У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 6/331/303/2016

331/5185/15-ц

11 листопада 2016 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Світлицької В.М., при секретарі Богач А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в засіл суду в м. Запоріжжя подання державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за кордон України без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року державний виконавець Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобовязання, покладені на них судовими рішеннями, в якому зазначила, що 29.06.2005 року до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції надійшов виконавчий лист № 2-2099/2005, виданий 21.06.2005 року місцевим судом Шевченківського району м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 120, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та виконавчий лист № 2-2099/2005, виданий 21.06.2005 року місцевим судом Шевченківського району м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 120, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Боржник мешкає у Жовтневому районі АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 на виклики державного виконавця не зявляється, пояснень з приводу несплати ним заборгованості не надає.

При неодноразових виходах державного виконавця за адресою боржника, ОСОБА_2 перевірити майновий стан не виявлялося можливим, у звязку з постійною відсутністю боржника вдома за адресою: 69000, АДРЕСА_2.

Таким чином у державного виконавця не має можливості провести виконавчі дії у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме: провести опис та арешт майна, яке знаходиться за адресою: 69000, АДРЕСА_2 з метою виконання рішення суду.

ОСОБА_2 рішення суду та законні вимоги державного виконавця не виконує, заборгованість боржником не сплачена, від виконання своїх обовязків згідно виконавчих документів по сплаті суми боргу ухиляється, у звязку з чим станом на 09.07.2015 року заборгованість зі сплати аліментів складає 9 749 гривень 14 копійок. Крім того, до державного бюджету України не стягується виконавчий збір в розмірі 10% від суми боргу.

У звязку з вищевикладеним, державний виконавець Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя просить суд обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 без вилучення паспортного документа у праві виїзду за кордон України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2015 року подання задоволено, обмежено у праві виїзду за кордон України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 без вилучення паспортного документа до виконання ним своїх обовязків, передбачених у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-2099/2005, виданого 21.06.2005 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя та виконавчого листа № 2-2099/2005, виданого 21.06.2005 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, у вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою на зазначену ухвалу суду від 03.08.2015 року.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 02.11.2016 року апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволена частково: ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2015 року скасовано та справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Після повернення справи з апеляційного суду Запорізької області до суду першої інстанції, остання передана 10.11.2016 року в провадження судді Світлицької В.М.

Згідно ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Представник заявника у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Заяв з проханням розглядати справу за його відсутності або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, подання державного виконавця та долучені до нього документи, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця про обмеження виїзду за кордон не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На виконанні у Олександрівському відділі державної виконавчої служби міста Запоріжжя перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2099/2005, виданого 21.06.2005 року місцевим судом Шевченківського району м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 120, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та виконавчого листа № 2-2099/2005, виданого 21.06.2005 року місцевим судом Шевченківського району м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 120, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

05.12.2005 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції в порядку ст. ст. 17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження за вищезазначеними виконавчими документами, що додані до матеріалів справи.

ОСОБА_2 мешкає у Жовтневому районі АДРЕСА_1, що підтверджується запитом органу державної влади, підприємства, установи, організації, закладу щодо доступу до персональних даний № 787/4 від 14.05.2014 року, що доданий до матеріалів справи.

При неодноразових виходах державного виконавця за адресою боржника, ОСОБА_2 перевірити майновий стан не виявлялося можливим, у звязку з постійною відсутністю боржника вдома за адресою: 69000, АДРЕСА_2, що підтверджується відповідними актами державного виконавця, доданими до матеріалів справи.

28.05.2012 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції в порядку ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження за вищезазначеним виконавчим документом, що додана до матеріалів справи.

24.07.2012 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції в порядку ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про розшук майна боржника за вищезазначеним виконавчим документом, що додана до матеріалів справи.

Згідно з відповіді № НОМЕР_2 від 02.06.2015 року на запит № 11795921 від 29.05.2015 року до Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб, інформація відносно ОСОБА_2 відсутня.

Згідно з відповіді № НОМЕР_3 від 02.06.2015 року на запит № 11795889 від 29.05.2015 року до Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, інформація відносно ОСОБА_2 відсутня.

Згідно з відповіді № НОМЕР_4 від 29.05.2015 року на запит № 11795937 від 29.05.2015 року до Пенсійного фонду України про осіб боржників, які отримують пенсію, інформація відносно ОСОБА_2 відсутня.

Згідно з відповіді № НОМЕР_5 від 29.05.2015 року на запит № 11795954 від 29.05.2015 року до Пенсійного фонду України про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорам, про останнє місце роботи, інформація відносно ОСОБА_2 відсутня.

Відповідно до інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно в порядку доступу державних виконавців за боржником зареєстровано нерухоме майно, проте на зазначене майно накладені відповідні обтяження.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта та або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязання заставою, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішення, - до виконання зобовязання.

Відповідно до Узагальнення судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховним судом України від 01.02.2013 року за змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

З погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», означає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положенням ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві вїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязань».

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязань.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання. У звязку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання в повному обсязі чи частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобовязань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчить про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків.

Державний виконавець, звертаючись до суду з клопотанням про тимчасове обмеження права боржника на виїзд за межі України, направив до суду подання, копію постанови про відкриття провадження та копії виконавчих документів без надання будь-яких доказів про ухилення боржника від виконання зобовязань.

Жодних доказів, окрім наявності заборгованості, про будь-які свідомі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважать будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо) відсутні. В справі немає доказів, що маючи якесь майно чи грошові кошти боржник його приховує, чи перешкоджає у його вилученні чи реалізації.

За ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Окрім іншого, фактично звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника коли державним виконавцем виконані вже всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження вказаного конституційного права громадянина.

На підставі викладеного, з наданих суду матеріалів вбачається, що державним виконавцем не доведено факту ухилення ОСОБА_2 від виконання зобовязань, покладений на нього судовим рішенням. Крім того, слід зазначити, що станом на 01.09.2016 року у ОСОБА_2 відсутня заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-2099/2005, виданого 21.06.2005 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя та виконавчого листа № 2-2099/2005, виданого 21.06.2005 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя,що підтверджується довідкою-розрахунком, виданою державним виконавцем Ямаєвою Ю.С. (а.с. 57), а тому вимога, викладена у поданні державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя про обмеження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 у праві виїзду за кордон України без вилучення паспортного документа є не доведеною та не обґрунтованою, у звязку з чим задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за кордон України без вилучення паспортного документа відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.М.Світлицька