Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2016 Справа №607/19640/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Братасюка В.М.

за участю секретаря Чичкевич О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Страхова Група «ТАС» звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу та в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 05.06.2012року о 13год.20хв. в м.Тернополі по вул.С.Бандери, за участю автомобіля «БАЗ», д.н.з. НОМЕР_1, яким керував відповідач ОСОБА_1, з вини якого відбулась ДТП та автомобіля «Фольксваген», д.н.з.НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, транспортним засобам завдано механічних ушкоджень. Цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова Група «TAC» за полісом ОСЦПВВНТЗ № AB 7373437. Страхова компанія, за заявою потерпілої особи, зібраних документів та відповідно до Страхового акту, виплатила їй страхове відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 55677 від 25.09.2012 року у розмірі 23 111,04 грн.

ОСОБА_1 не було повідомлено страховика про настання ДТП, у зв'язку із чим йому було відправлено регресну вимогу з пропозицією відшкодувати матеріальні збитки на користь ПАТ «Страхова Група «ТАС», але на даний час страхове відшкодування на користь позивача відповідачем не сплачено, тому позивач просить суд позов задовольнити.

В судове засідання представник позивача ПАТ «Страхова Група «ТАС» не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подав, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечує представник позивача.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

05.06.2012року о 13год.20хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «БАЗ», д.н.з. НОМЕР_1, в м.Тернополі по вул.С.Бандери, був неуважний за кермом, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом «Фольксваген», д.н.з.НОМЕР_2, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.07.2012року.

Згідно з полісом № AB 7373437 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.06.2012року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова Група «TAC», згідно п.4 полісу ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 50000грн.

Відповідно до висновку №204/07-12 експертного авто товарознавчого дослідження по листу ПрАТ СК «Уніка» від 11.07.2012року вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля VOLKSWAGEN POLO р.н. НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок ДТП, з врахуванням відновлення автомобіля на СТО офіційного дилера ТзОВ «Алекс со» становить 23111,04грн.

Страхова компанія, за заявою потерпілої особи, зібраних документів та відповідно до Страхового акту 249881/28/2012 від 20.09.2012року, виплатила їй страхове відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 55677 від 25.09.2012 року у розмірі 23111,04грн.

Згідно статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, перейшло право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

На підставі ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно статті 1166 ЦК України, шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала.

Відповідно до статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір невстановлений законом.

Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

ОСОБА_1 з повідомленням про настання страхового випадку до страховика не звертався.

Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін у статтю 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необгрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Означеної правової позиції дотримується Судова палата у цивільних справах Верховного суду України у справі №6-284цс15.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в даному випадку відсутні підстави для відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 60, 212-215, 228-232, 292, 294 ч.1 ЦПК України ст.ст. 22, 993, 1166, 1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування»,суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Братасюк В.М.