Справа №: 343/64/15-ц
Провадження №: 2/0343/20/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано?Франківської області справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяв: про зміну позовних вимог від 30.03.2015р. (а.с.123-127 т.1), про уточнення позовних вимог від 01.06.2016р. ( а.с.134 т.2) , просить постановити рішення, яким:

1. Звернути стягнення на

готель та кафе, позначені на плані літерою «А», загальною площею 932.1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 0;

земельну ділянку, площею 0.3400 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для обслуговування мотелю і кафе, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 0;

що належать ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності від 06.09.2007 року та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 02.08.2007 року, шляхом визначеним статтею 38 Закону України «Про іпотеку», іпотечними договорами, а саме на підставі рішення суду шляхом продажу вказаного майна ПАТ «ВіЕс Банк» (79000, м. Львів, вул. Грабовського, 11, рах. №00 в ЛТУ НБУ м.Львова, МФО 325213, ) від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі?продажу за ціною визначеною уповноваженим експертом оцінювачем на день проведення продажу, для чого забезпечити право ПАТ «ВіЕс Банк» (79000, м. Львів, вул. Грабовського, 11, рах. №00 в ЛТУ НБУ м.Львова, МФО 325213, ) щодо всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: отриманням дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, підприємств, організацій незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги, а також вільного доступу уповноважених представників банку до предмету іпотеки, тощо) необхідних для здійснення такого продажу, а кошти одержані від реалізації скерувати для задоволення вимог ПАТ «ВіЕсБанк»: за кредитним договором КU 019960 від 27.03.2013 року в розмірі 179 651.94 доларів США, що складається з : 169 116.05 доларів США - заборгованість по тілу кредиту та 10 535.89 доларів США- заборгованість по відсотках, з переведенням іноземної валюти в гривню по курсу НБУ на день ухвалення рішення суду та 7 286.75 гривень , та за кредитним договором №73007/36 від 05.06.2008 року в розмірі 194 823.61 доларів США, що складається з: 185 305.67 доларів США - заборгованість за тілом кредиту та 9 181.22 доларів США - заборгованість за відсотками, з переведенням іноземної валюти в гривню по курсу НБУ на день ухвалення рішення суду.

2. Закріпити за ПАТ «ВіЕс Банк» права управителя щодо вільного доступу представників управителя та інших осіб визначених управителем до майна, що передано в управління; укладення договорів оренди майна переданого в управління з третіми особами; розпорядження коштами, отриманими за результатами управління майном, укладення договорів відповідального зберігання майна, що передається в управління з третіми особами; представляти інтереси у всіх установах чи підприємствах незалежно від організаційної форми та підпорядкування з питань пов»язаних з замовленням, посвідченням , отриманням необхідних документів ( в тому числі у відповідній райдержадміністрації, в органах місцевого самоврядування, в банківських установах, житлово-комунальних органах, в органах державної пожежної охорони, в органах газопостачання, у відповідному структурному підрозділі енергозабезпечувальної установи, в органах зв»язку, водоканалу та інших підприємствах, установах та організаціях) з питань, що стосується належного здійснення управління майном, передачу в оренду, забезпечення нерухомого майна електроенергією, водо- та газопостачанням, телефонним зв»язком; здійснювати реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ( в тому числі, але не виключно права власності, інших речових прав, обтяжень речових прав тощо, щодо їх виникнення, припинення, переходу, зміни, тощо); підписувати та подавати заяви про надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію припинення іпотеки та про державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна; володіти, користуватись і розпоряджатись майном у встановлених чинним в Україні законодавством та цим Договором; інші права необхідні для здійснення належного управління майном.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕсБанк» сплачений судовий збір в сумі 3775.80 гривень, з яких 3654.00 гривні за подання позовної заяви та 121.80 гривню за подання заяви про забезпечення позову.

Свої вимоги мотивує тим, що 27.03.2013 року між ПАТ "ВіЕсБанк"( правонаступника ПАТ "Фольксбанк") та ОСОБА_1 було укладено кредитний договорів № КU 019960, з додатками та доповненнями, згідно якого позивачем було надано відповідачці кредит в розмірі 195 000 доларів США, з кінцевим строком погашення не пізніше 26.03.2020р.

Однак, відповідач свої зобов"язання не виконує та порушила умови кредитного договору, щодо належного та своєчасного повернення коштів та відсотків за їх користування.

У зв"язку з цим позивачем 15.10.2014 року надіслано лист-повідомлення №09-3/22431 з вимогою повного виконання зобов"язань за кредитним договором та попереджено про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно кредитного договору, лист про виконання зобов"язань за кредитним договором повинен бути виконаний позивачальником(відповідачем) протягом 30 календарних днів.

Лист-вимога залишена відповідачкою без належного реагування, повне чи часткове погашення заборгованості за кредитним договором, відповідачкою не проведено.

Відповідач своїх договірних зобов"язань не виконав, а саме заборгував банку кошти у загальній сумі 179 651.94 доларів США та 7286.75 гривень, з яких:

169 116.05 доларів США - заборгованість по кредиту;

10 535.89 доларів США - заборгованість по відсотках;

7 286.75 гривень - пеня.

З метою забезпечення виконання забов"язань за кредитним договором № КU 019960 від 27.03.2013 року між позивачем та ОСОБА_1 28.03.2013 року укладено іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу та зареєстрованому в реєстрі за №444. Згідно даного договору відповідачка (іпотекодавець) надала в заставу позивачу (іпотекодержателю) нерухоме майно разом з усіма його приналежностями, а саме:

готель та кафе, позначені на плані літерою «А», загальною площею 932.1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 0;

земельну ділянку, площею 0.3400 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для обслуговування мотелю і кафе, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 0.

05.06.2008 року між ПАТ "ВіЕсБанк"( правонаступника ВАТ "Електрон Банк") та ОСОБА_1 було укладено кредитний договорів №KF 73007/36, з додатками та доповненнями, згідно якого позивачем було надано відповідачці кредит в розмірі 400 000 доларів США, з кінцевим строком погашення не пізніше 04.06.2018р.

Однак, відповідач свої зобов"язання не виконує та порушила умови кредитного договору, щодо належного та своєчасного повернення коштів та відсотків за їх користування.

У зв"язку з цим позивачем 15.10.2014 року надіслано лист-повідомлення №09-3/22434 з вимогою повного виконання зобов"язань за кредитним договором та попереджено про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно кредитного договору, лист про виконання зобов"язань за кредитним договором повинен бути виконаний позивачальником(відповідачем) протягом 30 календарних днів.

Лист-вимога залишена відповідачкою без належного реагування, повне чи часткове погашення заборгованості за кредитним договором, відповідачкою не проведено.

Відповідач своїх договірних зобов"язань не виконав, а саме заборгував банку кошти у загальній сумі 194 823.61 доларів США , з яких:

185 305.67 доларів США - заборгованість по кредиту;

9 181.22 доларів США - заборгованість по відсотках;

336.72 доларів США гривень - пеня.

З метою забезпечення виконання забов"язань за кредитним договором № 73007/36 від 05.06.2008 року між позивачем та ОСОБА_1 06.06.2008 року укладено іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу та зареєстрованому в реєстрі за №2153 та 28.03.2013року внесено зміни за №443, згідно якого відповідачка (іпотекодавець) надала в заставу позивачу (іпотекодержателю) нерухоме майно разом з усіма його приналежностями, а саме:

готель та кафе, позначені на плані літерою «А», загальною площею 932.1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 0;

земельну ділянку, площею 0.3400 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для обслуговування мотелю і кафе, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 0.

У зв"язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов"язань по кредитним договорам, виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_2 ( довіреність а.с.89 т.2) в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяв: про зміну позовних вимог від 30.03.2015р. , про уточнення позовних вимог від 01.06.2016р., підтримав, просив позов задоволити.

Представник відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ( довіренісь а.с.82-83 т.1) в судовому засіданні позовні вимоги не визнав , зіславшись на викладені в запереченні (а.с.97-98 т.1) обставини, просив в задоволенні позову відмовити з підстав неможливості подвійного стягнення однієї і тієї заборгованості, враховуючи Вказівки Верховного суду України «Аналіз судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна», а також вказав на невідповідність заявлених позивачем позовних вимог, вимогам Закону України «Про іпотеку» (ст.ст. 38, 39, 43 названого закону) щодо необхідних складових, передбачених даним законом, при примусовій реалізації предмету іпотеки за рішенням суду. Також, представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог в частині закріплення за позивачем прав управителя та надання повноважень продавця.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами та перевірені в судовому засіданні докази, вважає, що позов з урахуванням заяв: про зміну позовних вимог від 30.03.2015р. , про уточнення позовних вимог від 01.06.2016р., підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (тобто, положення про договір позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Судом встановлено, що 27.03.2013року між ПАТ «ВіЕс Банк» (правонаступник ПАТ «Фольксбанк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № КU 019960, згідно якого відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 195 000,00 доларів США з кінцевим строком погашення не пізніше 26.03.2020р., зі сплатою 12,5% річних + 3М LIBOR. Термін повернення кредиту - згідно графіка погашення кредиту (додаток №1 до цього договору), термін сплати відсотків з 1-го до 10-го числа (включно) наступного місяця (п. 1.9.1, п. 9.4 кредитного договору), ( а.с.9-30 т.1).

З метою забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним договором кредиту № КU 019960, 28.03.2013 року між сторонами по справі укладений Іпотечний договір , який посвідчений приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу та зареєстрований за реєстровим № 444 (а.с.31-38 т.1).

Згідно вказаного договору іпотеки в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № КU 019960, іпотекодавець ОСОБА_1 надала в іпотеку іпотекодержателю ПАТ "Фольксбанк" наступне нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: готель та кафе, позначені на плані літерою "А" загальною площею 932,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 0, та земельну ділянку площею 0,3400 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення для обслуговування мотелю і кафе, що розташована за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер 0. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності серія та номер НОМЕР_2 від 06.09.2007р.(а.с.63 т.1), та Державного акту на право власності на земельну ділянку серія та номер НОМЕР_3 від 02.08.2007р (а.с.64 т.1).

Відповідно до п. 6.3 договору іпотеки у разі порушення основного зобов"язання та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає боржнику та іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначає стислий зміст порушених зобов"язань, вимогу про виконання порушеного зобов"язання у тридцятиденний строк або більш тривалий строк встановлений іпотекодержателем та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом тридцятиденного строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі почати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору та чинного законодавства України

Згідно п.6.5 договору іпотеки - звернення стягнення на предмет іпотеки за цим договором може здійснюватись на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, цього договору шляхом задоволення вимог іпотекодержателя.

П. 7.3 вказаного договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено шляхом продажу предмету іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі у порядку передбаченому цим договором та ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором № КU 019960 від 27.03.2013р., заборгованість відповідачки складає 179 651.94 доларів США, що становить 4 508 830. 73 гривні, згідно курсу НБУ станом на 02.06.2016р, та яка складається з: 169116.05 доларів США , що становить 4 244 405. 29 гривень, згідно курсу НБУ станом на 02.06.2016 року - заборгованість по тілу кредиту, 10 535.89 доларів США , що становить 264425. 45 гривні, згідно курсу НБУ станом на 02.06.2016 року - заборгованість по відсотках та 7286.75 гривень - пеня (а.с.7 т.1).

Отже, судом встановлено, що між сторонами були укладені кредитний договір та договір іпотеки, в яких були визначені всі істотні умови та передбачені наслідки невиконання цих умов. Відповідачка належним чином свої обов'язки за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого допустила виникнення заборгованості.

Позивачем вживалися заходи з метою досудового врегулювання спору, повідомлялося відповідачку про розмір заборгованості та про наслідки невиконання умов договорів, про що свідчить лист-повідомлення від 15.10.2014р. № 09-3/22431 (а.с.61 т.1).

Крім того, 05.06.2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» (правонаступник ВАТ «Електрон банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 73007/36, згідно якого відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 400 000,00 доларів США з кінцевим строком погашення не пізніше 04.06.2018р., зі сплатою 12,5% річних. Термін повернення кредиту - згідно графіка погашення кредиту (додаток №1 до цього договору), термін сплати відсотків з 1-го до 10-го числа (включно) наступного місяця (п. 1.8.1, п. 9.4. кредитного договору в редакції Додаткової угоди №2 від 27.06.2014р.) (а.с.37-53 т.1).

З метою забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним договором кредиту № 73007/36, 06.06.2008 року між сторонами по справі укладений іпотечний договір , який посвідчений приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу та зареєстрований за реєстровим № 2153 , із змінами, внесеними 28.03.2013р. за № 443 (а.с.54-58 т.1).

Згідно вказаного договору іпотеки в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 73007/36 , іпотекодавець ОСОБА_1 надала в іпотеку іпотекодержателю ПАТ "Фольксбанк" наступне нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: готель та кафе, позначені на плані літерою "А" загальною площею 932,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 0, та земельну ділянку площею 0,3400 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення для обслуговування мотелю і кафе, що розташована за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер 0. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності серія та номер НОМЕР_2 від 06.09.2007р.(а.с.63 т.1), та Державного акту на право власності на земельну ділянку серія та номер НОМЕР_3 від 02.08.2007р (а.с.64 т.1).

Відповідно до п. 15 вищезгаданого договору іпотеки, у випадку порушення основного зобов"язання та/або умов договору іпотекодержатель направляє іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі іпотекодержатель зазначає стислий зміст порушених іпотекодавцем зобов"язань, вимогу про виконання порушеного зобов"язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору та Закону України "Про іпотеку".

Згідно п.16 договору звернення стягнення на предмет іпотеки за цим договором здійснюється на підставі рішення суду; виконавчого напису нотаріуса, договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

П.19 договору встановлено , що реалізація предмету іпотеки після звернення на нього стягнення може здійснюватись в т.ч. на підставі рішення суду шляхом продажу предмету іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі згідно договору купівлі-продажу.

П. 23.7 вказаного договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено шляхом продажу предмету іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі.

Відповідачка належним чином свої обов'язки за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого допустила виникнення заборгованості.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 73007/36 від 05.06.2008р., заборгованість відповідачки складає 194 823,61 доларів США, що становить 4 889 603.09 гривень , згідно курсу НБУ станом на 02.06.2016 року, та яка складається з :185 305.67 доларів США , що становить 4 650 725. 73 гривні згідно курсу НБУ станом на 02.06.2016 року - заборгованість по тілу кредиту, 9 181.22 долари США , що становить 230 426.50 гривень, згідно курсу НБУ станом на 02.06.2016 року - заборгованість по відсотках, 336.72 долари США , що становить 8 450.86 гривень, згідно курсу НБУ станом на 02.06.2016 року -- пеня (а.с.8 т.1).

Позивачем повідомлено відповідачку про розмір заборгованості та про наслідки невиконання умов договору, про що свідчить лист-повідомлення від 15.10.2014р. № 09?3/22434 (а.с.62 т.1).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_1, уклавши кредитні договори, не виконує істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту та процентів за користування ним, хоча взяла на себе зобов'язання їх виконувати та вчасно відповідно до графіку погашати заборгованість, а також, будучи ознайомленою з умовами договорів іпотеки, та взявши на себе обов'язок відповідати за своїми зобов'язаннями, як позичальника, що випливають із кредитних договорів, предметом іпотеки, порушила умови вказаних договорів та допустила виникнення заборгованості.

Положеннями ч.1ст. 39 Закону «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття «ціна» як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм ст.ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку», слід дійти висновку, що у розумінні норми ст. 39 Закону України «Про іпотеку» -встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч.6 ст. 38 цього Закону.

Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 6-61цс15, від 9 грудня 2015 року № 6-2479цс15, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів.

Крім того, Постановою судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 10.06.2015р. у справі № 6-449цс15 сформовано правову позицію, згідно якої встановлення початкової «ціни» у розумінні норми ст. 39 цього Закону означає встановлення її в рішенні суду за процедурою, передбаченою ч.6 ст. 38 цього Закону.

Звітом про оцінку майна № 15/02/09 від 10.09.2015р., наданим представником відповідача у справі та виконаним суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_4, визначено, що ринкова вартість об'єкта оцінки (предмету іпотеки за вказаними вище договорами) складає 17 483 334,50 грн. (а.с.4-46 т.2).

Ухвалою Долинського районного суду від 03.11.2015р. у справі, за клопотанням представника позивача, для визначення початкової вартості предмету іпотеки призначено судову будівельно-технічно експертизу , проведення якої доручено судовому експерту Боднар О.З, свідоцтво №1219, (а.с.69 т.2).

Згідно із висновком судового експерта №05/03/16 від 21.03.2016р. початкова вартість предмета іпотеки для примусової реалізації на відкритих торгах, згідно законодавства, становить:

готелю та кафе, позначені на плані літерою "А", загальною площею 932.1 кв.м., що знаходяться за адресою : АДРЕСА_1

земельної ділянки, площею 0.34 га, кадастровий омер НОМЕР_1, цільове призначення: для обслуговування мотелю і кафе, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 - 1 348 402 грн.(а.с.92-131 т.2).

З даним висновком судового експерта представника сторін ознайомились (а.с.132-133 т.2).

Вказана у висновку судового експерта вартість предмету іпотеки, в розумінні наведених норм ст.ст.38, 39 Закону України «Про іпотеку», є початковою ціною для його подальшої реалізації та підлягає встановленню у рішенні суду при зверненні стягнення на предмет іпотеки. Вказана у висновку судового експерта №05/03/16 від 21.03.2016р вартість предмету іпотеки сторонами не спростована.

Доводи представника відповідачки щодо неприпустимості подвійного стягнення із відповідачки однієї суми боргу не знайшли свого підтвердження при розгляді справи судом.

Відтак, позовні вимоги ПАТ "ВіЕс Банк" в частині звернення стягнення на передане в іпотеку майно підлягають до задоволення із встановленням початкової ціни для подальшої реалізації, вказаної у висновку судового експерта .

Відносно заявленої позивачем вимоги щодо закріплення за ПАТ «ВіЕс Банк» прав управителя переданого в іпотеку майна, надання окремих повноважень продавця щодо реалізації майна, дані вимоги задоволенню не підлягають, враховуючи наступне:

Згідно ч.1 ст.34 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З

Положенням ст. 4 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення.

Захистом цивільних прав є застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч.1 ст. 60 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 2 названої статті).

Положення ст. 33 Закону України «Про іпотеку» містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

Захист порушеного права у сфері кредитних відносин забезпечується як поверненням коштів, які були надані боржнику, так і механізмом задоволення своїх грошових вимог за рахунок заставленого майна, як негативних наслідків майнового характеру, що виникли в результаті порушення грошових зобов'язань. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється звернення стягнення на предмет іпотеки, визначено ст. 39 Закону «Про іпотеку».

Згідно з ч. 1 ст. 38 Закону «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця (ч.5 названої статті). Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки (ч. ч. 5, 10 ст. 38 Закону України «Про іпотеку»).

Передача предмета іпотеки в управління згідно приписів норми ст. 34 Закону України «Про іпотеку» містить пряму вказівку щодо мети такої передачі - для забезпечення належного господарського використання предмету іпотеки. Норма ст. 39 цього ж Закону також вказує на те, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації у рішенні суду зазначаються у разі необхідності їх застосування.

Вказана позиція обґрунтована Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ при вирішенні подібного спору (згідно ухвали від 18.05.2016р. у справі №756/16168/14-ц, ухвали від 21.01.2016р. у справі № 6-29689ск15).

Також ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.04.2016р. (справа № 6-2217ск16), залишено без змін рішення першої та апеляційної інстанцій у подібному спорі в частині відмови у задоволенні вимог щодо передання в управління, надання окремих уповноважень щодо продажу майна.

Таким чином, з системного аналізу норм ст.ст. 34 та 39 Закону України «Про іпотеку», випливає, що передача предмета іпотеки в управління за рішенням суду допускається виключно у разі необхідності задля забезпечення належного використання предмета іпотеки.

Однак, представником позивача суду не надані докази про те, що на теперішній час відповідачка ОСОБА_1 не належним чином зберігає та утримує предмет іпотеки, а відтак не обґрунтована необхідність у передачі предмета іпотеки в управління.

Крім того, законом не передбачається додаткового уповноваження судом позивача на вчинення окремих дій при зверненні стягнення на предмет іпотеки у обраний позивачем спосіб.

Заявляючи відповідну вимогу щодо передачі предмету іпотеки в управління, позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення його прав.

Згідно ч.1ст.9 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При користуванні предметом іпотеки іпотекодавець повинен не припускати погіршення стану предмета іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу).

Якщо інше не встановлено законом чи іпотечним договором, іпотекодавець зобов'язаний вживати за власний кошт всі необхідні заходи для належного збереження предмета іпотеки, включаючи своєчасне проведення поточного ремонту, відновлення незначних пошкоджень, раціональну експлуатацію та захист предмета іпотеки від незаконних посягань та вимог інших осіб (ч.1 ст.10 названого закону).

Відтак, вимога щодо закріплення за позивачем прав управителя майна та надання окремих повноважень щодо його продажу до задоволення не підлягає.

Згідно повідомлення (а.с.135 т.2) офіційний кус гривні до долара встановлений НБУ станом на 02.06.2016р., становить - 100 доларів США = 2509.7590 гривні.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі ст. 509, 526, 530, 546, 549, 575, 589, 590, 611, 625, 629, 651, 1049, 1050, 1054

ЦК України, ст.ст. 6, 33, 35, 38, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 215 ЦПК України , суд,-

Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволити частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № КU 019960 від 27.03.2013 року в розмірі 179 651.94 доларів США ( сто сімдесят дев»ять тисяч шістсот п»ятдесят один долар США, 94 центи) , що становить 4 508 830. 73 гривні ( чотири мільйони п»ятсот вісім тисяч вісімсот тридцять гривень 73 копійки) згідно курсу НБУ станом на 02.06.2016р, та яка складається з: 169 116.05 доларів США ( сто шістдесят дев»ять тисяч сто шістнадцять доларів США, 05 цента) , що становить 4 244 405. 29 гривень ( чотири мільйони двісті сорок чотири тисячі чотириста п»ять гривень, 29 копійок) згідно курсу НБУ станом на 02.06.2016 року - заборгованість по тілу кредиту, 10 535.89 доларів США ( десять тисяч п»ятсот тридцять п»ять доларів США, 89 центів) , що становить 264425. 45 гривень ( двісті шістдесят чотири тисячі чотириста двадцять п»ять гривень, 45 копійок) згідно курсу НБУ станом на 02.06.2016 року - заборгованість по відсотках, та 7 286.75 гривень ( сім тисяч двісті вісімдесят шість гривень, 75 копійок) - пеня, та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 73007/36 від 05.06.2008р. в розмірі 194 823.61 долар США ( сто дев»яносто чотири тисячі вісімсот двадцять три долари США, 61 цент), що становить 4 889 603.09 ( чотири мільйони вісімсот вісімдесят дев»ять тисяч шістсот три гривні, 09 копійок) , згідно курсу НБУ станом на 02.06.2016 року, та яка складається з : 185 305.67 доларів США ( сто вісімдесят п»ять тисяч триста п»ять доларів США 67 центів) , що становить 4 650 725. 73 гривні ( чотири мільйони шістсот п»ятдесят тисяч сімсот двадцять п»ять гривень, 73 копійки) згідно курсу НБУ станом на 02.06.2016 року - заборгованість по тілу кредиту, 9181.22 долари США ( дев»ять тисяч сто вісімдесят один долар США, 22 центи), що становить 230 426.50 гривень ( двісті тридцять тисяч чотириста двадцять шість гривень, 50 копійок) згідно курсу НБУ станом на 02.06.2016 року - заборгованість по відсотках, 336.72 долари США ( триста тридцять шість доларів США,72 центи), що становить 8 450.86 гривень ( вісім тисяч чотириста п»ятдесять гривень 86 копійок) згідно курсу НБУ станом на 02.06.2016 року -- пеня, звернути стягнення на:

готель та кафе позначені в плані літерою «А» загальною площею 932,1 кв.м., що знаходяться за адресою: Івано-Франківська область, АДРЕСА_1, реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухому майно 0;

земельну ділянку площею 0,3400( нуль цілих тридцять чотири) га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для обслуговування мотелю і кафе, що розташована за адресо ю Івано-Франківська область, АДРЕСА_1, реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 0, що належать ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі Свідоцтва про право власності від 06.09.2007р. та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 02.08.2007р., у спосіб, що визначений статтею 38 Закону України «Про іпотеку», іпотечними договорами, а саме на підставі рішення суду шляхом продажу майна Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» (79000, м. Львів, вул. Грабовського, 11, рах. №0 в ЛТУ НБУ м.Львова, МФО 325213, ) від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі?продажу за початковою ціною для реалізації 15 400 383 ( п»ятнадцять мільйонів чотириста тисяч триста вісімдесят три ) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» 3775 ( три тисячі сімсот сімдесят п»ять) гривень 80 копійок сплаченого судового збору згідно квитанцій.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний текс рішення виготовлено 07.06.2016р.