АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2077/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Спірідонової Т.В.,

суддів Пастощука М.М., Янчук Т.О

секретар Кошельник В.М.

з участю: апелянта ОСОБА_1,

представника апелянта ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей Хмельницької міської ради про визначення місця проживання та виховання дитини,

встановила:

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом та просив визначити місце проживання та виховання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_1. В обґрунтування позову зазначив, що з 19 жовтня 2014 року він та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не здійснює догляду за сином, незважаючи на малолітній вік дитини неодноразово залишала сина та відїжджала в інше місто. Вважає, що син повинен проживати разом з ним, оскільки позивач має постійне місце проживання, працює, має постійний дохід та нормований графік роботи, проживає разом із своїми батьками, які є пенсіонерами, перебувають дома і можуть доглянути дитину під час його відсутності.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Судом першої інстанції не враховано, що між ним та відповідачем ОСОБА_3 існував спір щодо місця проживання дитини, так як відповідач переїжджає на постійне місце проживання за кордон і бажає забрати сина за кордон. Також, необґрунтовано проігноровано висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання та виховання малолітнього сина з батьком.

_____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_5

Доповідач Спірідонова Т.В. Категорія 48

Апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали.

Відповідач ОСОБА_3 вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами, батьками дитини, відсутній спір щодо місця проживання дитини, а тому вимоги позивача є необґрунтованими.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду не можна, виходячи з наступного.

Встановлено, що 19 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Під час шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За змістом вимог ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності (ст. 212 ЦПК України).

Суд першої інстанції фактично спір по суті не вирішив, право позивача на судовий захист, гарантований ст. ст. 55, 124 Конституції України та передбачений ст. ст. 3, 4 ЦПК України, не забезпечив.

Згідно зі ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

За положеннями ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Висновком органу опіки та піклування від 22.09.2016 року №01-34-1410/16 передбачено за доцільне, виходячи з інтересів дитини, визначити місце проживання ОСОБА_4, 14.05.2015р.н., з батьком ОСОБА_1.

Позивач ОСОБА_1 працює та має постійний дохід.

Сторони у судовому засіданні визнали, що місце проживання дитини зареєстровано у Закарпатській області, хоча дитина проживає разом з батьком у м.Хмельницькому по провул.Залізняка,15, для проживання та виховання дитини позивачем створено належні умови.

Будинок по провул.Залізняка,15 у м.Хмельницькому належить на праві власності матері позивача ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про право власності.

В апеляційному суді позивач пояснила, що між нею та позивачем існував спір щодо визначення місця проживання сина, однак на даний час вона фактично проживає за кордоном, а тому не має можливості займатися вихованням дитини.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування від 22.09.2016 року щодо визначення місця проживання дитини за місцем проживання відповідача ОСОБА_3 не створено умов для виховання та розвитку дитини.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що визначення місця проживання дитини з батьком відповідає інтересам дитини. При цьому враховується, що позивач виявляє більшу увагу до сина і турботу про нього, створив належні умови для проживання та виховання дитини.

Оскільки чинним законодавством не передбачено можливість визначення місця виховання дитини, у задоволенні позову в частині позовних вимог щодо визначення місця виховання дитини за місцем проживання батька слід відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1157,52 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове.

Позов задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, із батьком ОСОБА_1 за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, провул. Залізняка, 15.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1157,52 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів після набрання ним законної сили.

Головуюча /підпис/ ОСОБА_7

Судді: /підпис/ ОСОБА_8

/підпис/ ОСОБА_9

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Т.В. Спірідонова