У х в а л а

іменем україни

1 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів:Демяносова М.В., Маляренка А.В., Леванчука А.О., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_6 про стягнення боргу, за касаційною скаргою Колінько Альони Валеріївни, яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 9 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулось до суду з позовом про стягнення боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 1 жовтня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір на суму 6 300 грн, зі сплатою 38,6 % річних, з кінцевим терміном повернення до 20 вересня 2012 року. Відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, унаслідок чого виникла заборгованість у сумі 35 953 грн 48 коп. з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 6 199 грн 27 коп.; відсотки - 9 518 грн 43 коп.; підвищені відсотки - 20 235 грн 78 коп.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 січня 2016 року позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 35 953 грн 48 коп.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 9 лютого 2016 року рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» відмовлено.

У касаційній скарзі Колінько А.В., яка діє в інтересах ПАТ «Універсал Банк», просить суд касаційної інстанції скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що 1 жовтня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір на суму 6 300 грн, зі сплатою 38,6 % річних, з підвищеною процентної ставкою у разі прострочення платежу в розмірі 115,8 %, з кінцевим терміном повернення до 20 вересня 2012 року.

Відповідно до п. 5.1 укладеного договору та додатків № № 1, 2 до укладеного договору погашення основної суми кредиту та сплата процентів здійснюється у формі щомісячних ануїтетних платежів у розмірі 258,41 грн. у строк до 20 числа кожного місяця.

Відповідач належним чином зобов'язань за кредитним договором не виконував.

Відповідно до п. 6.6 укладеного кредитного договору кредитор має право вимагати від позичальника достроково погасити кредит до настання остаточного строку терміну погашення, а позичальник зобов'язаний на письмову вимогу кредитора достроково погасити кредит в повному обсязі та сплатити нараховані проценти за користування кредитом, нараховану неустойку та інші платежі й нарахування за цим договором, що підлягають сплаті позичальником на користь кредитора, але не пізніше тридцяти календарних днів з дати одержання такої вимоги кредитора у разі затримки сплати частини кредиту та/або процентів за його користування принаймні за один календарний місяць.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_6 умов кредитного договору щодо повернення кредиту відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умов кредитного договору банк використав право дострокової вимоги стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором, надіславши йому письмову вимогу від 2 лютого 2009 року про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів протягом 30 календарних днів.

Якщо кредитор змінює на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, позовна давність обчислюється від цієї дати.

Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до боржника протягом трьох років від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, враховуючи вимоги ст. 1050 ЦК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом 6 лютого 2014 року, тобто поза межами трирічного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який був змінений відповідно до п. 6.6 укладеного кредитного договору.

Крім того, апеляційний суд вірно зазначив, що в ході розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_6 було заявлено клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності, проте суд першої інстанції не врахував доводів та пояснень відповідача та помилково виходив з того, що датою сплати останнього платежу є 20 вересня 2012 року.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Установивши, що оскаржуване рішення відповідає вимогам статей 213, 214 ЦПК України, та керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Колінько АльониВалеріївни, яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 9 лютого 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

А.О.Леванчук

А.В.Маляренко

О.В.Ступак