Номер провадження: 22-ц/785/1673/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Погорєлової С.О., Цюри Т.В.,

секретаря Книгиницького О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 червня 2015 року, в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, стягнення судових витрат та витрат на правову допомогу, -

встановила:

10.04.2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просила застосувати наслідки нікчемного правочину (укладеного 10.01.2014 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_5, за умовами якого ОСОБА_2 продав ОСОБА_5 гараж розміром 3,5 м. х 6,0 м. за 3800 дол. США, але не оформили цей договір нотаріально) шляхом покладання зобовязання на відповідача повернути продавцю грошові кошти у розмірі 3800 дол.США. При цьому позивач посилалася на те, що вона є дружиною ОСОБА_5, спірний гараж її чоловік придбав за спільні кошти подружжя в інтересах сімї. Оскільки її права, як співвласника переданих відповідачу грошових коштів за нікчемним правочином порушені, вона звернулася до суду із цим позовом, як у своїх інтересах, так і в інтересах свого чоловіка.

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської області від 30.06.2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені у повному обсязі. Суд застосував наслідки недійсності нікчемного правочину договору купівлі-продажу, укладеного 10.01.2014 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_5, за умовами якого ОСОБА_2 продав ОСОБА_5 гараж розміром 3,5 м. х 6,0 м. за 3800 дол. США, та зобовязав відповідача повернути позивачу грошові кошти у розмірі 3800 дол. США.

Суд стянув з ОСОБА_2 га користь ОСОБА_4 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 893 грн. 38 коп., та за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 121 грн. 89 коп., а також витрати на правову допомогу у розмірі 7500 грн..

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської області від 03.12.2015 року заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення цього ж суду від 30.06.2015 року залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати у звязку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі вказуючи, що укладений між сторонами правочин не є нікчемним, оскільки продане майно є будівельними матеріалами, оскільки правовстановлюючих документів на це майно немає. Таким чином сторони фактично уклали договір будівельних матеріалів, який не підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Про те, що відповідач є власником будівельних матеріалів свідчить письмовий договір від 06.06.2013 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 Анатолієвичем.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст судового рішення, що оскаржене, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, за наступних підстав;

Відповідно до вимог п.1п.4ч.1ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, які мають значення для справи. та порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до заявлених вимог, укладений між ОСОБА_7 і ОСОБА_5 договір купівлі-продажу гаражу розміром 3,5 м. х 6,0 м. є нікчемним правочином, оскільки сторонами договору не була дотримана письмова форма, договір не був посвідчений нотаріально та не зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому суд зобовязав відповідача повернути дружині позивача грошові кошти, які є спільною сумісною власністю подружжя, отримані ним в рахунок укладання нікчемного правочину.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, так як судом не у повному обсязі встановлені обставини, які мають значення для розгляду справи, та порушені норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ч.1ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає у власність або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) та сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому ч.1ст.656 ЦК України.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню ст.657 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2014 року за усним договором купівлі-продажу ОСОБА_2 продав ОСОБА_5 гараж розміром 3,5 м. х 6,0 м. за 3800 дол. США. На підтвердження укладання цього договору відповідачем була надана розписка про отримання грошей за проданий гараж. Після передачі сторонами договору грошей та гаражу, позивач разом із чоловіком (покупцем) стала користуватися цим гаражем, та в подальшому вирішила оформити на нього правовстановлюючі документи. Під час замовлення на оформлення технічного паспорту на гараж в органах технічної інвентаризації позивачу стало відомо, що такі ж документи на цей гараж оформляє ОСОБА_8, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_9, якому був наданий дозвіл на будівництво цього гаражу.

Отже, між сторонами у договорі - ОСОБА_2 та ОСОБА_5 виникли правовідносини, які витікають із договору купівлі-продажу. Ці правовідносини врегульовані Главою 54 ЦК України, в тому числі і вказаними вище нормами матеріального права.

Статтею 331 ЦК України визначені підстави набуття власності на новостворене майно та обєкти незавершеного будівництва.

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію.

Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації ч.2ст.331 ЦК України.

Приписами ч.3ст.331 ЦК України встановлено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо обєкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює реєстрацію прав власності на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення обєкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис обєкта незавершеного будівництва.

Колегією суддів встановлено, що спірний гараж не прийнятий у експлуатацію у встановленому законом порядку, не зареєстрований о органах реєстрації прав на нерухоме майно, а тому не є обєктом нерухомості відповідно до вказаних вище норм матеріального права. Він представляє собою будівельні матеріали, які були використані у процесі його будівництва. Для укладання договору купівлі-продажу будівельних матеріалів не потребується нотаріальна форма вчинення цього договору та реєстрація права власності на це майно в органах державної реєстрації.

Як підтвердили у судовому засіданні сторони у справі, під час укладання договору купівлі-продажу, покупцю було відомо про те, що гараж не введений у експлуатацію, та на нього не видані відповідним органом правовстановлюючі документи. Тому для вирішення питання про введення в експлуатацію цього майна ОСОБА_5 вимушений був звертатися до органів технічної інвентаризації.

Отже, покупцю достеменно було відомо, що він купляє не предмет нерухомості, а будівельні матеріали, з яких побудований цей гараж.

Колегією суддів також встановлено, що зазначені будівельні матеріали ОСОБА_2 придбав за усним договором купівлі-продажу у ОСОБА_6, що підтверджується розпискою продавця від 06.06.2013 року (а.с.76).

Тому, висновок суду першої інстанції про те, що укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_5 договір купівлі-продажу будівельних матеріалів, з який побудований гараж розмірами 3,5 м. х 6,0 м. є нікчемним, оскільки не посвідчений нотаріально та не зареєстрованим у державному реєстрі речових прав не нерухоме майно, не відповідає обставинам справи та вказаним вище нормам матеріального права.

У звязку з наведеним рішення суду підлягає скасуванню, у ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, так як вони не ґрунтуються на законі. Договір купівлі-продажу будівельних матеріалів не потребує нотаріального посвідчення і державної реєстрації.

Керуючись ст.304, п.2ч.1ст.307, п.1,4ч.1ст.309 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

вирішила;

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 червня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення;

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, стягнення судових витрат та витрат на правову допомогу.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом двадцяти днів, з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.П.Фальчук

ОСОБА_10

ОСОБА_11