№ 336/8427/15-ц
пр. № 2/336/429/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

11 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, у складі

головуючого судді О.І. Дацюк

при секретарі О.Б. Скибі

за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, про виселення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3, зміненим в ході розгляду справи, вказавши, що домоволодіння за адресою: м. Запоріжжя, вул. Мічуріна, 14 належить на праві спільної часткової власності позивачеві ОСОБА_1 (11/20 часток) та третій особі ОСОБА_4 (9/20 часток). Також в житловому будинку мешкає відповідач ОСОБА_3, який як онук позивача оселився в будинку з її дозволу. В період проживання протягом кількох останніх років відповідач ОСОБА_3 поводиться неправомірно та негідно, принижує честь та гідність позивача, через вживання алкогольних напоїв застосовує до неї насильство, комунальні послуги не сплачує та вчиняє крадіжки майна. Посилаючись, що в результаті неправомірних дій ОСОБА_3 порушуються права позивача як власника будинку та створюються неможливі для проживання умови, просить виселити ОСОБА_5 з житлового будинку № 14 по вул. Мічуріна у м. Запоріжжя без надання іншого житлового приміщення.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги на зазначених підставах, вказавши додатково, що відповідач ОСОБА_3 являється онуком позивача та через невиконання його батьками своїх батьківських обов'язків ОСОБА_1 опікувалась ОСОБА_3 та ОСОБА_6, які мешкали в будинку. Натомість протягом останніх кількох років через зловживання спиртними напоями ОСОБА_3 постійно вчиняє сварки, застосовує до позивача фізичне та психічне насильство, фактично вкрав та продав усе цінне майно позивача, яке знаходилось в будинку, через що в будинку наразі майже немає умов для нормального проживання.

Представник позивача на позовних вимогах наполягав, вказуючи, що позивачка багато разів зверталась до органів міліції з приводу поведінки ОСОБА_3 та застосування насильства, однак, кожного разу дільничний інспектор, посилаючись на те, що ОСОБА_3 має право проживання та користування будинком, тому підстав для вжиття щодо нього будь-яких заходів немає. Фактично відповідач своїми протиправними діями створив неможливі умови для проживання власнику будинку, не сплачує комунальні послуги, вчиняє насильство, тож є підстави для його виселення без надання іншого житлового приміщення.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась в установленому порядку, причини неявки суду не повідомила.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, причини неявки суду не повідомив.

Керуючись ст. 224 ч. 1 ЦПК України, яка вказує, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд, враховуючи думку позивача та її представника з цього приводу, розглянув справу заочно.

При вивченні матеріалів справи судом встановлено наступне.

Відповідно до копії договору від 27.02.2002 року (а.с. 11) ОСОБА_1 за договором дарування придбала 11/20 частин жилого будинку з відповідною частиною побутових та господарських будівель та споруд за адресою: м. Запоріжжя, вул. Мічуріна, 14.

З технічного паспорту на житловий будинок (а.с. 40) вбачається, що іншим співвласником домоволодіння є ОСОБА_4, якій належить 9/20 частин. Фактично два співвласника домоволодіння мешкають у різних квартирах, про що казано у технічному паспорті.

Відповідно до довідки Адресно-довідкового підрозділу УДМС в Запорізькій області ОСОБА_3 зареєстрований проживаючим у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з характеристикою голови квартального комітету № 92 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем проживання характеризується негативно, на нього неодноразово надходять скарги від бабусі, сестри та сусідів через застосування насильства, крадіжку речей, тощо.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2013 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 за ст. 185 ч. 1 КК України за фактом викрадення майна ОСОБА_1 закрите у зв'язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Відповідно до постанов про відмову у порушенні кримінальних справ від 22.03.2012 року, 20.07.2012 року та висновками дільничних міліції від 30.03.2014 року, від 25.08.2015 року від 31.08.2015 року підтверджується факти численних звернень ОСОБА_1 з приводу поведінки ОСОБА_3, а саме: влаштування останнім скандалів, нецензурної лайки та погроз застосування фізичного насильства на адресу ОСОБА_1, створення перешкод позивачеві у проживанні в будинку, тощо. Заходи впливу у вигляді застережень про недопустимість протиправної поведінки та профілактичних бесід з ОСОБА_3 належного результату не дали.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2015 року ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, у зв'язку з тим, що 20.02.2015 року ОСОБА_3 за місцем свого мешкання у ІНФОРМАЦІЯ_1 висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою на адресу своєї сестри ОСОБА_6

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 157 Житлового Кодексу України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Стаття 116 ч. 1 Житлового Кодексу України вказує, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Враховуючи пояснення позивача та досліджені в судовому засіданні письмові докази, які узгоджуються між собою, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 систематично порушуються правила співжиття, створюються перешкоди для нормального проживання ОСОБА_1. систематично порушується її спокій, що робить неможливим проживання його в будинку, належному позивачеві та третій особі.

Суд також враховує, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є літньою жінкою та не має змоги адекватно протистояти поведінці відповідача, відноситься до найбільш вразливої категорії громадян, підлягає особливому захисту та має право на спокійне життя, що є неможливим внаслідок протиправних дій з боку відповідача.

Зважаючи на викладене, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог.

Також відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, про виселення задовольнити.

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, з будинку № 14 по вул. Мічуріна у м. Запоріжжя, без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 487,20 гривень (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк