі вказаного висновку та технічного паспорта, виданого ТОВ «Бюро оцінки та інвентаризації» 21.10.2016 року, встановлено, що зазначене нерухоме майно побудоване за життя матері спадкодавця - ОСОБА_4 та ознак самочинного будівництва не має (а.с.19-23).

В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, у зв'язку із визнанням позову суд вважає доведеними.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, з'ясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті його дружини - ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.15, 61, ч.4 ст. 174, ст.ст.212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 548, 549, 561 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст.16, 328, 392, 1218, 1223, 1261, 1268, 1297 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті дружини - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на нерухоме майно, яке знаходиться по АДРЕСА_1, і відповідно до технічного паспорта, виданого ТОВ «Бюро оцінки та інвентаризації» 21.10.2016 року, складається з: житлового будинку А-1, веранди а, прибудови а1, сарая Б-1, сарая В-1, гаража Г-1, літньої кухні Д-1, погріба П-1, вбиральні У та колодязя К.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча : суддя А.Л. Гайдук