Справа № 646/166/16-ц
Провадження № 2/646/474/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.06.16 року м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого у справі судді Нікуліної Л.П.,
за участю секретаря - Штефан А.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Червонозаводського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Червонозаводського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком № 27/6 по вулиці Аеродромній в м. Харкові.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є власником житлового будинку № 27/6 з надвірними будівлями, що знаходиться по вулиці Аеродромній в м. Харкові. Відповідач ОСОБА_2 є колишнім чоловіком його онуки ОСОБА_2 ОСОБА_3 Після розірвання шлюбу онуки та відповідача, останній почав проживати в одній половині зазначеного будинку без його дозволу. Оскільки відповідач не є членом їх сімї тривалий час та не проживає в зазначеному будинку більш двох років, позивач просив визнати його таким, що втратив право користування житловим будинком № 27/6 по вулиці Аеродромній в м. Харкові.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином.
В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином.
Представник третьої особи - Служба у справах дітей Червонозаводського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вислухавши пояснення представників позивача, представника третьої особи, свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить будинок по вулиці Аеродромній, 27/6 в м. Харкові на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за р. № 1-1193, про що в реєстрі прав власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» зроблено відповідний запис (а.с.6,7)
У будинку по вулиці Аеродромній, 27/6 в м. Харкові зареєстровані позивач, його син ОСОБА_7, онука ОСОБА_2 ОСОБА_3, її двоє дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також відповідач ОСОБА_2 (а.с. 25)
18.05.2011 року шлюб між ОСОБА_2 ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 61. (а.с. 22)
Від шлюбу ОСОБА_2 ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 мають двох дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 19,20)
Згідно довідки про неотримання аліментів, виданої Комінтернівським ВДВС ХМУЮ від 15.03.2016 року, ОСОБА_2 не платить аліменти на утримання спільних дітей. (а.с. 51)
В рамках виконання виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 ОСОБА_3 на утримання спільних дітей, державним виконавцем було здійснено вихід за місцем реєстрації відповідача за адресою: м. Харків, вул. Аеродромна, 27/6, за результатами якого складено акт від 30.05.2016 року, згідно якого боржник ОСОБА_2ОЛ. за вищезазначеною адресою не проживає більш ніж 2 роки.
Позивач підтвердив, що відповідач ОСОБА_10 більш двох років житлом не цікавиться, в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймає.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 зазначив, що є чоловіком доньки позивача ОСОБА_10 ОСОБА_3 та її колишній чоловік ОСОБА_10 не мешкає за адресою: м. Харків, вул. Аеродромна, 27/6.
Судом встановлено, що реєстрація відповідача за адресою спірному будинку перешкоджає позивачу належним чином користуватися своєю власністю. Оскільки у добровільному порядку відповідач не припиняє свою реєстрацію у будинку, позивач вимушений звернутися до суду із позовом, оскільки вважає своє право власника порушеним.
Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 41 Конституції України закріплений принцип непорушності права власності. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Права власника житлового будинку, квартири, визначені ст.383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла за законом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач, як власник житлового будинку, не може в повній мірі реалізувати своє право власності, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, тому що в ньому до теперішнього часу зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який фактично у будинку не проживає, спірне житло відповідач залишив добровільно, право відповідача на проживання у будинку позивачем не порушувалося. Тому суд вважає занеобхідне визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловою площею в спірному будинку.
Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду і документально підтверджені, підлягають стягненню на його користь з відповідача в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України.
На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 218? 224-226 ЦПК України, ст.ст.15,16,316,317,321,383 386,391 ЦК України, п.п. 33, 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №5 від 07.02.2014 р., суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Червонозаводського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком № 27/6 по вулиці Аеродромній в м. Харкові.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят однієї) гривні 20 копійок.
Відповідно до ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя - Л.П.Нікуліна