ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8865/16-ц
провадження № 2/753/4991/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

за участю секретаря - Кубіва С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Фінансовий експерт» про стягнення страхового відшкодування

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року позивач, ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до відповідача, товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Фінансовий експерт» про стягнення страхового відшкодування. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 16.06.2015 року між товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Фінансовий експерт» та ОСОБА_2 було укладено Міжнародний Страховий договір подорожуючих № 823293, відповідно до умов якого страхова сума складає 50 000 доларів США з періодом дії з 22.06.2015 року по 19.09.2015 року. 01.09.2015 року в Канаді із позивачем стався страховий випадок - раптове гостре захворювання, розлад здоров'я, тілесне ушкодження. Внаслідок чого, з метою надання термінової медичної допомоги було викликано швидку медичну допомогу та госпіталізовано позивача до медичного закладу де виникла необхідність термінового проведення медичних досліджень. 22.09.2015 року позивач надала відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування, проте їй було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, у зв'язку із чим позивач був змушений звернутися до суду з відповідним позовом у якому, уточнивши позовні вимоги просила суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 23 026 грн. 45 коп., індекс інфляції - 23 694 грн. 21 коп., 3 % річних - 344 грн. 45 коп., витрати на правову допомогу - 12 000 грн. та судовий збір.

Позивач в судове засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України, про причини його неявки суду не відомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 16.06.2015 року між, товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Фінансовий експерт» та ОСОБА_2 було укладено Міжнародний Страховий договір подорожуючих № 823293, відповідно до умов якого страхова сума складає 50 000 доларів США з періодом дії з 22.06.2015 року по 19.09.2015 року.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Як вбачається із матеріалів справи, 01.09.2015 року ОСОБА_2, яка перебувала в м. Оттава відчула погіршення здоров'я, внаслідок чого втратила свідомість.

З метою надання термінової медичної допомоги сусідами було викликано швидку медичну допомогу та госпіталізовано до медичного закладу де виникла необхідність термінового проведення медичних досліджень, що підтверджується копією медичного висновку № 8349435 від 01.09.2015 року відповідного медичного закладу Канади.

Як вбачається з матеріалів справи 02.09.2015 року позивач зателефонувала до Сервісної компанії в Маямі (телефон був зазначений в договорі страхування) з метою повідомити про страховий випадок, що підтверджується роздруківкою оператора телефонного зв'язку Videotron від 02.10.2015 року.

03.09.2015 року відбувся дзвінок з Сервісної компанії «Коріс Україна». Менеджеру страхової компанії було повідомлено про страховий випадок.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що 01.09.2015 року, перебуваючи за кордоном, поїхав погуляти разом із дружиною, ОСОБА_2 в м. Оттава. Під час прогулянки дружина сказала, що погано себе почуває і вони вирішили поїхати додому. Приблизно за 50 м від будинку де вони жили вона втратила свідомість, впала. Він негайно покликав сусідів по допомогу, викликали швидку. Коли приїхала швидка допомога, лікарі зробили аналізи та сказали, що ОСОБА_2 необхідно госпіталізувати. В госпіталі зробили обстеження до 2 годин ночі. Лікарі запросили страховий полюс та сказали, що самі повідомлять страхову компанію про страховий випадок. Разом з тим, на наступний день, 02.09.2015 року виписали рахунок і сказали повідомляти страхову компанію самостійно, оскільки у них не має спеціаліста. ОСОБА_3 в цей же день попросив зятя, оскільки він вільно володіє англійською мовою зателефонувати до Сервісної компанії в Маямі (телефон був зазначений в договорі страхування) і повідомити про страховий випадок. 02.09.2015 року о 17 годині зателефонували до Сервісної компанії в Маямі, але слухавку ніхто не підняв, спрацював автовідповідач. 03.09.2015 року зателефонували в компанію, повідомили, що сталося і їм сказали чекати телефонного дзвінка з України. Дійсно, такий дзвінок відбувся 03.09.2015 року з Сервісної компанії «Коріс Україна». Під час розмови, запитали, кому здійснювати оплату, на що представник компанії сказав все оплачувати самостійно, а потім надати всі чеки, медичну документацію в страхову компанію. Також запитали, коли вони будуть в м. Києві, їм відповіли, що 21.09.2015 року, на що пояснили прийти протягом двох тижнів після приїзду та написати заяву. Пояснив, що в м. Київ він з дружиною прилетів 21.09.2015 року, а 22.09.2015 року прийшли в страхову компанію, де їм повідомили, що їх пам'ятають та питань по ним не має, через місяць отримують перший транш. Під час заповнення документів в графі, «дата повідомлення про страховий випадок» працівник сказав, що вони мають писати саме фактичний дзвінок до сервісного центру - 03.09.2015 року, а не вказувати дзвінок в Маямі. 23.11.2015 року було отримано відмову у зв'язку із невчасним повідомленням страхувальника про страховий випадок.

Відповідно до копій медичного висновку № 8349435 від 01.09.2015 року та квитанції на оплату медичних послуг позивач понесла витрати у розмірі 1 399 Канадський доларів.

Як вбачається з матеріалів справи 22.09.2015 року позивач звернулась до відповідача із письмовою заявою на виплату страхового відшкодування та надала відповідні документи, які підтверджують дійсність страхового випадку.

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Фінансовий експерт» листом від 23.11.2015 року № 370 повідомило позивача про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування, посилаючись на те, що позивач 01.09.2015 року без узгодження із Сервісною компанією чи страховиком самостійно звернулась до медичного закладу Канади, самостійно оплатила витрати по невідкладній допомозі та невчасно повідомила про страховий випадок.

Відповідно до п.5.2.4. Договору підставою відмови страховика у виплаті страхового відшкодування є несвоєчасне (понад 24 години після настання страхового випадку) повідомлення про це страховика (його сервісну службу) без поважних причин.

У пункті 19 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що з урахуванням змісту ст. 979 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (п. 5 ч. 1 ст. 989, п. 5 ч. 1 ст. 991 ЦК України) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Фінансовий експерт», відмовило у виплаті страхового відшкодування у розмірі 1 399 Канадський доларів.

Разом з тим матеріали справи не містять доказів, які б вказували на належні причини невиплати позивачу страхового відшкодування, зокрема те, що невчасне повідомлення страховика позбавило його можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком не було встановлено таких і під час розгляду справи.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В ч. 1 ст. 60 ЦПК України зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Згідно із ч. 2 статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, положень чинного законодавства, суд приходить до висновку про те, що на користь останнього підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 23 026 грн. 45 коп., індекс інфляції за уточненим розрахунком суду в розмірі 667 грн. 76 коп., 3 % річних - 344 грн. 45 коп.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов'язаних з оплатою правової допомоги суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги.

Частиною 1 ст. 56 ЦПК України встановлено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

У зв'язку з тим, що суду не надано доказів й розрахунків погодинної роботи представника позивача, що підтверджують його участь у судових засіданнях підстав для задоволення вимог про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 12 000 грн. немає.

Згідно вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач частково довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 979-984, 988-992, 999, ЦК України, Законом України «Про стахування», ст. ст. 10, 11, 58-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Фінансовий експерт» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Фінансовий експерт» () на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,) страхове відшкодування у розмірі 23 026 (двадцять шість тисяч двадцять шість) грн. 45 коп., індекс інфляції - 667 (шістсот шістдесят сім) грн. 76 коп., 3 % річних - 344 (триста сорок чотири) грн. 45 коп. та судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА