Справа № 291/1426/15-ц
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2016 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Руденко З.Б.,

за участю секретаря Шахрай Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Вербівської сільської ради Ружинського району Житомирської області,

Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області,

відділ Держгеокадастру у Ружинському районі Житомирської області,

ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4

про визнання права на завершення приватизації земельної частки (паю),

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Вербівської сільської ради з позовом, в якому, посилаючись на те, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті своєї баби ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, просила визнати за нею право власності на спадкове майно останньої, а саме: земельну ділянку, площею 3.9298 га, розташовану на території Вербівської сільської ради Ружинського району та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Свій позов ОСОБА_1 мотивувала тим, що нотаріус відмовився видати їй свідоцтво про право на спадщину на вказане майно, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку, який посвідчував право спадкодавця на неї, був виданий 21.11.2002р., тобто після смерті ОСОБА_5

В послідуючому ОСОБА_1 змінила предмет свого позову і просила суд визнати за нею право на завершення приватизації земельної частки(паю), належної спадкодавцю ОСОБА_5, яка була виділена в натурі(на місцевості), площею 3.9298 га, кадастровий номер НОМЕР_2, мотивуючи це тим, що в зв'язку зі своєю смертю власник вказаної земельної частки(паю) ОСОБА_5 не встигла завершити її приватизацію та отримати за свого життя Державний акт на право власності на земельну частку.

Ухвалами суду від 06.01.2016р. та від 08.02.2016р. за клопотанням представника позивачки до участі в справі в якості співвідповідачів були залучені Ружинська районна державна адміністрація, відділ Держгеокадастру у Ружинському районі, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

2

Сторони в судове засідання не з'явились, представник позивачки подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі -Вербівської сільської ради Ружинського району та Ружинська райдержадміністрація також подали до суду заяви, в яких просять справу слухати у відсутність їхніх представників, відносно задоволення позову не заперечують.

Інші співвідповідачі для участі в розгляді справи не з'явились, заяв та клопотань до суду не подали.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Трубіївка Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть (а.с.5).

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР, який діяв на час смерті ОСОБА_5, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Статтею529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Онуки і правнуки спадкоємця є спадкоємцями за законом , якщо на час відкриття спадщини, немає в живих того із їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну , в тій частині, яка б належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

ОСОБА_1 була онукою ОСОБА_5 , що встановлено рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 29.04.2009р. по справі 2-о-43/2009р. (а.с.30).

І таким чином позивачка могла успадкувати майно своєї баби у випадку смерті свого батька ОСОБА_6- сина ОСОБА_5 до часу відкриття спадщини останньої.

Проте, як вбачається із свідоцтва про смерть, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто після смерті своєї матері ОСОБА_5, а тому, відповідно, позивачка не є спадкоємцем по закону останньої (а.с.60).

В той же час судом встановлено, що спадщину ОСОБА_5 шляхом вступу в фактичне володіння спадковим майном прийняв її син ОСОБА_6, що стверджується довідкою Вербівської сільської ради Ружинського району Житомирської області від18.01.2016р. № 18 та свідоцтвом про його народження (а.с.32, 112).

Відомостей про інших спадкоємців ОСОБА_5, які б прийняли її спадщину, суду не надано.

І таким чином право все спадкове майно ОСОБА_5 перейшло до її єдиного спадкоємця за законом першої черги - сина ОСОБА_6

Після смерті останнього, як вбачається зі спадкової справи №172, заведеної 15.04.2009р. Ружинською державною нотаріальною конторою, його спадщину прийняла лише дружина -ОСОБА_7, яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна(а.с.58-72).

І таким чином до останньої перейшло право власності на все спадкове майно ОСОБА_6, в тому числі і майно, успадковане ним після смерті ОСОБА_5

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5, що вбачається з свідоцтва про смерть(а.с.92).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, який діяв на час відкриття спадщини ОСОБА_7, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

3

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Зі спадкової справи №319, заведеної 15.09.2010р. Ружинською державною нотаріальною конторою відносно майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7, вбачається, що заповіт остання не залишила, а її спадщину прийняли її діти - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.88-105).

Таким чином з врахуванням положень ст.1278 ЦК України відносно того, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними, кожен із вказаних спадкоємців має право на 1/4 частку спадкового майна ОСОБА_7 .

Тобто, судом встановлено, що позивачка має право на 1/4 частку спадкового майна своєї матері ОСОБА_7, успадковану останньою після смерті ОСОБА_6. Зокрема, і на 1/4 частку майна ОСОБА_5, яку успадкував ОСОБА_6

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.125 ЗК України ( в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини ОСОБА_5) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

З правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" вбачається, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування, тобто права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого 21.11.2002р.Ружинською райдержадміністрацією Житомирської області, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку , наданого 12.06.2015р. відділом Держземагенства у Ружинському районі Житомирської області, , відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою відповідно до технічної документації по організації території земельних часток (паїв) та виготовленню державних актів на право власності на землю громадянам , членам реформованого КСП ім.Лесі Українки с.Трубіївка Вербівської сільської ради Ружинського району від 06.03.201р. №8-621-0.4-583/2-15, спадкодавець ОСОБА_5 розпочала процедуру визначену Земельним кодексом України, Законом України "Про порядок виділення в натурі на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", проте не отримала Державний акт на право приватної власності на землю в зв'язку зі смертю.

Ії спадкоємець ОСОБА_6 , а також і його спадкоємець ОСОБА_8 також за свого життя не завершити приватизацію вказаної земельної частки (паю).

Після завершення приватизації належної ОСОБА_5 земельної частки(паю) їй повинна належати земельна ділянка площею3.9298 га, розташована на території Вербівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер якої -НОМЕР_2, що вбачається з вищевказаного Державного акту на право приватної власності на землю, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та відомостей із документації із землеустрою.

З врахуванням викладеного, суд, вважає за можливе визнати за позивачкою право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки, як спадкоємцю померлої ОСОБА_8

4

Враховуючи норми ст.1267 ЦК України, якою визначено, що частки спадкоємців за законом є рівними, суд вважає, що позов ОСОБА_1.в повному обсязі задоволеним бути не може, оскільки вона має рівні права із ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 на завершення приватизації земельної ділянки та отримання свідоцтва про право власності на 1/4 частину земельної ділянки.

Керуючись ст.ст.524, 529 ЦК УРСР, ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1261, 1267 ЦК України, ст.125 ЗК України, Законом України "Про порядок виділення в натурі на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", ст. ст. 10.11, 60, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги зодовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, право на завершення приватизації 1/ 4 частки земельної частки (паю), виділеної в натурі( на місцевості), площею 3.9298 га, розташованої на території Вербівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя З. Б. Руденко.