Справа № 137/1858/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2016 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Гопкіна П.В.,

за участю секретаря Іванової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер його батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина на будинок з погосподарськими спорудами, котрий розташований по АДРЕСА_1. Після смерті батька позивач звернувся до Літинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, однак отримав відмову видачі свідоцтва про право на спадщину на згаданий житловий будинок по причині відсутності правовстановлюючих документів. Таким чином виникла ситуація при якій, спадкоємець, не може набути право власності на майно в порядку спадкування за законом через нотаріальну контору. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька ОСОБА_2.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився надавши через канцелярію суду заяву якою просить справу розглянути без його участі, долучивши до своєї заяви квитанцію про сплату судового збору та технічний паспорт на будинковолодіння по АДРЕСА_1. Позов підтримує, та просить його задовольнити. Витрати зі сплати судового збору просить залишити за позивачем (а.с. 32-38 ).

Представник відповідача - Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області у судове засідання також не з'явився, однак до суду надійшла заява, про те, що відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Просить справу розглянути без представника сільської ради (а.с. 30).

Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданим виконавчим комітетом Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 6).

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим 29.10.1974 р. Соснівською сільською радою Літинського району Вінницької області, пояснюються родинні відносини між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_2, як між сином та батьком (а.с. 15).

Згідно довідки за № 978 від 19.09.2016 р. виданої виконавчим комітетом Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 був дійсно зареєстрований та проживав на день смерті за адресою АДРЕСА_2. Разом з ним до дня його смерті в спадковому будинку були зареєстровані та проживали : Дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7).

Відповідно до довідки за № 977 від 19.09.2016 р. виданої виконавчим комітетом Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області, за ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, згідно записів земельно-кадастрової документації, рахується земельна ділянка загальною площею 0,46 га, із них: 0.25 га для будівництва і обслуговування житлвого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1; 0,21 га. для ведення особистого селянського господарства в с. Сосни, наділ. (а.с. 8).

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок за АДРЕСА_1 його власником зазначено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 9).

Згідно листа від 19.09.2016 р. за № 1698/02-14, який надіслано державним нотаріусом Літинської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2. Одночасно вказаним листом позивачу надано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на згаданий житловий будинок по причині відсутності правовстановлюючих документів (а.с.16).

Відповідно до технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок за АДРЕСА_1, будинок побудовано у 1975 році. З характеристики будинку, господарських будівель та споруд вбачається, що будинковолодіння складається із житлового будинку літера "А" загальною площею 63 кв.м., житловою площею 23,4 кв.м., допоміжна 39,6 кв.м., веранди літера "а", ганку, гаражу літера "Б", сараю "В", вбиральні "Е", погребу "Д, ш/п", криниці № 5, огорожі № 6, воріт № 7, хвіртки № 8, огорожі № 9. Самовільні побудови відстутні (а.с. 34-38).

При прийнятті рішення судом також врахована відмова спадкоємців після смерті спадкодавця ОСОБА_2, зокрема дружини - ОСОБА_3, сина - ОСОБА_6, котрі своїми заявами до Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області відмовились від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12, 13).

Відповідно до п. 3.2 розділу З Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року").

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Окрім того, позивач ОСОБА_1 не може нотаріально оформити свої спадкові права, а інші спадкоємці за законом відмовились від прийняття спадщини подавши відповідні заяви до нотаріальної контори (а.с. 13,14), тому суд вважає, що позов слід задовольнити у повному обсязі та визнати за ним право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті ОСОБА_2, та складається з житлового будинку із по господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та рахується за ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5

Оскільки своєю заявою позивач зазначив, що бажає витрати зі сплати судового збору залишити за ним (а.с. 33), тому за наведених обставин суд вважає, що судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 16, 328, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 197, 213-215 ЦПК України, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в, порядку спадкування за законом, право власності на спадкове майно, що складається із житлового будинку літера "А" загальною площею 63 кв.м., житловою площею 23,4 кв.м., допоміжна площа 39,6 кв.м., веранди літера "а", ганку, гаражу літера "Б", сараю "В", вбиральні "Е", погребу "Д, ш/п", криниці № 5, огорожі № 6, воріт № 7, хвіртки № 8, огорожі № 9, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та рахуються за ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Гопкін П. В.