Справа № 303/465/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

02 червня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Панька В.Ф., суддів: Власова С.О., Фазикош Г.В., при секретарі: Рогач О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 березня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до Державного навчального закладу « Мукачівський центр професійно-технічної освіти» про нарахування та стягнення заробітної плати в розмірі окладу, визнання дій неправомірними та скасування наказів, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Державного навчального закладу «Мукачівський центр професійно-технічної освіти» в якому просила визнати дії директора Державного навчального закладу «Мукачівський центр професійно-технічної освіти» ОСОБА_2 неправомірними; скасувати наказ №1-к від 02.12.2013 року навчального закладу про прийняття позивача на роботу на залишок педагогічних годин та зобовязати відповідача внести в наказ про прийняття на роботу поправку з наступним текстом: «ОСОБА_1 викладача Мукачівського професійного ліцею сфери послуг перевести на посаду викладача математики Державного навчального закладу «Мукачівський центр професійно-технічної освіи» з оплатою праці згідно 12 т.р. (спеціаліст вищої категорії підтверджено, педагогічне звання «викладач-методист» присвоєно 2009 р.) на повний оклад»; зобовязати відповідача нарахувати позивачу заробітну плату згідно повної тарифної ставки викладача математики навчальної установи та зробити відповідний перерахунок з 01.12.2013 року; виплатити кошти за вимушений прогул за відсутність на роботі внаслідок видачі наказу №101-к від 01.09.2015 року, який було скасовано рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 13.10.2015 року.) та скасувати накази Мукачівського професійного ліцею сфери послуг №65к/тр від 02.09.2013 року та №80/1 к/тр від 28.10.2013 року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач працює в системі професійно-технічної освіти з 1986 року. Згідно наказу середнього професійно-технічного училища №15 від 02.09.1993 року за №38/К позивача, ОСОБА_1, було переведено з 01.09.1993 року на посаду викладача математики згідно тарифікації по 15-ти тарифному розряду. Під час реорганізації навчальної установи, без її відому, так як остання перебувала на лікарняному, їй не було затарифіковано оклад математика на 2013-2014 н.р. Ввівши позивача в оману 02.12.2013 року змусили її підписати угоду із залишком кількості педагогічних годин, зробивши перерахунок у сторону зменшення кількості педагогічних годин, порушивши обсяг річного навантаження. Працюючи повний робочий день їй нараховували тільки вичитані години, а відпрацьовані години ніхто не оплатив. Чергову відпуску не надали, мотивуючи тим, що її звільнили і частину відпускних нарахували у листопаді 2013 року. Працюючи повний робочий день, позивачу вже два роки нараховують заробітну плату тільки за одну педагогічну годину. Також позивач вказує на те, що їй понизили педагогічне звання, із окладу було знято 36 педагогічних годин та зняті додаткові навантаження, зокрема за: перевірку зошитів 7,5 %; ведення навчального кабінету за вересень 2015 року не оплачено); як голову методичної комісії 15 %; гурток 18 год.; класне керівництво 25 %. У звязку з обмеженням перелічених доплат позивач не надала згоду працювати на неповну ставку і наказом директора від 01 вересня 2015 року №101-к її було відсторонено від роботи. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 13.10.2015 року цей наказ було скасовано. Згідно висновку обласного Центру медичної спеціальної експертизи від 04.03.2015 року, позивач має право працювати повний робочий день. Крім того, позивач вказує на те, що за результатами атестації та атестаційною комісією ІІІ рівня департаменту освіти і науки Закарпатської облдержадміністрації була атестована і рішенням атестаційної комісії підтверджено відповідність раніше присвоєній кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії», також їй було присвоєно педагогічне звання «старший викладач». Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 30 березня 2016 року у задоволенні вищевказаних позовних вимог відмовлено. ОСОБА_1 не погодилась з цим рішенням, порушила питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріально та процесуального права. Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доводи апеляційної скарги апелянта зводяться до твердження того, що: суд першої інстанції у своєму рішенні зазначає, що відсутні підстави для скасування наказу №1-к від 02 грудня 2013 року чи внесення до нього змін, а також відсутні підстави для нарахування позивачу заробітної плати згідно повної тарифної ставки викладача математики при цьому не аргументуючи дане твердження і нічим не підтверджуючи; суд не правильно дійшов до питання пропуску строків позовної давності звернення до суду. В матеріалах справи відсутні будь-які письмові докази і позивач їх не надав, які б підтверджували те, що апелянт дізналася ще в 2013 році про наявність наказів №65 к/тр від 2 вересня 2013 року та №80/1 к/тр від 28 жовтня 2013 року; адміністрація не поставила апелянтку до відому про їх наявність, а ввела в оману; суд не надав належної оцінки наданому до матеріалів справи штатного розпису і не врахував додаткову оплату за нижчеперелічені види педагогічного навантаження. Однак, зазначені доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги на підставі наступного. Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 01.09.1993 року згідно наказу середнього професійно-технічного училища №15 від 02.09.1993 року за №38/К переведено на посаду викладача математики згідно тарифікації по 15 тарифному розряду з 01.09.1993 року (т. 1 а.с.6, 52-54). Згідно із наказом Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Закарпатської обласної державної адміністрації від 19.07.2013 року № 582 «Про припинення юридичної особи Мукачівського професійного ліцею сфери послуг» було припинено діяльність Мукачівського професійного ліцею сфери послуг шляхом реорганізації (приєднання до Державного навчального закладу «Мукачівськи професійний ліцей») (т. 2 а.с. 10). Наказом директора ДНЗ «Мукачівський центр ПТО №1-к від грудня 2013 року, ОСОБА_1 переведено та зараховано до штату Державного навчального закладу «Мукачівський центр професійно-технічної освіти» з 02 грудня 2013 року за її згодою на посаду викладача математики з оплатою праці згідно 12 т.р. (спец. Вищої кат. підтв., педзвання «викладач методист» присв.2009 р.) та педнавантаженням 302 год. (т.1 а.с. 44-46). Відповідно до статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1, написана власноручно, що з умовами праці та оплатою вона ознайомлена, крім того, ОСОБА_1 була ознайомлена з наказом №1 від 02.12.2013 року про що свідчить її підпис. Щодо посилання апелянта на те, що суд не правильно вирішив питання пропуску строків позовної давності звернення до суду, то слід зазначити наступне. В рішенні суду першої інстанції чітко зазначено, що позивач знала про встановлене педнавантаження, оскільки отримувала заробітну плату та вела записи в журналах теоретичного навчання в яких власноручно записувала фактично вичитані години за вересень листопад згідно наказів які оспорює, ставила підпис, копії зазначених журналів містяться в матеріалах справи та вивчені судом при дослідженні письмових доказів по справі. Також судом першої інстанції встановлено, що перерозподіл педагогічного навантаження згідно вищевказаного оскаржуваного наказу здійснювалось у зв'язку з реорганізацією навчального закладу та за згодою педагогічних працівників, в тому числі і позивача. Це в судовому засіданні підтвердила і сама позивач. Апелянтка неодноразово зверталася до інших органів у звязку з порушенням її права, що нею і не заперечується, але до суду у встановлені законом строки не звернулася, ніяких поважних причин, які б перешкоджали зверненню до суду не зазначила. Твердження апелянтки про те, що суд 1-ї інстанції фактично не вдавався до оцінки доказів у даній справі та не здійснював аналізу фактичних обставин справи, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки суд 1-ї інстанції дотримався встановленого ст.212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та дав їм належну оцінку. Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. 309 ЦПК України як підстави для скасування рішення. Згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань. Враховуючи наведене, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством. Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає. Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. 2. Рішення Мукачівського міськрайонногосуду від 30 березня 2016 року залишити без змін. 3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді :