У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДьоміної О.О.,
суддів: Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,
Леванчука А.О., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що згідно з договором позики від 27 липня 2011 року № 01-04/09 він передав у борг ОСОБА_7 723 430 доларів США, що також підтверджується розпискою від 27 липня 2011 року.

На забезпечення повернення боргу за договором позики, ОСОБА_7 04 жовтня 2013 року сплатив 164 400 грн, що еквівалентно 20 000 доларів США. Інша частина позики відповідачем не повернута та у добровільному порядку сплатити борг відповідач відмовляється, у зв'язку з чим ОСОБА_6 просив стягнути з ОСОБА_7 6 014 326 грн 50 коп. заборгованості за договором позики, 365 892 грн 84 коп. - 3% річних та 61 491 грн 55 коп., а всього 6 441 710 грн 85 коп.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 07 травня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 заборгованість за договором позики у розмірі 6 441 710 грн 85 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 02 червня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, оскільки вона подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 червня 2016 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_8 - ОСОБА_9, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що вона має бути задоволена.

Відмовляючи ОСОБА_8 у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд керувався тим, що строк на апеляційне оскарження пропущений нею без поважних причин.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судом апеляційної інстанції не враховано вимог цивільного процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається, що 07 травня 2014 року Обухівським районним судом Київської області задоволено позов ОСОБА_6

Згідно з журналом судового засідання від 07 травня 2014 року рішення суду ухвалено тільки за участю представника позивача. У судовому засіданні проголошені вступна і резолютивна частини рішення (а. с. 34, т. 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦПК України рішення суду або його вступна та резолютивна частини проголошуються негайно після закінчення судового розгляду і прилюдно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Головуючий роз'яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження. У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин судового рішення суд повідомляє, коли особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним рішенням суду.

Із матеріалами справи вбачається, що представник ОСОБА_8 - ОСОБА_10 - отримав повний текст рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 травня 2014 року - 20 травня 2016 року (а. с. 255, т. 3).

З апеляційною скаргою на рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 травня 2014 року ОСОБА_8 звернулася до суду першої інстанції 30 травня 2016 року, про що свідчить відбиток штампу суду. (а. с. 2−9, т. 4). Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_8 подала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, у якій зазначала, що у зв'язку з тим, що посвідчену у встановленому законом порядку копію повного тексту рішення суду першої інстанції вона отримала 20 травня 2016 року, тому вважала, що строк на апеляційне оскарження порушено нею з поважних причин. (а. с. 10, 11, т. 4)

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 02 червня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги - не більше тридцяти днів з дня отримання ухвали, а саме: подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Вказану ухвалу апеляційного суду ОСОБА_8 отримала 06 червня 2016 року (а. с. 30, т. 4).

13 червня 2016 року представник ОСОБА_8 - ОСОБА_9 - подала до апеляційного суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, у якій зазначала, що з повним текстом оскаржуваного судового рішення ОСОБА_8 ознайомилася лише 20 травня 2016 року (а. с. 47−52, т. 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 3 ст. 294 ЦПК України апеляційний суд за заявою особи може поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у разі наявності поважних причин пропущення цього строку.

Визнавши причини пропущення строку на апеляційне оскарження неповажними та дійшовши висновку про відсутність підстав для його поновлення, апеляційний суд не погодився, що поважною причиною пропущення строку на апеляційне оскарження є несвоєчасне отримання копії рішення.

Разом із тим апеляційний суд не звернув уваги, що ЦПК України не містить вичерпного переліку поважності причин пропущення строку на оскарження. Вони оцінюються у кожній конкретній справі, виходячи із фактичних обставин.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 07 вересня 2016 року у справі № 6-1250цс16, неотримання повного тексту оскаржуваного судового рішення позбавляє особу права визначення необхідності подання апеляційної скарги та її мотивування, що є вимогою ст. 295 ЦПК України.

Апеляційний суд належним чином не дослідив причини пропущення строку на апеляційне оскарження, не врахував те, що представник відповідача виконав вказівки суду щодо усунення недоліків апеляційної скарги та звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, обґрунтувавши причини пропущення цього строку, не дав належної оцінки доводам ОСОБА_8 щодо дотримання права заявника на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і відмовив у відкритті апеляційного провадження у справі.

Ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги.

Керуючись статтями 333, 336, 338, 342, 343, 344, 345, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 червня 2016 року скасувати, вирішення питання про прийняття апеляційної скарги передати до апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Дем'яносов
А.О. Леванчук
А.В. Маляренко
О.М. Ситнік