АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/5834/15-ц 22-ц/774/468/К/16
Справа № 215/5834/15-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/468/К/16 ОСОБА_1
Категорія № 26 (ІV) Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Грищенко Н.М.,

суддів Барильської А.П., Братіщевої Л.А.,

із секретарем Петренко К.І.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» ОСОБА_3,

представника позивача - ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» ( надалі ПАТ «Кривбасзалізрудком») про стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що тривалий час пропрацював у Державному виробничому обєднанні по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» 11 роки 6 місяців.

Висновком МСЕК від 04 серпня 2010 року позивачу встановлено 25 % втрати професійної працездатності безстроково.

Позивач вважає, що з вини відповідача він втратив здоровя, у звязку із чим переносить моральні страждання, просив суд стягнути з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на свою користь у відшкодування моральної шкоди 297648 грн.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 грудня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 45000 грн., а також - на користь держави 450 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Кривбасзалізрудком» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також неповне з'ясування обставин справи.

Зокрема вважає, що судом не взято до уваги, що відповідач не є правонаступником прав та обовязків ліквідованого обєднання шахт «Першотравнева-1», «Першотравнева-2» Державного виробничого обєднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» (далі ДВО «Кривбасруда»). Вважають, що судом не взято до уваги відсутність вини відповідача в заподіянні шкоди позивачу.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_5, просить рішення суду, як законне та обґрунтоване залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно трудової книжки позивач ОСОБА_4 тривалий час працював у шкідливих умовах праці, в тому числі:

з 15.08.1973 року по 01.10.1977 року підземним прохідником на шахті «Північна вентиляційна»; з 01.10.1977 року по 05.07.1979 року переведений підземним вибухівником ; з 05.07.1979 року по 01.07.1984 року машиністом скреперної лебідки; з 01.07.1984 року по 11.09.1984 року підземний прохідник наказом УССР №178 від 03.05.1973 року шахта «Північна Вентиляційна» Першотравневого рудоуправління увійшла до складу Виробничого обєднання «Кривбассруда», за розпорядженням №63 від 11.09.1984 року позивач звільнений за згодою сторін ( а.с.11-12).

З 01.08.1990 року по 08.01.1991 року позивач працював підземним машиністом електровозу у Державному виробничому обєднанні по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» на шахті «Першотравнева-2». Звільнений за власним бажанням. ( а.с.13)

З 26 січня 1996 року по 16 грудня 2009 року черговим та з ремонту устаткування рудозбагачувальної фабрики №1 Північного ГЗК ( а.с.15).

Рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини позивачу встановлене професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легенів І-ІІст. ( пиловий бронхіт, емфізема легенів), ЛН І-ІІст.

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання позивач ОСОБА_4 № 2 від 29.07.2010 року у п.16 міститься висновок про те, що підставою для встановлення професійного характеру захворювання позивача виникло з тих обставин, що, працюючи з 16.12.2009 року по час обстеження слюсарем черговим та з ремонту устаткування дільниці з ремонту та утримання механічного обладнання ПП «Бюро машинобудування», позивач виконував роботу по утриманню й ремонту механічної частини технологічного процесу обладнання РЗФ №1 ВАТ «ПівнГЗК», що характеризувалось запиленностю робочої зони в результаті недосконалості технологічного процесу. Працюючи раніше з 08.09.1970 року по 01.07.1984 року у Державному виробничому обєднанні по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» Першотравневого рудоуправління на шахті «Північна Вентиляційна» та з 01.08.1990 року по 08.01.1991 року у Державному виробничому обєднанні по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» на шахті «Першотравнева-2» також піддіався впливу пилу на організм ( а.с.20).

Відповідно до п. 19 зазначеного Акту встановлено, що винними у професійному захворюванні позивача є керівництво шахти «СВ Першотравневого РУ ВО «Кривбасруда», шахти «Першотравнева-2»ВО «Кривбасруда», керівництво ПІвн ГЗК, ВАТ «ПівнГЗК» та ПП «Бюро машинобудування» за період роботи ОСОБА_4 на цих підприємствах ( а.с.21).

Згідно Довідки МСЕК від 04.08.2010 року, позивачу ОСОБА_4 з 02.08.2010 року безстроково встановлено 25 % втрати професійної працездатності ( а.с.26).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4 та стягуючи на його користь з ПАТ «Кривбасзалізрудком» моральну шкоду в сумі 45000 грн., суд першої інстанції керувався вимогами ст. 237-1 КЗпП України, ст.ст23,1167 ЦК України й виходив з обовязку відповідача її відшкодувати, як правонаступнику ш.Першотравнева, ВО «Першотравневе».

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися в повній мірі через неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6 ) як розподілити між сторонами судові витрати.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_4 просив захистити його порушені права у спосіб стягнення моральної шкоди з відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком», як винної особи, праовнступника ВО «Кривбасруда» шахти «Першотравнева».

Заперечуючи проти позову відповідач ПАТ Кривбасзалізрудком зазначав, що підприємство не є належним відповідачем по справі та не може нести відповідальність перед позивачем за порушення його трудових прав ВО Кривбасруда на шахтах Першотравнева-1 і Першотравнева, на яких працював позивач, оскільки не є їх правонаступником.

Як убачається із матеріалів справи, наказом № 169 від 26 грудня 1994 року шахти Першотравнева-1 та Першотравнева-2 ліквідовані і для доробки підготовлених запасів родовища утворена шахта Першотравнева на правах структурної одиниці ВО Кривбасруда.(а.с.50)

Наказом № 1 від 05 січня 1998 року ліквідовано шахту Першотравневу як структурну одиницю ВО Кривбасруда (а.с.93) та наказом № 12 від 20 січня 1998 року створено на її базі шахту Першотравнева-Дренажна (а.с.51).

Наказом № 139 від 11 вересня 1998 року (а.с.53) виключено зі складу структурних одиниць ВО Кривбасруда шахти Гігант-Дренажна та Першотравнева-Дренажна та створено на їх базі нове підприємство - Державне підприємство Кривбасгідрозахист, відповідно до п.1 наказу Міністерства промислової політики України №262 від 29.07.1998 року (а.с.54).

У п. 5 наказу Міністерства промислової політики України №262 від 29.07.1998 року правонаступником всіх майнових прав та обов'язків реорганізованого ВО "Кривбасруда" є управління "Кривбасгідрозахисту" у відповідній частині майнових прав та обовязків, означених розподільчим балансом. Тому доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ДВО «Кривбасруда» було ліквідованого та того, що ПАТ «Кривбасзалізрудком» не є правонаступником ДВО «Кривбасруда» спростовуються наявністю у матеріалах справи вищевказаного наказу Міністерства промислової політики України, відповідно по змісту п.5 якого, призначено правонаступником всіх майнових прав та обов'язків реорганізованого ВО «Кривбасруда» щодо майнових комплексів шахт «Гігант-Дренажна» та «Першотравнева-Дренажна» управління «Кривбасгідрозахисту»(57-58).

Наказом Міністерства промислової політики України № 104 від 17 березня 2006 року призначено комісію з припинення діяльності ДП «Кривбасгідрозахист», шляхом його ліквідації та зобов'язано державне підприємство «Кривбасшахтозакриття» прийняти на баланс до статутного фонду майно ДП «Кривбасгідрозахист», яке залишиться після задоволення вимог кредиторів (а.с.56).

Таким чином, враховуючи те, що на момент виникнення у позивача ОСОБА_4 права на відшкодування моральної шкоди, з дати встановлення стійкої втрати працездатності, тобто з 02 серпня 2010 року, визнані винними у спричиненні позивачу професійного захворювання підприємства, зазначені у п. 16 Акту розслідування професійного захворювання від 29 липня 2010 року, окрім ПАТ «ПівнГЗК», ліквідовані, а ПАТ Кривбасзалізрудком не є їх правонаступником.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_4 до ПАТ Кривбасзалізрудком про відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги ПАТ «Кривбасзалізрудком», що правонаступником майнових прав та обовязків ДВО «Кривбасруда» щодо шахти «Першотравнева-Дренажна», до якої входили майнові комплекси шахт «Першотравнева» та «Першотравнева 1», на яких працював позивач, є ДП «Кривбасгідрозахист», яке в подальшому було ліквідовано.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено без повного урахування матеріалів справи, у звязку із чим, відповідно до п.п.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог до ПАТ «Кривбасзалізрудком».

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1,3,4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Н.М. Грищенко

Судді: А.П. Барильська

ОСОБА_6