Справа № 463/2942/16-ц
Провадження № 2/463/1514/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Шеремети Г.І.

при секретарі с/з ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах Львівської міської ради до ОСОБА_3, третьої особи: Комунальної 8-ї міської клінічної лікарні м.Львова про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правапорушення, -

в с т а н о в и в :

Львівська місцева прокуратури № 1 в інтересах Львівської міської ради звернулась до суду з позовом, просила стягнути з відповідача до місцевого бюджету м. Львова 3407,45 грн. витрат, понесених Комунальною 8-ю міською клінічною лікарнею м.Львова на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_4

Позов мотивує тим, що вироком Личаківського районного суду м.Львова від 12.02.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Потерпілим від даного кримінального правопорушення є гр. ОСОБА_4, здоровю якого в ході вчинення злочину було заподієно шкоду, у звязку з чим він змушений був перебувати на стаціонарному лікуванні в Комунальні 8-й міській клінічній лікарні м.Львова. Оскільки на лікування потерпілого ОСОБА_4 закладом охорони здоровя було витрачено 3407,45 грн., то позивач в порядку ст.1206 ЦК України звернувся до суду з позовом про стягнення цих коштів з особи, яка вчинила злочин, та який просить задоволити.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в позові.

Представник ЛМР, в інтересах якої подано позов, подав заяву про слухання справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, правові наслідки такого визнання йому було розяснено та зрозумілі.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.215 ЦПК України, суд вважає, що позов Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах Львівської міської ради до ОСОБА_3, третьої особи: Комунальної 8-ї міської клінічної лікарні м.Львова про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правапорушення слід задоволити в повному обсязі виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Личаківського районного суду м.Львова від 12.02.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, яке проявилось в тому ОСОБА_3 17.10.2015 року близько 00 год. 30 хв. по вул.Пекарській,2 у м. Львові в приміщенні кафе-бару «Цісар», спричинив умисно потерпілому ОСОБА_4 тяжке тілесне ушкодження поперекової ділянки тіла, яке було небезпечним для життя в момент заподіяння, оскільки призвели до тривалої кровотечі, шляхом нанесення ударів ножем (а.с.7-8).

Оскільки здоровю потерпілого ОСОБА_4 в ході вчинення відповідачем ОСОБА_3 кримінального правопорушення було заподієно шкоду, то такий у зв'язку з виниклою необхідністю проходив лікування в Комунальній 8-й міській клінічній лікарні м.Львова.

Згідно довідки №746 від 19.05.2016 року, виданої Комунальною 8-ю міською клінічною лікарнею м.Львова, гр.ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 17.10 по 03.11.2015 року. Загальна сума коштів затрачених на лікування гр.ОСОБА_4 становить 3407,45 грн. (а.с.9).

У відповідності до положень ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладу охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонар лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого і злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України №545 від 16.07.1993.

Частиною 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України визначено підстави звільнення від доказування, і передбачено, що вирок у кримінальній справі, набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суд питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.89 Бюджетного Кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Криму та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективних планом формування територій громад, належать, окрім іншого, видатки на охорону здоров'я.

Зважаючи на вищенаведене та з врахуванням того, що вина відповідача ОСОБА_3 в заподіянні шкоди здоровю потерпілому ОСОБА_4 встановлена в порядку кримінального судочинства, витрати на лікування потерпілого є документально підтвердженими, крім того відповідачем в судовому засіданні позов визнано в повному обсязі, то суд приходить до висновку про підставність та обгрунтованість заявленого позову, а тому такий задовольняє в повному обсязі.

З урахуванням положень ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, а позивач звільнений від сплати судового збору, то в порядку ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 551,20 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215,294 ЦПК України, ст.1206 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до місцевого бюджету м. Львова 3407 (три тисячі чотириста сім) грн. 45 (сорок пять) коп. витрат, понесених Комунальною 8-ю міською клінічною лікарнею м.Львова на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_4

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 (двадцять) коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області в порядку і строки передбачені ст.ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: Шеремета Г. І.