Номер провадження: 22-ц/785/4514/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі головуючого Гончаренко В.М.

суддів Таварткіладзе О.М., Короткова В.Д.,

з участю секретаря Ярахмедова Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Пересипський» до ОСОБА_2, третя особа Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради про зобов»язання не чинити перешкоди демонтажу будівель, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Пересипський», треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зобов»язання припинення демонтажу надвірної будівлі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2016 року,-

встановила:

24.07.2015 року КП ЖКС «Пересипський» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобов»язання не чинити перешкоди демонтажу надвірної будівлі №2 по вулиці Бадаєва,11 в місті Одесі, посилаючись на те, що згідно розпорядження міського голови м. Одеси від 28.01.03р. № 97-01р житловий будинок, який розташований за зазначеною адресою передано на баланс КП „ЖКС «Пересипський».

Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 15.08.1980 року № 419 даний житловий будинок визнано аварійним, у зв»язку з чим розпорядженням Суворовської районної адміністрації № 271р. від 18.06.2015р. зобовязано КП ЖКС «Пересипський» демонтувати зазначені будівлі.

При цьому, ОСОБА_2 чинить перешкоди по виконанню зазначених робіт.

Не погоджуючись з зазначеним позовом, 03.11.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до КП ЖКС «Пересипський» про зобов»язання припинення демонтажу надвірної будівлі, посилаючись на те, що вона користується надвірною будівлею на підставі усної згоди власників надвірної будівлі, а демонтаж вказаної частини надвірної будівлі необхідний для ОСОБА_7, оскільки ця будівля йому заважає.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2016 року позов задоволено.

ОСОБА_2, вважаючи рішення незаконним та таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, 04.05.2016 року надала до суду апеляційну скаргу про скасування рішення з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на них, перевіривши матеріали справи, законність i обґрунтованість рішення суду першої iнстанцiї та доводiв апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне їх відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, розпорядженням міського голови м. Одеси від 28.01.03р. № 97-01р житловий будинок № 11 по вул. Бадаєва в м. Одесі передано на баланс КП «ДЕЗ „Пересипське, перейменоване рішенням Одеської міської ради № 1165-V від 05.04.2007 року в КП „ЖКС „Пересипський (а.с. 4,5,6).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 15.08.1980 року № 419, вищезазначений житловий будинок визнано аварійним (а.с. 7,8).

Загальний фізичний знос противоротньої будівлі літ. «А2» та надвірних споруд складає 89%, технічний стан є непридатний до експлуатації та погрожуючий обрушенням (а.с. 9-13).

Розпорядженням Суворовської районної адміністрації № 271р. від 18.06.2015р. зобовязано Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Пересипський» демонтувати зазначені будівлі (а.с. 21).

При цьому, ОСОБА_2, мешканка квартири АДРЕСА_1 чинить перешкоди по виконанню зазначених робіт (а.с. 22,23).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно вимог ст. 7 Житлового кодексу України, непридатні до проживання житлові будинки зносяться по рішенню виконавчих комітетів відповідних рад.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради № 271р. від 18.06.2015р., яке є чинним залишається не виконаним, доказів протилежного суду не надано, своїми діями ОСОБА_2 чинить перешкоди в примусовому виконанні акту органу місцевого самоврядування.

Суд першої інстанції, залишаючи без задоволення зустрічний позов ОСОБА_2, виходив з того, що останньою не надано жодних належних та допустимих доказів в підтвердження своїх позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такою думкою суду першої інстанції та вважає, що виконанню підлягає розпорядження Суворовської районної адміністрації № 271р. від 18.06.2015р. про знесення аварійного житлового будинку № 11 по вул. Бадаєва в м. Одесі, який загрожує здоров»ю та життю громадян та який не може використовуватися для зберігання майна, оскільки може обвалитися та спричинити людські жертви.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За правилами ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, висновок суду відповідає обставинам справи та узгоджується з нормами матеріального і процесуального права, які ним правильно застосовані.

При цьому, доводи скарги та матеріали справи не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 309 ЦПК України, як підстави для скасування рішення.

Скаржникне надав жодних доказів, які б обґрунтовували та підтверджували ті обставини, на які він посилається в апеляційній скарзі.

Таким чином, приведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення скаржниками норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1.ч.1 ст.314 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді О.М.Таварткіладзе

ОСОБА_8