У х в а л а

08 лютого 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ УмноваО.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 26 березня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання спадкового договору, -

в с т а н о в и в :

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки подана після закінчення строку, встановленого ст.325 ЦПК України.

У доданому до касаційної скарги клопотанні ОСОБА_2 просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що про наявність судових рішень йому нічого не було відомо. Дружина останнього - ОСОБА_3 берегла його та нічого не розповідала. ОСОБА_2 не було залучено до розгляду у якості співвідповідача по вказаній справі, оскаржуване ним рішення апеляційного суду винесене за його відсутності, і він лише у січні 2016 року дізнався про наявність рішення апеляційного суду Житомирської області від 26 березня 2014 року.

Разом з тим, вказані підстави для поновлення пропущеного процесуального строку не можуть бути визнані поважними, оскільки належним чином не мотивовані та не підтверджені.

Доводи клопотання про поважність причин пропуску процесуального строку щодо необізнаності ОСОБА_2 про ухвалення 26 березня 2014 року апеляційним судом рішення вбачаються безпідставними та необґрунтованими, оскільки, з моменту ухвалення цього рішення до подання касаційної скарги у лютому 2016 року минуло майже два роки, обставини щодо необізнаності протягом цього тривалого часу про вирішення даної справи не доведені.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі "Олександр Шевченко проти України", та "Трух проти України" (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України).

Заявником не надано жодних доказів на підтвердження того, що він, як чоловік позивача з 2012 року, в розумні інтервали часу не знав про наявність судового провадження.

За таких обставин та відповідно до ч.3 ст.328 ЦПК України касаційну скаргу слід залишити без руху, оскільки наведені підстави пропущення процесуального строку є неповажними.

Заявнику слід надати строк протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали для звернення до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строку з наведенням інших поважних причин для поновлення строку та подання відповідних доказів.

Враховуючи наведене вважаю, що касаційну скаргу слід залишити без руху для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з відповідними доказами та виправлення зазначених вище недоліків, встановивши заявнику строк - протягом тридцяти днів з моменту отримання даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 121, 325, 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Визнати наведені у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження підстави неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 26 березня 2014 року залишити без руху для виконання вимог даної ухвали, встановивши заявнику строк протягом тридцяти днів з дня її отримання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Умнова