АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №624/423/16-ц. Головуючий 1 інст.: - Куст Н.М.
Провадження №22-ц/790/7168/16. Суддя-доповідач: - Кокоша В.В Категорія: договірні.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Черкасова В.В., Міненкової Н.О.,

за участю секретаря - Єрьоменко О.В.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Насінневе» -Філімонової Ольги Миколаївни на рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 7 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Насінневе» - про розірвання договору оренди землі та зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Насінневе» до ОСОБА_6 - про зміну умов договору оренди землі,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_6 звернувся в суд із вказаним позовом, який уточнив у вересні 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 18 червня 2008 року його батько ОСОБА_7 та Відкрите акціонерне товариство «Насінневе» (далі - ВАТ «Насінневе»), уклали договір оренди землі №624, згідно з яким батько передав в оренду ВАТ «Насінневе» строком на 10 років земельну ділянку розміром 4,6544 гектарів, розташовану на території Чапаєвської селищної ради Кегичівського району Харківської області, яка належала йому на підставі Державного акту серія НОМЕР_1, виданого Кегичівською РДА Харківської області 6 грудня 2002 року.

Пунктом 40 вказаного договору ОСОБА_7 та ВАТ «Насінневе» передбачили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря, є підставою для зміни або розірвання цього договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер.

Після смерті батька він прийняв спадщину, отримав право власності на спірну земельну ділянку та зареєстрував на неї право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

25 квітня 2016 року він звернувся до ПрАТ «Насінневе» з заявою про розірвання договору оренди землі, однак йому в цьому було відмовлено.

Посилаючись на вказані обставини та п. 40 договору оренди землі, ст. 13 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 526,651 ЦК України, ОСОБА_6 просив суд розірвати договір оренди земельної ділянки №624 від 18 червня 2008 року, укладений між ОСОБА_7 та ВАТ «Насінневе», зареєстрований у Кегичівському РВР 3 квітня 2009 року за №50.

Представник ПрАТ «Насінневе» позов не визнав, посилаючись на його безпідставність.

У липні 2016 року ПрАТ «Насінневе» звернулося в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_6 про зміну умов договору оренди землі.

В обґрунтування зустрічного позову посилалось на те, що 18 червня 2008 року ОСОБА_7 та ВАТ «Насінневе», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Насінневе» (далі - ПрАТ «Насінневе»), уклали договір оренди землі №624, згідно з яким ОСОБА_8 передав ВАТ «Насінневе» в оренду строком на 10 років земельну ділянку розміром 4,6544 гектарів, розташовану на території Чапаєвської селищної ради Кегичівського району Харківської області, яка належала йому на підставі Державного акту серія НОМЕР_1, виданого Кегичівською РДА Харківської області 6 грудня 2002 року.

Пунктом 40 цього договору ОСОБА_7 та ВАТ «Насінневе» передбачили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря, є підставою для зміни або розірвання договору оренди землі.

У ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер.

Після його смерті право власності на орендовану ПрАТ «Насінневе» земельну ділянку перейшло до ОСОБА_6

7 червня 2016 року ПрАТ «Насінневе» звернулося до ОСОБА_6 з пропозицією укласти додаткову угоду до договору оренди землі №624 від 18 червня 2008 року, якою змінити орендодавця землі з ОСОБА_7 на його спадкоємця ОСОБА_6, однак останній додаткову угоду підписати відмовився.

Посилаючись на вказані обставини та ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 651 ЦК України, ПрАТ «Насінневе» просило суд змінити умови договору оренди землі від 18 червня 2008 року №624, укладеного між ОСОБА_7 та ВАТ «Насінневе», зареєстрованого 3 квітня 2009 року за №50, шляхом зміни сторони орендодавця ОСОБА_7, його спадкоємцем та новим власником земельної ділянки ОСОБА_6

ОСОБА_6 зустрічний позов не визнав, посилаючись на те що він має намір самостійно обробляти належну йому земельну ділянку.

Рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 7 жовтня 2016 року позов ОСОБА_6 до ПрАТ «Насінневе» задоволено.

Розірвано договір оренди землі №624 від 18 червня 2008 року, зареєстрований у Кегичівському РВР 3 квітня 2009 року за №50, що був укладений між ОСОБА_7 та ВАТ «Насінневе».

У задоволенні зустрічного позову ПрАТ «Насінневе» до ОСОБА_6 про зміну умов договору оренди землі відмовлено.

Стягнуто з ПрАТ «Насінневе» на користь ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «Насінневе» - Філімонова О.М., посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_6 та задовольнити зустрічний позов ПрАТ «Насінневе».

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи первісний позов та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд виходив з того, що умовами договору оренди землі визначено, що перехід права власності на земельну ділянку є підставою для його розірвання, і позивач як новий власник орендованої відповідачем земельної ділянки скористався цим правом та ініціював питання про одностороннє дострокове розірвання договору.

Такий висновок суду відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 32 Закону «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

З матеріалів справи вбачається, що 18 червня 2008 року ОСОБА_7 та ВАТ «Насінневе», правонаступником якого є ПрАТ «Насінневе», уклали договір оренди землі №624, згідно з яким ОСОБА_8 передав ВАТ «Насінневе» в оренду строком на 10 років належну йому на підставі Державного акта серія НОМЕР_1, виданого Кегичівською РДА Харківської області 6 грудня 2002 року, земельну ділянку розміром 4,6544 гектарів призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Чапаєвської селищної ради Кегичівського району Харківської області.

Вказаний договір зареєстрований у Кегичівському РВР 3 квітня 2009 року за №50.

Пунктом 40 вказаного договору ОСОБА_7 та ВАТ «Насінневе» передбачили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря, є підставою для зміни або розірвання договору (а. с. 41-53). .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер ( а. с. 8).

Спадкоємцем за законом першої на черги на майно ОСОБА_7 є його син ОСОБА_6

4 квітня 2016 року державним нотаріусом Зачепилівської держаної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_6 видано свідоцтво про право власності за законом на земельну ділянку площею 4,6544 гектарів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Чапаєвської селищної ради Кегичівського району Харківської області, яка належала ОСОБА_7 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, виданого Кегичівською РДА Харківської області 6 грудня 2002 року (а. с. 12, 13).

25 квітня 2016 року ОСОБА_6 звернувся до ПрАТ «Насінневе» із вимогою розірвати договір, мотивуючи тим, що бажає самостійно обробляти належну йому земельну ділянку, однак орендар відмовився виконати цю вимогу ( а. с. 14).

7 червня 2016 року ПрАТ «Насінневе» звернулося до ОСОБА_6 з пропозицією укласти додаткову угоду до договору оренди землі №624 від 18 червня 2008 року, якою змінити орендодавця землі з ОСОБА_7 на його спадкоємця ОСОБА_6, однак останній відмовився укладати додаткову угоду до вказаного договору .

Згідно ч. 1 ст. 78, п. «б» ч. 1 ст. 90 ЗК України право власності на землю - це право володіння, користування і розпорядження земельними ділянками. Власники земельних ділянок мають право самостійного господарювання на землі.

Оскільки умовами договору оренди землі №624 від 18 червня 2008 року, укладеного між ОСОБА_7 та ВАТ «Насінневе» передбачено, що перехід права власності на земельну ділянку є підставою для його розірвання, а ОСОБА_6 як новий власник орендованої відповідачем земельної ділянки скористався своїм правом на його розірвання, суд першої інстанції обґрунтованого дійшов висновку про наявність правових підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки.

Вирішуючи спір, суд з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані ними докази, дав їм належну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги представника ПрАТ «Насінневе» - Філімонової О.М. про те, що пункт 40 договору оренди земельної ділянки №642 від 18 червня 2008 року не містить окремого порядку для внесення змін або розірвання спірного договору у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, не можуть бути прийняті до уваги колегії суддів.

Зміст пункту 40 договору оренди земельної ділянки №642 від 18 червня 2008 року, укладеного між ОСОБА_7 та ВАТ «Насінневе», відповідає вимогам пункту 40 Типового договору оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 220 від 3 березня 2004 року, який не передбачає окремого порядку щодо внесення змін або розірвання договору оренди землі.

У зв'язку з цим, ОСОБА_6 як новий власник орендованої відповідачем земельної ділянки, скористався своїм правом на розірвання договору та ініціював питання про одностороннє дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки №642 від 18 червня 2008 року у відповідності до положень передбачених п. 40 цього договору.

Не можуть бути прийняті до уваги колегії суддів і доводи апеляційної скарги представника ПрАТ «Насінневе» - Філімонової О.М. про те, що ПрАТ «Насінневе» належним чином виконувало свої зобов'язання за договору оренди земельної ділянки, у зв'язку з чим суд не мав правових підстав для розірвання договору оренди землі.

Пунктом 38 договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_7 та ВАТ «Насінневе» визначено, що договір припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однією із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_6 просив розірвати договір оренди землі з підстав, визначених у п. 40 договору, тобто у зв'язку з переходом права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а не з підстав не належного виконання орендарем своїх зобов'язань, передбачених договором оренди землі.

Інші доводи апеляційної скарги представника ПрАТ «Насінневе» - Філімонової О.М., не є суттєвими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Насінневе» -Філімонової Ольги Миколаївни - відхилити.

Рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 7 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: