АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3295/16 Справа № 202/2180/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Зосименко С. Г. Доповідач - Красвітна Т.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Романюк М.М., Котушенко С.П.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №ODXRF107051505 від 22.08.2007 року Прокоп`єв А.В. отримав кредит у розмірі 13331,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 5,04% на рік з кінцевим терміном повернення 22 серпня 2008 року. Зобов'язання за даним договором було забезпечено договором поруки №167 від 20.10.2010 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-Банк». Відповідач ОСОБА_2 належним чином зобов'язання за договором не виконував, в зв'язку з чим, станом на 18.11.2013 року, виникла заборгованість у розмірі 120768,83 грн., а саме: 13331,0 грн. - заборгованість за кредитом, 44841,16 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредиту, 3666,08 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 52703,50 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 5727,09 грн. - штраф (процентна складова). Тому ПАТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість у розмірі 110768,83 грн., витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200,00 грн. та на сплату судового збору; стягнути солідарно з відповідачів 10000,00 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог банку відмовлено у зв»язику з порушенням строку позовної давності.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог банку в повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом відповідачі повідомлені належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. ПАТ «Акцент-Банк» отримало судову повістку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.111), а ОСОБА_2 - через оголошення у пресі, що стверджується публікацією відповідного оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» №71 (5691) від 14.04.2016 року на сторінці 15, примірник якої долучено до матеріалів справи (а.с. 115-116). Згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України і Одеській області від 24.03.2016 року (а.с. 83), відповідач ОСОБА_2 зареєстрований проживаючим в АДРЕСА_1; згідно довідок підприємства «Укрпошта», що долучені до матеріалів справи, за вищевказаним місцем реєстрації ОСОБА_2 не проживає.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 22 серпня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №ODXRF107051505, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 13331,00 грн. зі сплатою за користування кредитом 5,04 % річних на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення кредиту по 22.08.2008 року включно (а.с.8).

Умовами вказаного вище договору передбачено здійснення погашення заборгованості щомісяця в період з 10 по 14 число; кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 1475,19 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з умовами.

Також договором передбачено, що при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 10,00% в місяць на суму непогашеної заборгованості по кредиту.

У пункті 3.2.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які діяли на момент укладення кредитного договору, визначено, що позичальник зобов'язується погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви позичальника (а.с.99-102).

Відповідно до пункту 3.2.3 Умов позичальник зобов'язався сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.п. 4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів; повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту.

Пунктом 4.1 Умов передбачено, що за користування кредитом, у період з дати укладення договору до дати погашення кредиту, позичальник щомісяця в період оплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах та заяві позичальника.

Згідно пункту 5.1 Умов, при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п 3.2.2, 3.2.3 даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1,0 гривні за кожен день прострочення платежу.

У п. 5.3 зазначених вище Умов передбачено, що при порушення позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,0 грн. та 5% від суми заборгованості.

Також судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-Банк» 20.10.2010 року було укладено договір поруки №167, в порядку забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором №ODXRF107051505 від 22.08.2007 року, відповідно до якого розмір відповідальності поручителя ПАТ «Акцент-Банк» перед кредитором ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 10000,00 грн. (а.с. 6).

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_2 умов кредитного договору №ODXRF107051505 від 22.08.2007 року, станом на 18.11.2013 року, банком нарахована заборгованість у розмірі 120768,83 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 13331 грн., заборгованості за відсотками - 44841,16 грн., заборгованості по комісії - 3666,08 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 52703,50 грн., а також штрафів: 500,00 грн. - (фіксована частина), 5727,09 грн. - (процентна складова). Дана заборгованість підтверджується наданим банком детальним розрахунком на аркушах справи 96-97 та випискою по рахунку (а.с.98, 117-134).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності колегія дійшла висновку, що з відповідача ОСОБА_2 на користь банку підлягають стягненню прострочене тіло кредиту - 13331,00 грн., прострочені проценти за користування кредитом - 44841,16 грн., прострочена комісія - 3666,08 грн., а також пеня у сумі 52703,50 грн., розмір яких підтверджується представленим банком детальним розрахунком на а.с. 96-97 та випискою по рахунку на а.с.98, 117-134.

Колегія звертає увагу, що у правовій позиції Верховного Суду України в справі № 6-2003цс15 зазначено, що, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Таким чином, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Враховуючи вищевикладене, стягнення на користь банку пені у розмірі 52703,50 грн., - колегія вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення на користь банку штрафів у розмірі 500,0 грн. та 5727,09 грн., оскільки пунктом 5.3 умов про надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які діяли на час укладення кредитного договору, передбачено, що вказані штрафи стягуються за порушення позичальником строків платежів (а.с.99-102). Отже, вищевказані штрафи є несправедливим подвійним нарахуванням неустойки.

Колегія звертає увагу, що до винесення оскаржуваного рішення заява про застосування позовної давності місцевому суду не надавалась. Викладене стверджується матеріалами даної цивільної справи. На зазначені обставини місцевий суд уваги не звернув, що спричинило неправомірне застосування позовної давності без заяви відповідача та ухвалення незаконного рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Також районний суд не звернув увагу на положення ч. 1 ст. 1 ГПК України, де закріплено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, колегія дійшла висновку, що провадження стосовно вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 1145,42 грн., пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Банком не представлено доказів на підтвердження факту оплати витрат на юридичну допомогу у сумі 3200,0 грн., тому вимога про стягнення на користь банку вказаної суми не підлягає задоволенню у зв'язку з недоведеністю.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного вище, вимог ст.ст. 303, 88 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313 - 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Провадження в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" - закрити.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" заборгованість за договором №ODXRF107051505 від 22.08.2007 року, станом на 18.11.2013 року, у сумі 114541 грн. (сто чотирнадцять тисяч п'ятсот сорок одна гривня) грн. 74 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 13331,00 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 44841,16 грн., заборгованість по комісії у розмірі 3666,08 грн., пені у сумі 52703,50 грн.

В задоволенні позовної вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судові витрати в сумі 1145 (одна тисяча сто сорок п'ять гривень) грн. 42 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді