ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/248/16-ц
Провадження № 2-з/483/3/2016
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2016 року м. Очаків

Суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області Чаус Л.В., ознайомившись із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в:

10 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 658952 грн. 28 коп. в рахунок боргу за договором позики від 02 жовтня 2015 року.

В порядку забезпечення вказаного позову ОСОБА_1 просив накласти арешт на квартиру №31 в будинку № 25, що розташована по вул. 60 років СРСР в м. Очакові Миколаївської області, обґрунтовуючи тим, що невжиття вказаного заходу може ускладнити виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, слід виходити із вимог процесуального закону щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову, достатньої її обґрунтованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 зазначив, що відповідачка не визнає борг та може розпорядитися майном до вирішення справи в суді.

Разом із тим, жодних доказів, які б підтверджували вказані обставини, позивачем не надано, як не надано доказів того факту, що відповідачка має можливість та реальний намір розпорядитися майном.

Так, позивач просить накласти арешт на квартиру №31 в будинку № 25, що розташована по вул. 60 років СРСР, в м. Очакові Миколаївської області, однак жодних доказів належності відповідачці вказаного майна позивачем не надано.

Будь-яке майно може мати як одного, так і кількох власників. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи викладене, а також той факт, що доказів на підтвердження належності відповідачці майна, про забезпечення якого просить позивач, суду не надано, вважаю заяву про забезпечення позову необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 153, 293 ЦПК України,

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги на ухвалу, а у разі подання апеляційної скарги відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: