У х в а л а

7 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до держави в особі Державного казначейства України про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 14 липня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_7, в інтересах якої діє ОСОБА_4, залишив без руху, надав строк для усунення її недоліків; запропонував заявнику подати уточнену касаційну скаргу, прохальну частину якої оформити відповідно до вимог пунктів 4, 6 частини другої статті 326 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), а також заявити клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 грудня 2013 року із зазначенням поважних причин його пропуску та додати належним чином оформлені копії ухвал, які підлягають касаційному перегляду.

Цей же суд ухвалою від 2 вересня 2016 року продовжив строк для усунення недоліків касаційної скарги, а ухвалою від 19 жовтня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_7, в інтересах якої діє ОСОБА_4, повернув заявнику на підставі частини другої статті 121 ЦПК України.

9 листопада 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року з передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України підстав: неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статті 56 Конституції України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»; неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права, зокрема частини першої статті 108, частини другої статті 109, частини третьої статті 116, статей 157, 166, 168, частини четвертої статті 169, статей 208, 215, 328, 361-365 ЦПК України.

Обґрунтовуючи підстави подання заяви про перегляд зазначеного судового рішення, передбачені пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвалу колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27 червня 2007 року, в якій, на його думку, по-іншому застосовано вказані норми матеріального і процесуального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Постановляючи ухвалу від 19 жовтня 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд, повернувши касаційну скаргу заявнику, виходив з того, що в установлений ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ строк недоліки поданої касаційної скарги заявник не усунув, зокрема не заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 грудня 2013 року та не надав належним чином оформленої копії оскаржуваної ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 червня 2016 року.

Разом з тим в ухвалі колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27 червня 2007 року, наданій заявником для порівняння, касаційний суд, направивши справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, указав на порушення норм процесуального права щодо встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, порівняння наведеного судового рішення із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог. Таким чином, вважати подану заяву обґрунтованою немає підстав.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до держави в особі Державного казначейства України про відшкодування майнової та моральної шкоди за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

В.М. Сімоненко