Справа № 495/8991/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

04 лютого 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі головуючого - судді Смаглій М.В.

при секретарі Корженко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білгород-Дністровському справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області про припинення стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини у зв'язку зі зміною істотних умов. Посилався на те, що відповідно до рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 березня 2013 року він є платником аліментів на утримання своєї неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а отримувачем аліментів є ОСОБА_2. Відповідно довідки № 379 від 18.11.2015 року син позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає разом з батьком та знаходиться на його утриманні. Відповідач не приймає участі у матеріальних витратах на сина, однак аліменти отримувати продовжує. У зв'язку з суттєвою зміною обставин, за яких виносилося рішення про стягнення аліментів, знаходження дитини, на утримання якої сплачуються аліменти, разом із платником аліментів та перебування дитини на повному утриманні платника аліментів, вважає неможливим продовження стягнення аліментів.

Також просить суд визначити місце проживання дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2

Позивач у судовому засіданні пояснив, що з березня 2014 року дитина проживає разом з ним та знаходиться на повному його утриманні, з дитиною у задовільних відносинах, працював в сільраді, на даний час шукає роботу, просить припинити стягнення аліментів з нього та визначити місце проживання дитини з позивачем.

Відповідач у судовому засіданні пояснила, що працює не офіційно, дійсно дитина проживає з позивачем, вона хоче бачитися з дитиною по вихідним, проживає з батьками, претензій до позивача не має.

Представник Служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області у судовому засіданні пояснила, що позивач характеризується позитивно, проживає з дитиною з березня 2014 року, мати дитини не приймала участі в утриманні дитини, зі сторонами проводилась бесіда, тому Білгород-Дністровська районна державна адміністрація вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з позивачем.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 04 грудня 2012 року. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.03.2013 року позивач ОСОБА_1 є платником аліментів на утримання своєї неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а отримувачем аліментів є ОСОБА_2.

Після припинення шлюбно-сімейних відносин неповнолітня дитина залишилися проживати з матірю.

З березня 2014 року неповнолітня дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою № 379 від 18.11.2015 року, яка видана виконкомом Петрівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

На даний час неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає разом з батьком ОСОБА_1 та знаходиться на повному його утриманні.

З аналізу ст.192 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов'язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання сина ОСОБА_3 з батьком, суд приходить до наступних висновків.

В пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розяснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Білгород-Дністровська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування надала висновок про доцільність визначення місця проживання дитини одним із батьків від 21.01.2016 року № 01-39/179, згідно з яким Комісія вважає за доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, біля батька позивача ОСОБА_1

Побутові умови проживання в будинку батька за адресою: с. Петрівка, вул. Шевченка, 1, Білгород-Дністровського району, Одеської області та умови матеріального забезпечення є задовільними. Перешкод для спілкування з матірю не має. До того ж, з характеристик батька, що наявні в матеріалах справи, вбачається, що батько працелюбна та відповідальна особа.

За таких обставин,суд вважає, що в інтересах дитини є доцільним визначити місце проживання разом з батьком.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє доведення в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись п. 18, 23, 24 постанови Пленум Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст.3-7, 10-13, 60, 61, 209-213, 215, 224 ЦПК України, ст.ст. 18, 160, 191, 192 СК України, ст.1215 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області про припинення стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини частково задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з березня 2014 року відповідно до рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.03.2013 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн. з 14 лютого 2013 року до досягнення ним повноліття.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, що виникла з 1 березня 2014 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, або в порядку ст. 295 ЦПК України.

Суддя