АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 758/2720/16 Головуючий у 1-ій інстанції - Шаховніна М.О.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі

головуючого судді Музичко С.Г.,

суддів Рейнарт І.М.,Кирилюк Г.М.

при секретарі Ігнатьєву Є.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - Колосюка Олексія Петровича на рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення середнього заробітку за період затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення середнього заробітку за період затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року позов ОСОБА_3 до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасовою втрати працездатності про стягнення середнього заробітку за період затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасовою втрати працездатності на користь ОСОБА_3 середній заробіток за період затримки виконання рішення про поновлення на роботі у розмірі 123 790,16 грн. та моральну шкоду у розмірі 3 500 грн. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасовою втрати працездатності в дохід держави судовий збір у розмірі 1789,10 грн.

В апеляційній скарзі представник Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - Колосюк О.П. просить скасувати рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що судом не було взято до уваги ухвалу Подільного районного суду м.Києві від 26.10.2015 року, якою визначено, що Виконавча служба поновила ОСОБА_3 на рівнозначній посаді. На думку апелянта, моральна шкода не обгрунтована належними доказами.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача просив апеляційну скаргу задовольнити з наведених в ній доводів. Позивач просила відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. У разі невиконання власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника на них накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом.

Відповідно до ст. 236 КЗпП України У разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Судом першої інстанціївстановлено, що ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах з Виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Наказом № 568-к від 18.12.2014 року позивача було звільнено з займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26 березня 2015 року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2015 року позов ОСОБА_3 до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було задоволено частково, поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді заступника директора виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 28 020 грн. 07 коп. та моральну шкоду у розмірі 1500 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 26.03.2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2015 року залишено без змін (а.с. 16-17).

Постановою головного державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві від 31 березня 2015 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 758/549/15-ц про поновлення ОСОБА_3 на роботі на посаді заступника директора виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з 18 грудня 2014 року.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції вірно задоволено позовні вимоги в частині стягнення суми середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, тобто за період з 26 березня 2015 року по 02.06.2016 року, оскільки доведено факт затримки стороною відповідача виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо часткового задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що такі вимоги є доведеними.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, оскільки стягнення моральної шкоди за затримку виконання рішення суду не передбачено нормами чинного трудового законодавства.

В решті рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим.

За таких обставин, рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року підлягає скасуванню в частині відшкодування моральної шкоди з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 309, 313-315 ЦПК України, колегія

вирішила :

Апеляційну скаргу представника Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасовою втрати працездатності - КолосюкаОлексія Петровича задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року скасувати в частині стягнення моральної шкоди.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасовою втрати працездатності про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

В решті рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді