У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

15.11.2016 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Кравченко Т.М., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 про арешт майна боржника,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконними дії головного державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 при винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження № 47160007 від 25.10.2016 року та скасувати цю постанову.

З матеріалів, доданих до скарги, вбачається, що постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 47160007 головний державний виконавець Трембовецький М.М. виніс під час примусового виконання виконавчого листа № 2305/1594/13-к 1/694/7/13, що був виданий у кримінальному провадженні на виконання вироку в частині цивільного позову потерпілої ОСОБА_3

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до п. 8 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв'язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (частина п'ята статті 128 КПК).

Оскільки судове рішення щодо цивільного позову у кримінальному провадженні ухвалюється не за нормами ЦПК, які лише субсидіарно можуть бути застосовані при його розгляді, а його примусове виконання здійснює державна виконавча служба, то оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби при виконанні вироків, що стосуються вирішення цивільних позовів у кримінальному провадженні, відповідно до статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що поставнова державного виконавця при виконанні вироку, що стосується вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні, може бути оскаржена в порядку адміністративного судочинства та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у цивільній справі, якщо заява не підлягає розгляду в суді в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя,

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 про арешт майна боржника.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня отримання її копії до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя Т.М. Кравченко