Справа №577/3967/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1780/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі: головуючого- Бойка В. Б.,

суддів - Семеній Л. І. , Шевченка В. А.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 жовтня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Конотопського району Сумської області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з даним позовом, в якому просила визнати поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 жовтня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухваленого рішення, неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, встановити додатковий строк для прийняття спадщини.

Вказує, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому факту, що на час відкриття спадщини в неї виникли тяжкі життєві обставини, а саме: хворобливість народженої доньки, яка потребувала постійного догляду, проживання в іншому регіоні ніж той в якому відкрилась спадщина, стало перешкодою своєчасно звернутись з заявою про прийняття спадщини.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є : неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 215 ЦПК України визначено, що в мотивувальній частині рішення повинні бути зазначені в т.ч. встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, а також мотиви, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти.

Зазначеним вимогам процесуального закону оскаржуване рішення відповідає не в повному обсязі.

Зокрема, як встановлено судом першої інстанції та як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 є онукою ОСОБА_8, яка померла 02 жовтня 2008 року в с. Бережне Конотопського району Сумської області ( а.с. 6-9 ). Після її смерті відкрилась спадщина, заповіту за життя ОСОБА_9 складено не було.

З довідки виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради Конотопського району Сумської області та листа приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу ОСОБА_7 ( а.с. 10, 21 ) слідує, що після смерті ОСОБА_8 спадкова справа не заводилась, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття до нотаріуса не звертались. Спадкоємець за законом син померлої ОСОБА_5, громадянин ОСОБА_10 Федерації, 29 липня 2016 року подав заяву про те, що спадщину на протязі року після смерті матері не приймав та приймати не буде.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Позивач є спадкоємцем за законом пятої черги, проживала окремо від спадкодавця, заяви про прийняття спадщини не подавала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як розяснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року « Про судову практику у справах про спадкування », що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про недоведеність позивачем обставин, що перешкоджали на протязі 8 років поданню заяви про прийняття спадщини. Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

За змістом ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, доказуванню підлягають поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини на протязі 6 місяців з часу відкриття спадщини ( 02 жовтня 2008 року - 02 квітня 2009 року ), а не усі 8 років після смерті спадкодавеці, як помилково вважав місцевий суд.

З матеріалів справи вбачається, що 26 квітня 2008 року в ОСОБА_11 народилася донька ОСОБА_11 ( а.с. 12 ). В період з жовтня 2008 року по квітень 2009 року донька позивача часто та довготривало хворіла, та вона постійно потребувала догляду матері ( а.с. 14,15 ).

Окрім того, ОСОБА_3 із своєю родиною проживала в іншому регіоні м. Києві, а її чоловік ОСОБА_12, в звязку з перебуванням на військовій службу, не міг доглядати доньку ( а.с. 11, 13).

Отже, з викладеного слідує, що позивач на протязі шести місяців з часу відкритті спадщини з обєктивних причин не мала можливості, звернутись до нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини, з відповідно заявою та здійснити своє право, передбачене ст. 1269 ЦК України.

Слід зазначити також, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, судом першої інстанції не враховано заяви про визнання позову відповідачем ОСОБА_4 сільська рада Конотопського району Сумської області ( а.с. 22 ). В порушення приписів ч. 4 ст. 174 ЦПК України, ухвала про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову місцевим судом не постановлювалась.

Як розяснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції » від 12 червня 2009 року №2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки ОСОБА_4 сільська рада Конотопського району Сумської області визнала позовні вимоги, таке визнання не суперечить закону й не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

До суду апеляційної інстанції відповідачем, а також третіми особами ОСОБА_6 та ОСОБА_5 подано заяву про визнання позову у повному обсязі.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та, у відповідності до пунктів 1), 3) та 4) ч. 1 ст. 309 ЦПК України, ухвалення нового рішення про визначення ОСОБА_3 додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 тривалістю у один місяць.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 жовтня 2016 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_8, яка померла 02 жовтня 2008 року, тривалістю у один місяць.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді