Справа № 300/247/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

16 листопада 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Кондора Р.Ю.,Куштана Б.П.

при секретарі - Шукаль О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на рішення Воловецького районного суду від 11 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивовано тим, що спільне подружнє життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю, всі намагання зберегти сім'ю бажаних результатів не дають. Він періодично виїжджає на сезонні роботи, а відповідачка в той час веде аморальний спосіб життя, дітьми зовсім не цікавиться. У зв'язку з наведеним, змушений був звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу та вважає за необхідне, визначити місце проживання дітей разом з матір'ю

Рішенням суду позов задоволено.

З цим рішенням не погодилась відповідачка та її представник, порушили питання про його скасування та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційні скарги мотивовані порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновкам суду обставинам справи.

В судовому засіданні апелянти скарги з наведених підстав підтримали.

Позивач та його представник вважали, що підстав для задоволення скарг немає. Позивач в категоричній формі висловив свій намір припинити шлюб з відповідачкою та пояснив, що особисто подавав позовну заяву до суду.

Заслухавши сторін та їхніх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Доводи апеляційних скарг: судом безпідставно відмовлено у заявленому представником відповідача клопотанні про виклик позивача ОСОБА_4 в судове засідання для надання особистих пояснень по справі, що є обов'язковим відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України; суд першої інстанції повинен був залишити позовну заяву без розгляду, оскільки заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Зазначені доводи є безпідставними.

Посилання апелянтів на вимогу у постанові Пленум Верховного Суду України від 21.12.2007, № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" про те, що сімейним законодавством не передбачається розірвання шлюбу за участі представника сторони є таким, що не відповідає дійсним обставинам: у відповідному пункті зазначеної постанови дійсно вказано про зазначене, але це стосується оформлення розірвання шлюбу в органі РАГСу, а не в суді, де застосовується загальне цивільне процесуальне законодавство, в тому числі і норми процесуального законодавства щодо представництва, а не норми матеріального права щодо останнього, на що посилається апелянт. Так, відповідно до статті 38 ЦПК України сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника. Представник позивача свої повноваження підтвердив належною довіреністю /а.с18/. Тому розгляд справи у відсутності позивача та за присутності його представника відповідає чинному законодавству.

Відповідно до абз.5 п.10 зазначеної постанови, якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. І це узгоджується з вимогами ч.3 ст.56 СК України, відповідно до якої кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

По справі установлено, що строк для примирення сторонам надавався, але примирення не відбулось.

Щодо твердження обов'язкової явки позивача на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України слід зазначити, що вказана частина зазначеної статті взагалі цього не стосується: ця норма процесуального права стосується постановлення заочного рішення.

Не підтверджено жодним доказом твердження апелянтів не підписання позовної заяви позивачем, оскільки в суді апеляційної інстанції позивач повідомив про подання позовної заяви до суду особисто.

З врахуванням зазначених обставин та вимог вказаних норм права суд першої інстанції вірно вирішив справу, задоволивши позовні вимоги.

А тому, керуючись ст.ст.307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 відхилити. .

Рішення Воловецького районного суду від 11 серпня 2016 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :