пр.№2/756/975/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне)

09 лютого 2016 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Луценко О.М.

при секретарі - Бублієві Д.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ТОВ «Українська макрофінансова мережа» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська макрофінансова мережа» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 суми збитків за кредитним договором на загальну суму 3529,00грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем порушено умови договору № КВ 03-00252 від 04.04.2015 року про надання фінансового кредиту в розмірі 1 000,00грн., що є предметом позовних вимог. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на його користь понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи є клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надавав.

На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу Україниу разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 04.04.2015 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір № КВ03-000252 про надання фінансового кредиту. (а.с. 7-8).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.3, 1.4. вищевказаного договору, позивач надав відповідачу у кредит грошові кошти у сумі 1000,00 грн., а відповідач зобов'язався в строк 21 днів, а саме до 25.04.2015 р. їх повернути та сплатити позивачу плату в розмірі 2 проценти від суми кредиту за кожен день користування ним. Сукупна процентна ставка складає 42 процентів.

Відповідно до п. 4.3. договору в разі несвоєчасної сплати відповідачем «єдиного платежу» сума якого визначена в п.2.2 цього договору більш ніж на 1 день від дати , визначеної в п.2.2 цього договору, відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 100,00 грн.

Відповідно до п. 4.1. договору за несвоєчасну повну чи часткову сплату «єдиного платежу» сума якого визначена в п.2.2 цього договору, відповідач сплачує пеню в розмірі 0% за кожен день прострочення, що обчислюється від суми «єдиного платежу» чи частини, яка залишилась не повернутою. Термін нарахування пені не може перевищувати 30 календарних днів.

В статті 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Тому, відповідно до вимог ст.ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

У зв'язку з порушенням відповідачем ОСОБА_1 умов договору, позивачем надані розрахунки по заборгованості за договором, за якими сума заборгованості з боку відповідача з урахуванням індексу інфляції становить 3 529,68 грн.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська макрофінансова мережа» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме стягненню з відповідача суми простроченої заборгованості по кредиту в розмірі - 3 529,68 грн.

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судових витрат по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 526, 549, 611, 625, 629, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 58, 88, 208,212-215, 218, 224-226, 232-233, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська макрофінансова мережа» заборгованість за договором № КВ03-000252 від 04.04.2015 року на загальну суму 3 529 (три тисячі п'ятсот двадцять дев'ять) грн. 68 коп. та судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі звернення відповідача із заявою про перегляд заочного рішення, строк на апеляційне оскарження рішення починає обраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Луценко