АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-7476 Головуючий у 1-й інстанції - Українець В.В.
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 червня 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 7 квітня 2016 року у справі

за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства "Центр охорони здоров'я тварин", треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

та зустрічним позовом Державного підприємства "Центр охорони здоров'я тварин" до ОСОБА_3, треті особи: Первинна профспілкова організація Об'єднання ветеринарної медицини в м. Києві, Київське міське відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, про визнання днів прогулами,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 7 квітня 2016 року за недоведеністю відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ДП "Центр охорони здоров'я тварин", треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Суд також відмовив у задоволенні зустрічного позову ДП "Центр охорони здоров'я тварин" до ОСОБА_3, треті особи: Первинна профспілкова організація Об'єднання ветеринарної медицини в м. Києві, Київське міське відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, про визнання днів прогулами.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні первісного позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити у повному обсязі (а.с. 217-223).

Рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову сторонами, зокрема ДП "Центр охорони здоров'я тварин" не оскаржується, а тому в апеляційному порядку у цій частині не перевіряється.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника позивач, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, представника відповідача та ОСОБА_5, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

16 лютого 2015 року ОСОБА_3 згідно з наказом №03-к було прийнято на роботу в Клініку ветеринарної медицини Солом'янського району м. Києва Державного підприємства "Центр охорони здоров'я тварин" (а.с.27).

Наказом №21-к від 20 липня 2015 року ДП "Центр охорони здоров'я тварин" ОСОБА_3 звільнено з роботи з 20 липня 2015 року в зв'язку з прогулом без поважних причин згідно з п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України (а.с.28).

У наказі зазначено, що фельдшер ветеринарної медицини Солом'янської клініки ветеринарної медицини ОСОБА_3 був відсутній на роботі протягом періоду з 28 травня 2015 року по 01 червня 2015 року без поважних причин.

Відповідно до графіків роботи позивач мав працювати 28 та 29 травня 2015 року (а.с.140-142).

Згідно з актами про відсутність на робочому місці 28, 29, 30 ті 31 травня 2015 року ОСОБА_3 не був на роботі (а.с.136-139).

Адміністрацією підприємства 18 червня 2015 року та 23 червня 2015 року було направлено ОСОБА_3 листи з проханням підтвердити поважність причини відсутності на роботі (а.с.47-48).

14 липня 2015 року відбулось засідання профспілкового комітету Первинної профспілкової організації Об'єднання ветеринарної медицини в м. Києві на якому розглянуте подання адміністрації ДП "Центр охорони здоров'я тварин" щодо надання згоди на звільнення ОСОБА_3 Відповідно до протоколу засідання профспілкового комітету, за наявності кворуму була надана згода на звільнення ОСОБА_3 за прогули (а.с. 52-53).

За встановлених обставин, у зв'язку із недоведеністю ОСОБА_3 факту відсутності його на роботі з поважних причин, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення первісного позову.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом проведена неправильна оцінка доказів та безпідставно, з порушенням процесуальних норм, надана перевага одним доказам над іншими, що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд взяв до уваги або відхилив докази, та вважав встановленою відсутність правових підстав для задоволення заявленого ОСОБА_3 позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальні частині оскаржуваного рішення (а.с.209-212).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга позивача не містить, в ході апеляційного розгляду представник позивача, адвокат ОСОБА_7, також не навів таких обставин.

Під час апеляційного розгляду, підтримуючи доводи апеляційної скарги, представник позивача підтвердив, що останній не був на роботі з 28 по 31 травня 2015 року. Відповідно до графіку ОСОБА_3 вважав 28-29 травня вихідними днями. Крім того, з 28 травня по 30 червня у позивача була літня заліково-екзаменаційна сесія у Житомирському національному агроекологічному університеті. Таким чином, позивач був відсутній на роботі з поважних причин.

Указані доводи відхиляються апеляційним судом як безпідставні ураховуючи наступне.

За правилами ст. 15 Закону України "Про відпустки" працівникам, які успішно навчаються без відриву від виробництва у вищих навчальних закладах з вечірньою та заочною формами навчання, надаються додаткові оплачувані відпустки на період настановних занять, виконання лабораторних робіт, складання заліків та іспитів.

Надання відпустки є обов'язком роботодавця, але виконуючи цей обов'язок роботодавець виявляється постійно обтяженим турботою про те, як перерозподілити обов'язки працівників, які йдуть у відпустку.

У даному випадку у розпорядженні суду відсутні докази, що позивач отримував у Житомирському національному агроекологічному університеті виклик на літню заліково-екзаменаційну сесію з 28 травня по 30 червня 2015 року та надавав його роботодавцю разом із заявою про надання навчальної відпустки.

Під час апеляційного розгляду представник позивача підтвердив суду, що письмові докази на підтвердження цих обставин у матеріалах справи відсутні, оскільки він не має таких доказів.

Таким чином, ОСОБА_3 фактично самовільно - без належного повідомлення роботодавця, відбув у відпустку, пов'язану із навчанням у вищому навчальному закладі.

Оцінка причин відсутності на роботі як поважних здійснюється судом при розгляді спору про звільнення. Очевидно поважними слід визнати такі причини, які виключають вину працівника. З огляду на це самовільний вихід у відпустку, пов'язану з навчанням, не може бути визнаний судом поважною причиною відсутності на роботі. Адже працівник не був позбавлений можливості отримати таку відпустку у порядку, встановленому КЗпП України та Законом України "Про відпустки".

Відповідно до роз'яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду трудових спорів" № 9 від 6 листопада 1992 року (із наступними змінами та доповненнями) самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом відпустки не відноситься до поважних причин відсутності працівника на роботі.

З огляду на викладене висновки районного суду про те, що правових підстав вважати причини відсутності позивача на роботі поважними немає, базуються на повному та всебічному аналізі наданих сторонами доказів та правильному застосуванні до спірних правовідносин норм трудового законодавства, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 7 квітня 2016 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до Державного підприємства "Центр охорони здоров'я тварин", треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома