Справа № 2-о/325/9/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2016 року, Приазовський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Васильцової Г.А.

при секретарі: Міняйло А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Приазовське справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичних фактів, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2, Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області та Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт прийняття ним ОСОБА_1 спадщини після смерті його батька ОСОБА_3, померлого 02 грудня 2003 року в сел. Приазовське Запорізької області та встановити факт належності його батьку, ОСОБА_3, який помер 02 грудня 2003 року в сел. Приазовське Запорізької області, державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 00015044, виданого на імя ОСОБА_4, зареєстрованого 04 вересня 1996 року у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 44, площею 9,300 га, кадастровий номер :01:004:0095, розташовану на території Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, передану для ведення фермерського господарства.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 грудня 2003 року помер його батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 9,300 га, розташовану на території Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, передану для ведення фермерського господарства, та на житловий будинок № 28 по вул. Щорса в с. Нечкіне Приазовського району, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 12.10.1989 року. Позивач зазначає, що крім нього спадкоємцем після смерті батька є його рідний брат ОСОБА_2, який не прийняв спадщину після смерті батька та не претендує на спадкове майно.

В грудні 2003 року, відразу після смерті батька, він зі згоди іншого спадкоємця, фактично вступив у володіння спадковим майном. Ще у жовтні 2003 року, він замість батька, який на той час важко хворів, став головою фермерського господарства «Земля», засновником та головою якого з 1992 року був його померлий батько. Земельна ділянка, площею 9,300 га, розташована на території Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області у грудні 2003 року була включена до складу земель ф/г «Земля», та використовується в діяльності господарства до цього часу.

У грудні 2003 року він почав ремонт будинку № 28 по вул. Щорса в с. Нечкіне Приазовського району Запорізької області, бо будинок був у незадовільному стані, почав проживати у зазначеному будинку, займався ремонтом, благоустроєм присадибної ділянки. Тобто фактично прийняв спадщину після смерті батька.

Крім того, в державному акті на право приватної власності на землю серії ЗП № 00015044, зареєстрованому 04 вересня 1996 року у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 44, виданому його батькові ОСОБА_3, помилково по батькові батька зазначено як «Гнатович» в той час як в дійсності його по батькові «Ігнатович».

На підставі викладеного, просить його позовні вимоги задовольнити.

Заявник в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розглянути справу за його відсутності, задовольнити його заяву в частині встановлення факту належності правовстановлюючого документу та встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька ОСОБА_3, яка складається з земельної ділянки площею 9,300 га, розташованої на території Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, переданої для ведення фермерського господарства, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ЗП № 00015044, зареєстрованого 04 вересня 1996 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 44 та житлового будинку № 28 по вул. Щорса в с. Нечкіне Приазовського району Запорізької області, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 12.10.1989 року.

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 та представники Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області та Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не зявились, звернулись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечують.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню за наступними підставами.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 335771 від 15.12.2015 року, 02 грудня 2003 року помер ОСОБА_3 (а.с. 10).

Згідно копії державного акту на право власності на землю серія ЗП 00015044, ОСОБА_4, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Приазовської районної Ради народних депутатів від 8 лютого 1996 року № 72, передано у приватну власність земельну ділянку площею 9,300 га, яка розташована на території Олександрівської сільської ради для ведення фермерського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 44 (а.с. 14).

При оформленні зазначеного державного акту по батькові померлого 02.12.2003 року ОСОБА_3 було зазначене як «Гнатович», замість «Ігнатович».

Як вбачається з наданих заявником суду документів, по батькові померлого 02.12.2003 року ОСОБА_3 «Ігнатович», що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 335771 від 15.12.2015 року; довідкою голови Олександрівської сільської ради від 16.12.2015 року, згідно якої ОСОБА_3, проживав та був зареєстрований з 1960 року по день смерті 02.12.2003 року в с. Нечкіне вул. Щорса б. 28 (а.с. 11); копією свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 серії ІV-ЯР № 114642, батьком якого є ОСОБА_3, по батькові російською (Игнатович) (а.с. 16); копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 25).

Згідно п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд має право встановити факт належності правовстановлюючих документів особі.

На підставі викладеного, суд вважає можливим встановити факт належності ОСОБА_3, який помер 02 грудня 2003 року в сел. Приазовське Запорізької області, державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 00015044, виданого на імя ОСОБА_4, зареєстрованого 04 вересня 1996 року у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 44, площею 9,300 га, кадастровий номер :01:004:0095, розташовану на території Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, передану для ведення фермерського господарства.

Встановлення факту належності померлому ОСОБА_3 зазначеного правовстановлюючого документі має юридичне значення, оскільки дозволяє заявнику реалізувати своє право на спадщину.

Згідно п.4. 5. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року), який набрав чинності з 01 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Пленум Верховного Суду України у п. 1 своєї постанови від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» звернув увагу судів, на те, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК (2003 року) якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1963 року), у

тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Крім того, Вищій Спеціалізований Суд України у своєму листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», уточнив, що, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК 1963 року.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Приазовського районного нотаріального округу ОСОБА_5 від 08.02.1016 року № 20/01-16, 18 грудня 2015 року була заведена спадкова справа № 89/2015 після померлого 02 грудня 2003 року ОСОБА_3. Спадкова справа зареєстрована в Спадковому реєстрі 18.12.2015 року за № 58388886. Відомими спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Згідно матеріалів зазначеної спадкової справи, ОСОБА_1 18.12.2015 року звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3, але йому відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини, а ОСОБА_2 своєю заявою від 18.12.2015 року відмовився від прийняття спадщини після смерті батька.

Відомостей щодо спадкоємців, які проживали разом із спадкодавцями та які вважаються такими, що прийняли спадщину, спадкова справа не містить.

На момент відкриття спадщини померлого ОСОБА_3, який помер 02 грудня 2003 року діяв ЦК України (в редакції 1963 року), спадщина після його смерті відкрилась до 1 січня 2004 року тому в цьому випадку застосовуються положення ЦК 1963 року. До такого висновку суд прийшов у звязку з наступним:

Відповідно до вимог ст. 529 ЦУ України (в редакції 1963 року), ОСОБА_1 відноситься до першої черги спадкоємців за законом, оскільки згідно вимог зазначеної статті при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частинах діти, дружина і батьки померлого.

Крім того, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 00015044 від 04 вересня 1996 року, батькові заявника ОСОБА_3 належить земельна ділянка розташована на території Олександрівської сільської ради площею 9,300 га, для ведення фермерського господарства (а.с. 14); крім того, ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок № 28 по вул. Щорса в с. Нечкіне Приазовського району Запорізької області на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 12.10.1989 року (а.с. 17).

Постановою приватного нотаріуса Приазовського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 від 18.12.2015 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 02 грудня 2003 року, у звязку з тим, що спадкоємцем пропущений строк для прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України.

Суд вважає, що заявник, ОСОБА_1, в межах діючого на час смерті його батька законодавства, а саме на підставі п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України, фактично вступив в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Виконавчого Комітету Олександрівської сільської ради від 21.01.2016 року № 132, згідно якої, ОСОБА_1 дійсно вступив у володіння спадковим майном, яке залишилось після смерті батька ОСОБА_3, а саме з грудня 2003 року мешкав в будинку № 28 по вул. Щорса в с. Нечкіне Приазовського району Запорізької області, здійснив ремонт будинку, займався благоустроєм присадибної земельної ділянки. Крім того, ОСОБА_1 з грудня 2003 року володіє земельною ділянкою площею 9,300 га, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області з цільовим призначенням, для ведення фермерського господарства, яка належала померлому ОСОБА_3, та використовує її як майно фермерського господарства «Земля», головою якого він є з грудня 2003 року (а.с. 12); Статутом фермерського господарства «Земля» та змінами до нього, зареєстрованими 13.10.2003 року (а.с. 18-23); Випискою з єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 24).

Таким чином, у суду є достатньо доказів вважати, що ОСОБА_1 фактично вступив в управління спадковим майном, та його заява в цій частині підлягає задоволенню.

Керуючись п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року), ст. ст. 529, 549 ЦК України (1963 року), ст. ст. 15, 57, 59, 84, 107, 208, 212-215, п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичних фактів, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2, Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області та Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області - задовольнити.

Встановити факт належності, ОСОБА_3, який помер 02 грудня 2003 року в сел. Приазовське Запорізької області, державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 00015044, виданого на імя ОСОБА_4, зареєстрованого 04 вересня 1996 року у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 44, на право власності на земельну ділянку площею 9,300 га, кадастровий номер :01:004:0095, розташовану на території Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, передану для ведення фермерського господарства.

Встановити факт, що ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину в порядку спадкування за законом після смерть батька ОСОБА_3, померлого 02 грудня 2003 року, яка складається з:

-земельної ділянки площею 9,300 га, розташованої на території Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, переданої для ведення фермерського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0095;

-житлового будинку № 28 по вул. Щорса в с. Нечкіне Приазовського району Запорізької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дні отримання копії цього рішення.

Суддя Г.А. Васильцова