Справа №618/65/16-ц
Провадження №2/618/42/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року Дворічанський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Гніздилова Ю.М., з участю секретаря Рябенко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Дворічна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дворічанської селищної ради Дворічанського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок разом з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дворічанської селищної ради Дворічанського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в смт. Дворічна, Дворічанського району Харківської області, по вул. Набережній б. 26, (кол.24), власником якого була її покійна мати ОСОБА_2, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що даний будинок вона на сьогоднішній день, як спадкоємець за заповітом після її смерті, не може прийняти як спадщину і зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно через відсутність правовстановлюючих документів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надавши заяву в якій повністю підтримала позовні вимоги і просила слухати справу в її відсутність.

Представник відповідача Дворічанський селищний голова ОСОБА_3 позовні вимоги визнав у повному обсязі, у поданій до суду заяві просив слухати справу у його відсутність.

Судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Камянською сільською радою Дворічанського району Харківської області серії І-ВЛ №073010 від 25 березня 1998 року, ОСОБА_4 народилася 22 жовтня 1961 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис №69, батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Дворічанським відділом ЗАГС Харківської області серії І-ВЛ № 437813 від 22 червня 1979 року, ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_6, після чого змінила прізвище на «Бервено».

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 417518 від 04 грудня 2013 року, ОСОБА_2 померла 03 грудня 2013 року, про що зроблено відповідний актовий запис №69.

Згідно договору купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за №150 від 02.02.1981 року, посвідченого державним нотаріусом Дворічанської державної нотаріальної контори, ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_2 купила житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: сел. Дворічна, вул. Набережна, б.24, Дворічанського району Харківської області. Вказаний в цьому документі житловий будинок в цілому зареєстрований в Купянському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_2, про що в реєстрову книгу №5 з реєстровим №561 від 6 лютого 1981 року, зроблено відповідний запис.

Згідно рішення виконавчого комітету Дворічанської районної ради народних депутатів №180 від 21 квітня 1981 року, ОСОБА_2 було надано дозвіл на побудову нового будинку замість старого на земельній ділянці №24 по вул. Набережній в селищі Дворічна, у відповідності з технічною документацією виданою технічним бюро.

Таким чином, мати позивача ОСОБА_2 за життя придбала житловий будинок з надвірними будівлями, однак після перебудови будинку належним чином не зареєструвала його в органах БТІ та не отримала свідоцтво про право власності на своє імя.

Відповідно до Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовленого 04 січня 2016 року, будинок разом з надвірними будівлями розташований в смт. Дворічна по вул. Набережній 26 (кол. 24): житловий будинок Д, тамбур д, ганок д2, навіс д 3, сарай Е, погріб е, літня кухня З, тамбур з, убиральня Ж, ворота з хвірткою №1, забор №2, свердловина №3, забор №4, забор №5.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт від 17 травня 2000 року, посвідчений державним нотаріусом Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_8, яким заповідала все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, а також все те, що буде їй належати на день її смерті та на що вона по закону матиме право ОСОБА_1, позивачу по справі.

Після смерті матері позивача ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, в т. ч. житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: смт. Дворічна, вул. Набережна , б. 26 (кол.24), Дворічанського району Харківської області.

Право власності на зазначений вище житловий будинок з надвірними будівлями не було зареєстровано за померлою матірю позивача в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями не видався, оскільки Закон, який існував до 01 січня 2004 року, не передбачав державної реєстрації права власності. Право власності на житловий будинок підтверджується договором купівлі продажу зареєстрованого в реєстрі за №150 від 02.02.1981 та технічним паспортом на житловий будинок з надвірними будівлями, виготовленим КП «Дворічанське бюро технічної інвентаризації» від 04 січня 2016 року.

Згідно постанови Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області №421/02-31 від 28 травня 2014 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері ОСОБА_2, яка померла 03 грудня 2013 року, в звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок по вул. Набережна б. 26 (кол.24) в смт. Дворічна, Дворічанського району Харківської області на імя померлої.

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

При розвязанні даного спору, враховуючи, що спірні цивільні правовідносини, повязані з набуттям ОСОБА_2 права власності на зазначений житловий будинок, виникли до 1 січня 2004 р., згідно вимог Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, суд застосовує норми ЦК України від 18.07.1963 р. А до спірних цивільних правовідносин, повязаних зі спадкуванням вказаного житлового будинку, на підставі ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, слід застосовувати правила книги шостої Цивільного кодексу України, оскільки спадщина, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 86 ЦК України (в редакції 1963 р.), право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Однією із форм власності є приватна (ч. 4 ст. 86 ЦК).

Відповідно до ч. 6 цієї ж статті, відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Згідно ст. 13 Закону України «Про власність» (в редакції 1991 р.), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, одним із обєктів приватної власності є житловий будинок.

Таким чином, належність на праві приватної власності житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за вищевказаною адресою, підтверджується договором купівлі продажу зареєстрованого в реєстрі за №150 від 02.02.1981 та технічним паспортом на житловий будинок з надвірними будівлями, виготовленим КП «Дворічанське бюро технічної інвентаризації» від 04 січня 2016 року.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину.

Згідно інформації Дворічанської державної нотаріальної контори № 81/-1-16 від 09 лютого 2016 р., після смерті ОСОБА_2. з заявою про прийняття спадини звернулася донька померлої ОСОБА_1. про що заведено спадкову справу за № 255/2013 від 13.12.2013 р., Заяв від інших спадкоємців про прийняття або відмову від спадщини до Дворічанської держнотконтори не надходило.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач скористалася зазначеним правом, але постановою державного нотаріуса Дворічанської держнотконтори №421/02-31 від 28 травня 2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок на імя померлої.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, в звязку з чим в даний час неможливо внести відомості до Державного реєстру прав щодо вказаного житлового будинку, належного матері позивача, що дало б можливість їй отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після її смерті в нотаріальній конторі.

Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернулася з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок разом з надвірними будівлями в порядку спадкування в судовому порядку.

Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Таким чином, згідно ст. 1216 ЦК України, з дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 право власності на зазначене домоволодіння перейшло до позивача ОСОБА_1.

Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 55, 64 Конституції України, ст. ст. 16, 25, 392, 1216, 1217, 1218, 1233, 1268, 1297 ЦК України (в редакції 2004 р.), ст. 86 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст. 13 Закону України Про власність (в редакції 1991 р.), ст. ст. 10, 11, 15, 60, 174, 208, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на зафіксовані в технічному паспорті КП «Дворічанське БТІ» будинок разом з надвірними будівлями, а саме: житловий будинок Д, тамбур д, ганок д2, навіс д 3, сарай Е, погріб е, літня кухня З, тамбур з, убиральня Ж, ворота з хвірткою №1, забор №2, свердловина №3, забор №4, забор №5, за адресою: смт. Дворічна, вул. Набережній б.26 (кол.24), Дворічанського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суддя Ю.М. Гніздилов