Справа № 344/5404/16-ц
Провадження № 22-ц/779/2150/2016
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Василишин Л.В.

суддів: Пнівчук О.В., Мелінишин Г.П.

секретаря Бойчука Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», ДП «Національні інформаційні системи», третя особа ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про зобовязання вчинити дії, за апеляційною скаргою ПАТ «УкрСиббанк» на рішення Івано-Франківського міського суду від 20 вересня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що 11.09.2006 року між ним та ПАТ «УкрСиббанк» для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено договір застави транспортного засобу, а саме автомобіля марки FAW CA1051-0001011П, 2006 р.в., д.н.з. АТ 3361АН, внаслідок чого було накладено обтяження та внесено відповідний запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28.10.2015 року заставу транспортного засобу - автомобіля марки FAW CA1051-0001011П, 2006 р.в., д.н.з. АТ 3361АН визнано припиненою з 30.12.2013 року. Судове рішення набрало законної сили 28.10.2015 року, тому ОСОБА_2 просив суд зобовязати ПАТ «УкрСиббанк» подати відповідну заяву до ДП «Національні інформаційні системи» про реєстрацію відомостей про припинення обтяжень та зобовязати ДП «Національні інформаційні системи» внести запис про припинення обтяження до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 20 вересня 2016 року позов ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», ДП «Національні інформаційні системи», третя особа ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про зобовязання вчинити дії задоволено.

Зобовязано ПАТ «УкрСиббанк» подати до ДП «Національні інформаційні системи» заяву про реєстрацію відомостей про припинення обтяження транспортного засобу марки FAW CA1051-0001011П, 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, колір білий, кузов (коляска) №600050752, підставою якого був договір застави транспортного засобу від 11 вересня 2006 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк», яка припинена з 30 грудня 2013 року.

Зобовязано ДП «Національні інформаційні системи» внести запис (зареєструвати відомості) про припинення обтяження до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а саме: внести відомості про припинення застави транспортного засобу марки FAW CA1051-0001011П, 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, колір білий, кузов (коляска) №600050752, підставою якого був договір застави транспортного засобу від 11 вересня 2006 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк», яка припинена з 30 грудня 2013 року.

Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1500,00 грн.

ПАТ «УкрСиббанк» з таким рішенням не погодилося та подало апеляційну скаргу, в якій апелянт посилається на порушення судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначив, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини справи, зокрема судом не взято до уваги, що внаслідок укладення 20.04.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» договору факторингу змінився обтяжувач спірного рухомого майна, про що внесено запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Зі зміною кредитора у зобовязаннях, ПАТ «УкрСиббанк» починаючи з квітня 2015 року не є ані кредитором, ані обтяжувачем по вказаному заставному майну, а тому не міг вчиняти жодних дій щодо вилучення обтяження.

Крім того, рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28.10.2015 року заставу транспортного засобу визнано припиненою з 30.12.2013 року. Дане рішення суду відповідно до ч.5 ст.43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є підставою для внесення реєстратором відповідних відомостей до Державного реєстру.

Посилаючись на вказані обставини, апелянт просив скасувати оскаржуване рішення в частині зобовязання ПАТ «УкрСиббанк» подати до ДП «Національні інформаційні системи» заяву про реєстрацію відомостей про припинення обтяження транспортного засобу.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта вимоги скарги підтримала, просила її задоволити.

Представник третьої особи вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представники позивача щодо задоволення скарги заперечили, просили її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303, ч.ч.2,3 ст.213 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28.10.2015 року заставу транспортного засобу визнано припиненою з 30.12.2013 року, однак з часу припинення застави обтяжувач ПАТ «УкрСиббанк» не звернувся до державного реєстратора із заявою про зняття обтяження із спірного автомобіля згідно з положенням ч.5 ст.43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Тому, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2Д

Проте, колегія суддів вважає такий висновок суду помилковим, оскільки, він суперечить обєктивним обставинам справи та нормам матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (правовий висновок Верховного Суду України № 6-84цс14 від 03.09.2014).

Відповідно до ст.ст.10,59,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріалами справи встановлено, що 11.09.2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір застави транспортного засобу автомобіля марки FAW CA1051-0001011П, 2006 р.в., д.н.з. АТ 3361АН, яким забезпечено вимоги заставодержателя- банку за договором споживчого кредиту від 11.09.2006 року, за умовами якого ПАТ «УкрСиббанк» передав ОСОБА_2 кредит в сумі 14 400 доларів США (а.с.15).

ОСОБА_3 про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) від 28.04.2015 року на підставі договору факторингу від 20.04.2015 року державним реєстратором внесено зміни до запису про обтяження спірного автомобіля та вказано обтяжувачем ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (а.с.17).

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28.10.2015 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про зобовязання вчинити дії. Заставу транспортного засобу марки FAW CA1051-0001011П, 2006 р.в., д.н.з. АТ 3361АН, підставою якої є договір застави транспортного засобу від 11.09.2006 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк», визнано припиненою з 30.12.2013 року (а.с.7-9).

В силу дії ч 3. ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.5 ст.43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Правовий аналіз наведеного положення Закону вказує на те, що судове рішення є прямою та безпосередньою підставою для внесення реєстратором Державного реєстру інформації про припинення обтяження спірного транспортного засобу.

Такий висновок зазначений і в рішенні Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28.10.2015 року. Суд вказав у мотивувальній частині, що порушене право позивача відновлюється шляхом ухвалення рішення про визнання застави припиненою, на підставі якого відповідно до ч.5 ст.43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру шляхом внесення запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. (а.с.9).

Позивач ОСОБА_2, звенувшись до суду із позовом до ПАТ «УкрСиббанк», ДП «Національні інформаційні системи», третя особа ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про зобовязання вчинити дії, не довів належними та допустимими доказами наявність порушеного права.

Матеріали справи не містять доказів щодо звернення позивача до державного реєстратора чи обтяжувача про припинення обтяження автомобіля на підставі рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28.10.2015 року.

Посилання сторони на обов»язок банку подати таку заяву не заслуговує на увагу, оскільки на час вирішення спору останній не був обтяжувачем майна, відповідно не мав повноважень на вчинення такої дії. До фактора - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ДП «Національні інформаційні системи» сторона не зверталася, що підтверджено в судовому засіданні апеляційного суду представниками позивача.

Твердження сторони щодо фіктивності угоди між банком та фактором щодо передачі прав вимоги до позивача жодними доказами не підтверджено.

Відмова у відкритті виконавчого провадження за рішенням апеляційного суду, на що посилається сторона позивача, в даному випадку, не є підставою для подання ще одного позову з реалізації рішення суду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не взяв до уваги вищевказаних обставин та положень законодавства, тому дійшов помилкового висновку.

Рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313-316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 20 вересня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», ДП «Національні інформаційні системи», третя особа ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про зобовязання ПАТ «УкрСиббанк» подати до ДП «Національні інформаційні системи» заяву про реєстрацію відомостей про припинення обтяження транспортного засобу марки FAW CA1051-0001011П, 2006 р.в., д.н.з. АТ 3361АН, колір білий, кузов (коляска) № 600050752, підставою якого був договір застави транспортного засобу від 11 вересня 2006 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк», яка припинена з 30 грудня 2013 року та зобов»язання ДП «Національні інформаційні системи» внести запис (зареєструвати відомості) про припинення обтяження до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: Василишин Л.В.

Судді: Пнівчук О.В. Мелінишин Г.П.