РІШЕННЯ

іменем України

"02" лютого 2016 р. 145/2047/15-ц 2/145/208/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

за участі секретаря Тихої О.Н.

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради та ОСОБА_4 районної державної адміністрації про встановлення факту родинних відносин, факту належності правовстановлюючого документа та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 03.02.1998р. року померла його баба ОСОБА_5, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності КСП «Зоря» (с.Шершні Тиврівського району Вінницької області), яку ОСОБА_5 успадкувала після смерті її матері ОСОБА_6, яка померла 19.11.1997 року.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт від 21 січня 1998 року, посвідчений секретарем виконкому ОСОБА_3 сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №1, яким усе своє майно заповіла йому. На час відкриття спадщини заповіт не змінено і не відмінено.

Він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 автоматично, так як на час її відкриття був неповнолітнім.

З метою оформлення прийнятої спадщини він звернувся до ОСОБА_4 держнотконтори, однак оформити спадщину та одержати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) немає можливості із-за відсутності правовстановлюючого документа на неї на ім'я спадкодавця.

Разом з тим, вважає, що дана земельна частка (пай) входить до складу прийнятої ним спадщини з наступних підстав.

Так право на вищевказаний земельний пай ОСОБА_5 в свою чергу набула в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_6, яка померла 19.11.1997 року.

ОСОБА_6 до дня смерті проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_5 - її дочка була єдиною спадкоємницею першої черги спадкування за законом після неї та спадщину прийняла в силу ст. 549 ТДК Україні: 1963 року так як на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем однією сім'єю, до шести місяців з часу відкриття спадщини ОСОБА_5 заволоділа сертифікатом на земельну частку (пай) та зберігала його в себе (п.113 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Мін'юсту України № 18/5 від 14.06.1994 року).

За життя ОСОБА_6 була членом КСП «Зоря» (с. Шершні Тиврівського району Вінницької області) та мала право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах в землях, що перебували в колективній власності даного КСП відповідно до державного акта на право колективної власності КСП «Зоря» від 26.12.1995 року, яке за її життя було посвідчене сертифікатом.

Згідно ч.2 ст.548 ЦК України. 1963 року прийнята спадщина визнавалась належною спадкоємцеві з часу її відкриття, а період її оформлення жодним строком не обмежувався. За таких обставин ОСОБА_5 набула право на вищезазначену земельну частку (пай) і це право входить до складу прийнятої ним спадщини.

Нормативно-грошова оцінка права на земельну частку (пай) становить 99 833,67 грн.

На земельну частку (пай) заборона відсутня.

Крім того, перешкодою для оформлення спадщини є та обставина, що свідоцтво про народження ОСОБА_5 втрачено, а актовий запис про її народження в архівах відділів РАЦСу відсутній, внаслідок чого немає можливості підтвердити факт родинних стосунків між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в позасудовому порядку.

Іншою перешкодою для оформлення спадщини є та обставина, що в сертифікаті на право на земельну частку (пай) ім'я спадкодавця можливо зазначене як «Григорук Маланка Архипівна» тоді як вірним іменем покійної було «Григорук Меланія Архипівна».

Просить встановити факт, що 19 листопада 1997 року в с. Шершні Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_6 була матір'ю померлої 03 лютого 1998 року ОСОБА_5.

Встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0396975, виданий ОСОБА_4 райдержадміністрацією 29.07.1997р. на ім'я ОСОБА_7, належав померлій 19 листопада 1997 р. ОСОБА_6.

Визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті померлої 03 лютого 1998 року в с. Шершні Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_5, яка успадкувала дане право після смерті ОСОБА_6, яка померла 19 листопада 1997 року в с.Шершні Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не з'явився. ОСОБА_3 сільська рада просить справу розглянути у відсутності її представника, позов визнає.

Представник відповідача ОСОБА_4 районної державної адміністрації Вінницької області в судове засідання не з'явився. ОСОБА_4 районна державна адміністрація Вінницької області просить справу розглянути у відсутності її представника, е заперечує проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

Відповідно до положень ст.5 ЗК України (1990 року), земля могла належати громадянам на праві колективної власності.

Відповідно до ст.17 ЗК України, передача земельних ділянок у колективну та приватну власність проводилась Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Згідно з Указом Президента України Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 8.08.1995 р. № 720/95 право на земельну частку (пай) мали усі члени КСП, внесені до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16.04.2004 р. №7 (із змінам, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010р. № 2), член колективного сільськогосподарського підприємства (КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 11 Постанови від 30.05.2008 р. - № 7 Про судову практику у справах про спадкування, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець має право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента Україні від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР.

Судом встановлено, що 19.11.1997 року в с.Шершні Тиврівського району померла ОСОБА_6 (а.с.6).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності КСП «Зоря» (с.Шершні Тиврівського району Вінницької області), що стверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0396975 від 29.07.1997 року (а.с.12), державним актом на право колективної власності на землю ВН (а.с.13-14), та Додатком 1 до нього, відповідно до якого ОСОБА_6 була включена до списку громадян - членів КСП за №68.

Факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0396975, виданий ОСОБА_4 райдержадміністрацією 29.07.1997р. на ім'я ОСОБА_7 належав померлій 19.11.1997р. ОСОБА_6 стверджується самим сертифікатом (а.с.12) та свідоцтвом про її смерть (а.с.6), відповідно до яких прізвища та його по-батькові померлої особи і власниці сертифіката співпадають, а імена є співзвучними, а також державним актом на право колективної власності на КСП «Зоря» с. Шершні від 26.12.1995р. (а.с.13-14), відповідно до якого право на земельну частку в землях даного КСП мала саме ОСОБА_6 (за № 68).

03.02.1998 р. року померла ОСОБА_5 (а.с.7), яка до дня смерті проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1.

Факт, що померла 19.11.1997 року ОСОБА_6 була матір'ю ОСОБА_5 стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу (а.с.11), з якого вбачається, що дівочим прізвищем ОСОБА_5 було «Григорук», а також довідками виконкому ОСОБА_3 сільської ради №322, №323 від 23.05.2012 р. (а.с.16), в яких ОСОБА_6 зазначена як мати ОСОБА_5, а остання - як її дочка.

ОСОБА_5 - спадкоємиця першої черги спадкування за законом після ОСОБА_6, спадщину прийняла в силу ст. 549 ЦК 1963 року, так як на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем однією сім'єю, до шести місяців з часу відкриття спадщини ОСОБА_5 вступила у володіння спадковим майном (а.с.18), заволоділа сертифікатом на земельну частку (пай) та зберігала його в себе (п.113 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Мін'юсту України № 18/5 від 14.06.1994 року).

Позивач - спадкоємець в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, спадщину прийняв, що стверджується довідкою ОСОБА_4 державної нотаріальної контори №13/01-16 від 12.01.2016 р., інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає.

Вартість земельної ділянки становить 99833,67 грн., що стверджується витягом про нормативно - грошову оцінку відділу Держземагенства у ОСОБА_4 районі Вінницької області № 690/3 від 25.12.2015 р. (а.с.15).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215, 223, 256, 259, ЦПК України, ст.ст. 1218, 1233, 1235, 1268 ЦК України, ст.549 ЦК України, ст.ст.5, 17 ЗК України (1990 р.), Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р.,

вирішив:

Позов задоволити.

Встановити факт, що померла 19 листопада 1997 року в с. Шершні Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_6 була матір'ю померлої 03 лютого 1998 року ОСОБА_5.

Встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0396975, виданий ОСОБА_4 райдержадміністрацією 29.07.1997р. на ім'я ОСОБА_7, належав померлій 19 листопада 1997 р. ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті померлої 03 лютого 1998 року в с. Шершні Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_5, яка успадкувала дане право після смерті ОСОБА_6, яка померла 19 листопада 1997 року в с.Шершні Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ратушняк І. О.