У х в а л а
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Нагорняка В.А., Юровської Г.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа військова частина НОМЕР_1 , про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2012 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 травня 2013 року,
в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа військова частина НОМЕР_1 , в якому просила стягнути з відповідача моральну шкоду у зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_2 у розмірі 300 тис. грн та 100 тис. грн як шкоду, завдану незаконним рішенням щодо відмови у виплаті одноразової допомоги сім`ї померлого військовослужбовця.

Позивачка посилалась на те, що її чоловік ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира кадру протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону 55 окремої артилерійської бригади.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер, смерть настала внаслідок захворювання та пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, як встановлено актом спеціального розслідування.

Позивачка зазначала, що зверталася до суду з адміністративним позовом, за результатами розгляду якого було визнано неправомірними дії Запорізького обласного військового комісаріату та Міністерства оборони України з приводу відмови у виплаті одноразової допомоги та зобов`язано Міністерство оборони України виплатити цю допомогу.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 28 травня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно зі ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 21 квітня 2008 року під час проведення кросу помер ОСОБА_2 , який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира кадру протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону 55 окремої артилерійської бригади та був чоловіком позивачки. Смерть настала внаслідок гострого панкреатиту у формі панкреонекрозу та пов`язана з виконанням обов`язків військової служби відповідно до акта спеціального розслідування випадку смерті командира протитанкової артилерійської батареї старшого лейтенанта ОСОБА_2 , складеного комісією, призначеною наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 22 квітня 2008 року № 252.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2010 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерства оборони України в особі Департаменту фінансів Міністерства оборони України було задоволено.
Визнано неправомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерства оборони України в особі Департаменту фінансів Міністерства оборони України щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_2 .
Зобов`язано Міністерство оборони України в особі Департаменту фінансів Міністерства оборони України нарахувати, а Запорізький обласний військовий комісаріат виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 , обчислену відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499.
Вказане судове рішення набрало законної сили і не скасовано.

Дане рішення суду виконано у листопаді 2011 року в ході проведення виконавчих дій відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Звертаючись до суду з позовом позивачка послалась на спричинення їй моральної шкоди, яку обґрунтовувала власними почуттями та погіршенням стану здоров`я. Проте, належних доказів дійсного спричинення моральної шкоди, протиправності дій та її причинно-наслідкового зв`язку з діями відповідача не надала, оскільки, навіть у випадку здійснення порушення прав позивачки сам факт порушення не може бути достатнім доказом завдання моральної шкоди.

Дані про переписку з відповідними службовими особами та хід судового процесу не можуть бути належними доказами спричинення моральної шкоди.

За таких обставин суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про недоведеність позивачем наявності у неї на момент звернення до суду обставин, які потягнули за собою заподіяння моральної шкоди, за відшкодуванням якої вона звернулася до суду, і відмовив у задоволенні позову.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2012 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_3 Нагорняк В.А. Юровська Г.В.