Ухвала

іменем україни

28 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про поновлення строку звернення до суду, визнання незаконним дій, визнання недійсним наказу про звільнення, скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (далі - ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» про поновлення строку звернення до суду, визнання незаконним дій, визнання недійсним наказу про звільнення, скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 03 червня 2013 року позивач був прийнятий на роботу на посаду заступника начальника відділу формування та розподілу фінансових ресурсів департаменту економіки та фінансів апарату управління ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз».

21 серпня 2013 року ОСОБА_3 був переведений на посаду заступника начальника служби організації постачання матеріально-технічним ресурсами бази виробничо-технічного обслуговування та комплектації ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз».

Наказом від 20 березня 2014 року № 22-л позивача було звільнено з посади заступника начальника служби організації постачання матеріально-технічним ресурсами бази виробничо-технічного обслуговування та комплектації ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін та видано трудову книжку з відповідним записом.

Вважав наказ про звільнення незаконним, оскільки був підписаний не уповноваженою особою та в супереч вимогам пп. 18 п. 9.5.9., п. 9.5.12 Статуту ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз».

Враховуючи викладене, позивач просив: визнати причину пропуску ним строку звернення до суду поважною та поновити строк звернення до суду; визнати незаконними дії головного інженера бази виробничо-технічного обслуговування та комлектації ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» ОСОБА_4 щодо видання наказу від 20 березня 2014 року №22-л та недійсним наказ ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» від 20 березня 2014 року №22-л; зобов'язати ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» скасувати наказ від 20 березня 2014 року №22-л та негайно поновити його на посаді заступника начальника служби організації постачання матеріально-технічними ресурсами бази виробничо-технічного обслуговування та комплектації ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз»; стягнути з ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» на його користь заборгованість із заробітної плати за березень 2014 року; стягнути з ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 березня 2014 року по день розгляду справи; стягнути з ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» на його користь моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано причину пропуску ОСОБА_3 строку звернення до суду поважною.

Поновлено ОСОБА_3 строк звернення до суду з позовом про поновлення на роботі.

Визнано незаконним наказ ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» від 20 березня 2014 року № 22-л про звільнення ОСОБА_3 з посади заступника начальника служби з організації постачання матеріально-технічними ресурсами бази виробничо-технічного обслуговування та комплектації ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз».

Поновлено ОСОБА_3 на посаді заступника начальника служби з організації постачання матеріально-технічними ресурсами бази виробничо-технічного обслуговування та комплектації ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» з 20 березня 2014 року.

Стягнуто з ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі за березень 2014 року в сумі 5311 грн 95 коп.

Стягнуто з ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20 березня 2014 року по 12 січня 2015 року в сумі 94 291 грн 73 коп.

Стягнуто з ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 2 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з п. 9.5.8 статуту ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» правління очолює голова правління, який організовує роботу правління і несе відповідальність перед загальними зборами, наглядовою радою та іншими органами товариства згідно чинного законодавства.

Повноваження голови правління відповідача визначенні п. 9.5.9 статуту.

Відповідно до п. 9.5.12 статуту товариства, у разі відсутності голови правління, виконання його обов'язків може покладатися наказом голови правління на заступника голови правління або члена правління.

Пунктом 9.3.4 статуту передбачено, що рішення про обрання, відсторонення чи звільнення голови правління товариства приймається загальними зборами акціонерів.

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що на головного інженера бази виробничо-технічного обслуговування та комплектації ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» ОСОБА_5 не було покладено обов'язків голови правління, його не уповноважено на підписання наказу про звільнення позивача, правильно вважали, що у такому випадку звільнення позивача є незаконним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Встановивши, що позивача незаконно звільнено із займаної посади, суди попередніх інстанцій правильно вважали, що він повинен бути поновлений на роботі та з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

При цьому, встановивши, що під час звільнення із позивачем не був проведений розрахунок, суди правильно виходили із того, що з ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати у вказаному судом розмірі.

Відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту України від 29 липня 1993 року передбачено порядок внесення записів у трудові книжки.

Вирішуючи позовні вимоги про зобов'язання відповідача скасувати наказ від 20 березня 2014 року № 22-л про звільнення та скасувати запис у трудовій книжці про звільнення, суди правильно виходили із наведених норм матеріального права та обґрунтовано вважали, що відповідач, у зв'язку з незаконним звільненням, зобов'язаний внести відповідні записи у трудову книжку.

Крім того, суди дійшли правильних висновків щодо наявності підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, розмір якої суд правильно визначив, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи ступінь моральних страждань і переживань позивача, завданих внаслідок неправомірних дій відповідача.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

М.В.Дем'яносов

І.К.Парінова