печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Остапчук Т.В.,

при секретарі - Котко А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» про захист трудових прав

В С Т А Н О В И В :

Позивачі 2.06.2015р. звернулись до суду з позовом про захист трудових прав , посилаючись на те що на підставі в рішення загальних зборів Товариства від№ 39 ОСОБА_8 обраний особою, яка тимчасово здійснюватиме повноваження генерального директора з 13.05.2015 до обрання загальними зборами акціонерів генерального директора. Своїм наказом від 19.05.2015 № 80 ОСОБА_10. встановив, що з робочі місця працівників Товариства, зокрема ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_7 розташовані в приміщенні Товариства за адресою: АДРЕСА_2.20.05.2015 до вказаного наказу внесені зміни та доповнення, згідно з наказом від 20.05.2015 № 81, яким встановлено, що робочі місця працівників Товариства, зокрема ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_7 розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 в приміщенні Товариства за адресою: АДРЕСА_2.При цьому, що житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 на підставі Додаткової угоди № 1 до трудового договору №3 від 27 липня 2009 року передана в користування працівнику товариства - першому заступнику Голови правління - головному бухгалтеру ОСОБА_2 та членам її сім'ї. Зазначені у наказах ПАТ «Укртранснафта» № 80 та № 81 приміщення, для розміщення робочих місць, є житловими та належать на праві власності Товариству, що підтверджується договорами купівлі - продажу, які знаходяться в Товаристві. Вважаєють, що наказ ПАТ «Укртранснафта» «Про визначення робочого місця» від 19.05.2015 № 80, з внесеними змінами та доповненнями згідно з наказом «Про внесення змін та доповнень до наказу Товариства від 19.05.2015 № 80 «Про визначення робочого місця»» від 20.05.2015 № 81 порушує вимоги трудового законодавства та законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці. В судовому засіданні позивачі, представник позивачів позов підтримали , просили задовольнити , в подальшому уточнили позовні вимоги та просили визнати незаконним та скасувати наказ № 80 від 19.05.2015р.

Представник відповідача проти позову заперечував, вказував на те що права позивачі не порушені та звільнені з посад.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази приходить до слідуючого.

Рішенням загальних зборів ПАТ «Укртранснафта» від 13.05.2015 № 39 було припинено повноваження членів правління Товариства ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_2 з 13 травня 2015 року. Про те на посадах першого заступника голови правління - головного бухгалтера - , ОСОБА_2, заступника голови правління з фінансово-економічної політики - ОСОБА_9, комерційного директора - ОСОБА_5, директора з безпеки та jjохорони - ОСОБА_4 продовжували працювати.

Згідно з укладеними з ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 трудовими договорами (від 27.07.2009 № 3; від 11.08.2009 № 4; від 10.09.2008 № 8 та від 17.10.2008 № 9) ПАТ «Укртранснафта» зобов'язувалась організувати працю працівника, забезпечити безпечні і нешкідливі умови праці, обладнати робоче місце відповідно до вимог нормативних актів про охорону праці.

На підставі вказаного рішення загальних зборів Товариства від 13.05.2015р. № 39 ОСОБА_8 обраний особою, яка тимчасово здійснюватиме повноваження генерального директора з 13.05.2015 до обрання загальними зборами акціонерів генерального директора.

Наказом від 19.05.2015 № 80 ОСОБА_10 встановив, що з

20.05.2015 робочі місця працівників Товариства, зокрема ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_7 розташовані в приміщенні Товариства за адресою: АДРЕСА_2.

20.05.2015 до вказаного наказу внесені зміни та доповнення, згідно з наказом від 20.05.2015 № 81, яким встановлено, що робочі місця працівників Товариства, зокрема ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_11 ., ОСОБА_7 розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 в приміщенні Товариства за адресою: АДРЕСА_2.

Зазначені у наказах ПАТ «Укртранснафта» № 80 та № 81 приміщення, для розміщення робочих місць, є житловими та належать на праві власності Товариству, що підтверджується договорами купівлі - продажу, які знаходяться в Товаристві.

Стаття 43 Конституції України проголошує, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ст. 21 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови арапі, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про г тшо, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 29 КЗпП передбачено, що ще до початку роботи за укладеним ? трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами.

Статтею 93 Цивільного кодексу України передбачено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Статтею 153 Кодексу законів про працю України передбачено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону праці» умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно- побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Згідно з ч.І ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів.

Загальні вимоги стосовно створення безпечних і нешкідливих умов праці шляхом належного облаштування робочих місць і виробничих, санітарно- побутових та інших приміщень на підприємстві, в установі, організації передбачені наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від

25.1.2012 № 67 «Про затвердження Загальних вимог стосовно забезпечення работодавцями охорони праці працівників», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.02.2012 за № 226/20539

Згідно з п. 1.4 Загальних вимог робоча зона - визначений простір, у якому

розташовані робочі місця постійного або тимчасового перебування працівника під час його трудової діяльності, а робоче місце - місце постійного або тимчасового перебування працівника під час його трудової діяльності.

Пунктом 2.1 Загальних вимог передбачено, що на підприємстві повинні бути створені для кожного працівника здорові і безпечні умови праці.

Працівники мають бути проінформовані та проінструктовані щодо дій, необхідних у разі виникнення на підприємстві аварійних ситуацій, пов'язаних з безпосередньою загрозою для їх життя і здоров'я, та про вжиті або такі, що мають бути вжитими, запобіжні і захисні заходи.

Роботодавець забезпечує повну і вичерпну інформацію працівників та їх уповноважених представників з питань охорони праці про можливі небезпечні ситуації, про вжиті заходи для їх запобігання або їх ліквідації та про дії працівників у аварійних ситуаціях (п. 2.2 Загальних вимог).

Підпунктом 2.2.3 п. 2.2 розділу II Колективного договору прийнятого на Конференції трудового колективу ПАТ «Укртранснафта» 19.02.2015 передбачено, що «роботодавець зобов'язується: ...дотримуватися законів та інших нормативно-правових актів про працю, умов Колективного договору, угод і трудових договорів; надавати працівникам роботу, обумовлену трудовим договором; забезпечувати нормальні умови для виконання працівниками норм праці...».

Згідно з ст. 141 КЗпП власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Наказом № 189-к від 7.08.2015р. ОСОБА_1 звільнений на підставі п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України.

Наказом № 184-к від 5.08.2015р. ОСОБА_2 звільнена на підставі п.1 ст.40 КЗпП України .

Наказом № 183-к від 5.08.2015р. ОСОБА_3 звільнений на підставі п.1 ст.40 КЗпП України .

Наказом № 201-к від 18.08.2015р. ОСОБА_4 звільнений на підставі п.1 ст.40 КЗпП України .

Наказом № 192-к від 10.08.2015р. ОСОБА_11 звільнений на підставі п.1 ст.40 КЗпП України .

Наказом № 175-к від 31.07.2015р. ОСОБА_7 звільнена на підставі п.1 ст.40 КЗпП України .

Наказом № 293-к від 23.11.2015р. ОСОБА_5 звільнений на підставі п.5 ст.40 КЗпП України .

Як визначено ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При цьому суд виходить з того, що статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Позивачі не довели порушення їх прав з боку відповідача, неможливість виконувати покладені на них обов»язки .

Враховуючи все вищевикладене суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог.

Керуючись ст. 21,29,141,153 КЗпП України , ст..ст. 10,11,60,88,212-215 ЦПК України,- суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» про захист трудових прав залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Печерський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення.Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Остапчук Т.В.