Категорія: 59 Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Федонюк С.Ю. ,

суддів - Осіпука В.В., Свистун О.В.,

з участю:

секретаря - Лимаря Р.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача- Ващука М.М., ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до садівничого товариства «Озерце» про визнання рішень незаконними та їх скасування, за апеляційною скаргою відповідача садівничого товариства «Озерце» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до садівничого товариства «Озерце» (далі СТ «Озерце») про визнання незаконними та скасування рішень правління та конференції делегатів про його виключення із членів товариства і зобовязання відповідача відновити його членство у садівничому товаристві .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення правління СТ «Озерце» від 07.09.2015 року про виключення ОСОБА_3 з членів садівничого товариства. Визнано незаконним та скасовано рішення конференції делегатів СТ «Озерце» від 31.10.2015 року про затвердження рішення правління СТ «Озерце» від 07.09.2015 року про виключення ОСОБА_3 із членів садівничого товариства. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог .

В судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали з підстав, у ній зазначених, просили рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог скасувати і відмовити в позові.

Представник позивача ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнав. Просив суд апеляційну скаргу відхилити, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково , виходячи з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення правління та рішення конференції делегатів садівничого товариства «Озерце» про виключення позивача із членів товариства не відповідають вимогам чинного законодавства та суперечать статуту садівничого товариства, оскільки виключення члена відбулося за відсутності добровільної на те згоди самого члена товариства.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів повністю погодитись не може.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 був членом СТ «Озерце» із правом користування земельною ділянкою під № 467 розміром 0,06 га, що підтверджено його членським квитком садівника масиву «Озерце», виданим 4 червня 2007 року.

Згідно з випискою із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців садівниче товариство «Озерце» зареєстроване як юридична особа, керівником якої є ОСОБА_4 ( а.с.53).

Судом встановлено, що 04 вересня 2015 року позивач звернувся до голови садівничого товариства «Озерце» ОСОБА_4 із заявою про виключення його із членів товариства.

У своїх поясненнях позивач вказував, що дана заява написана ним з метою припинення членства та включення в члени його сестри ОСОБА_5, яка мала отримати після нього земельну ділянку № 467, котра була закріплена за ним.

Зазначена заява ОСОБА_3 від 04 вересня 2015 року була розглянута на засіданні правління товариства та задоволена, що оформлено протокольним рішенням правління садівничого товариства «Озерце» від 07 вересня 2015 року (а.с. 7).

Протокольним рішенням конференції делегатів садівничого товариства «Озерце» від 31 жовтня 2015 року затверджено вказане рішення правління товариства від 07 вересня 2015 року, що зафіксовано у пункті 1 витягу з протоколу конференції.

Також встановлено, що ОСОБА_3 11 вересня 2015 року звернувся до СТ «Озерце» із заявою, в якій просив раніше подану ним заяву про виключення з членів товариства не розглядати. Однак, жодного реагування на зазначену заяву правлінням не здійснено.

Основними принципами кооперації згідно із статтею 4 Закону України "Про кооперацію" є, зокрема, безпосередня участь членів кооперативної організації у її діяльності, рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу - один голос).

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про кооперацію" основними обов'язками членів кооперативу є: додержання статуту кооперативу, виконання рішень органів управління кооперативом та органів контролю за діяльністю кооперативу, виконання своїх зобов'язань перед кооперативом, сплата визначених статутом кооперативу внесків, право обирати і бути обраним в органи управління кооперативом.

Статтею 13 Закону «Про кооперацію» визначено підстави припинення членства в кооперативі. Згідно із даною статтею членство в кооперативі припиняється в тому числі й у разі добровільного виходу з нього.

Згідно із статтею 15 цього Закону вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу, до компетенції яких належить, зокрема, затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; затвердження рішення правління або голови про прийняття нових членів та припинення членства.

У разі коли з організаційних причин (через територіальне розміщення чи значну чисельність членів кооперативу) проведення загальних зборів членів кооперативу неможливе, статутом кооперативу може бути передбачено скликання зборів уповноважених кооперативу. Кількість членів кооперативу, які мають право делегувати уповноважених, та порядок делегування уповноважених для участі у зборах уповноважених визначаються статутом кооперативу.

Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об'єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах.

Враховуючи вищезазначене, підстави та порядок виходу члена із кооперативу повинні бути визначені статутом кооперативу.

Як встановлено в п.4 розділу 3 статуту СТ «Озерце», члени товариства можуть бути виключені з нього у випадку виявлення обставин, які не дають можливість бути членом товариства.

Згідно із пунктом «л» ч. 6 розділу 5 статуту правління товариства розглядає прийняті зауваження, заяви, скарги членів товариства і приймає по них необхідні рішення. Крім того, правління товариства вносить на розгляд конференції уповноважених делегатів, яка є згідно статуту найвищим органом управління, питання, які входять в його компетенцію, а також вирішує питання повязані з діяльністю товариства.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи дані норми Закону і статуту товариства, та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позивач 04 вересня 2015 року подав заяву про припинення його членства у товаристві у звязку із добровільним виходом, на підставі цієї заяви голова товариства законно та без порушень законодавства скликав та провів 7 вересня 2015 року засідання правління товариства, в результаті якого було прийнято рішення про виключення ОСОБА_3 із його членів, про що складено протокол, текст якого підписано головою та всіма членами правління. Будь-яких належних та допустимих доказів, які би спростовували факт підписання особисто його членами протоколу засідання правління СТ «Озерце» щодо виходу з товариства позивача, як і доказів про відкликання ОСОБА_3 своєї заяви раніше ніж 11 вересня 2015 року, суду не надано.

Отже, оскільки питання про припинення членства у кооперативі віднесено до компетенції правління садівничого товариства, яке прийняло законне рішення в межах своїх повноважень, визначених статутом товариства, а письмове клопотання про відкликання своєї заяви про вихід із садівничого товариства ОСОБА_3 подана після засідання правління, тому колегія суддів не вбачає порушень закону при ухваленні правлінням оскаржуваного рішення.

Однак колегія суддів погоджується із висновком суду про визнання недійсним та скасування рішення конференції делегатів СТ «Озерце».

Як вбачається із матеріалів справи та пояснень осіб, які беруть участь у справі, на час проведення конференції делегатів садівничого товариства позивач відкликав свою попередню заяву про добровільний вихід із членства в СТ «Озерце» і просив не вирішувати питання про його виключення.

У своїх поясненнях та письмових запереченнях, доданих до матеріалів справи, представники відповідача покликаються на те, що конференція делегатів товариства, яка відбулась 31 жовтня 2015 року, правомірно затвердила рішення правління товариства від 07 вересня 2015 року про виключення ОСОБА_3 з членів СТ «Озерце», незважаючи на подану ним заяву про відкликання попередньої заяви щодо виключення, оскільки у позивача виникла значна заборгованість з оплати членських внесків.

Разом з тим, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що заява позивача від 11.09.2015 року була предметом розгляду правління та конференції СТ «Озерце», а єдиною підставою припинення членства позивача як у протоколі засідання правління так і в протоколі конференції делегатів товариства зазначено добровільне волевиявлення ОСОБА_3 про вихід із товариства. Питання ж про виключення позивача за несплату членських внесків чи за будь-які інші порушення статуту товариства, як вбачається із протоколів, не обговорювалось.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що повністю погодитись з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним та скасування рішення правління про виключення позивача з членів товариства неможливо, що відповідно до ст.309 ЦПК України дає суду апеляційної інстанції підстави для скасування рішення і ухвалення в цій частині нового про відмову у позові.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених в оскаржуваному рішенні, які зроблені судом на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, тому в іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін, як законне та обгрунтоване, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, отже в решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, виходячи з розміру сплаченого відповідачем судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 535,92 грн., з позивача ОСОБА_3 слід стягнути в користь відповідача СТ «Озерце» 267,96 грн. понесених витрат за сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу відповідача садівничого товариства «Озерце» задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2015 року в даній справі в частині визнання незаконним та скасування рішення правління садівничого товариства "Озерце" від 07 вересня 2015 року про виключення ОСОБА_3 з членів садівничого товариства скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог.

В решті дане рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь садівничого товариства "Озерце" 267 (двісті шістдесят сім) грн. 96 коп. понесених судових витрат за сплату судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді