Справа № 242/5225/15-ц
Провадження № 2/242/163/16
03 лютого 2016 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Пирогової Л.В., при секретарі Гречка К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Вознесенської райдержадміністрації Миколаївської області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Селидівської міської ради Донецької області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Позивач 23.12.2015 року звернувся до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на первинному обліку служби у справах дітей Вознесенської райдержадміністрації перебуває малолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як залишений без батьківського піклування, оскільки його батьки - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишили дитину. На теперішній час малолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово влаштований до педіатричного відділення КУ «Вознесенська ЦРЛ», оскільки не досяг 3-річного віку, з якого можливе тимчасове влаштування дітей до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Батьки не цікавляться дитиною. Просить суд винести рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно малолітнього ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на його утримання у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття на користь особи, яка буде утримувати дитину.
Представник позивача - Вознесенської райдержадміністрації Миколаївської області в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася.
Представник третьої особи - Служба у справах дітей Селидівської міської ради Донецької області, в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином.
Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), суд встановив наступне.
Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого 07.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, актовий запис № 1984.
Актом №1 закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я, складеного відділенням ново роджених перинатального центру КУ «Одеської обласної клінічної лікарні» від 23.01.2015 року, встановлено, що мати дитини самовільно покинула у перинатальному центрі КУ «ООКЛ» залишивши дитину чоловічої статті, ІНФОРМАЦІЯ_1 у відділені новороджених. Місце знаходження батька та інших родичів невідомо.
Згідно повідомлення виконавчого комітету Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 01.10.2015 року №487.04.07 Службу у справах дітей Вознесенської райдержадміністрації повідомлено, що 30 вересня 2015 року на території Прибужанівської сільської ради виявлена дитина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка залишилась без батьківського піклування, оскільки його мати - ОСОБА_2, 1990 року народження та батько ОСОБА_3, 1988 року народження зникли в невідомому напрямку. З метою захисту прав виявленої дитини малолітнього ОСОБА_1, 2015 року народження тимчасово влаштовано до педіатричного відділення Вознесенської ЦРЛ.
Згідно акту обстеження умов перебування дитини, яка залишилась без батьківського піклування, складеного комісією 30.09.2015 року встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилась без батьківського піклування, оскільки її батьки - ОСОБА_2, 1990 року народження та ОСОБА_3, 1988 року народження зникли у червні 2015 року в невідомому напрямку.
Головним управлінням Національної поліції в Миколаївської області Вознесенського відділу поліції від 20.11.2015 року №43/250, повідомлено, що ОСОБА_2, 1990 року народження, яка тимчасово проживала за адресою: АДРЕСА_1, на обліку Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївської області у розшуку не перебуває та будь-які відомості про її місцезнаходження відсутні.
Відповідно довідки, виданої виконавчим комітетом Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області 27.112015 року №2349, що до складу сімї ОСОБА_4, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, входять ОСОБА_4, 1964 року народження, дочка ОСОБА_5, 1987 року народження, онука ОСОБА_6, 2003 року народження, онука ОСОБА_7, онука ОСОБА_8,2014 року народження, онук ОСОБА_1, 2015 року народження, син ОСОБА_3, 1988 року народження.
Згідно подання Головного лікаря комунальної установи Вознесенської центральної районної лікарні від 08.01.2015 року №22/04, мати та батько ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває в дитячому відділенні КУ «Вознесенська ЦРЛ» з 01.10.2015 року, за весь період перебування дитини у дитячому відділенні жодного разу не відвідали її, та станом здоров'я не цікавились.
З листа Вознесенського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 05.01.2016 року №14 вбачається, що сім'я ОСОБА_3, 1988 року народження та ОСОБА_2, 1990 року народження, разом із сином ОСОБА_1, 2015 року народження перебуває в банку даних сімей, які опинились в складних життєвих обставинах з 10.06.2015 року. Їм надавались послуги за карткою обліку роботи з сім'єю, а саме - інформаційного, педагогічного, психологічного та медичного характеру. На засідання Комісії з питань захисту прав дітей для вирішення складної життєвої ситуації, в якій опинилася дана сім'я через відсутність власного житлі і роботи, для розгляду можливості взяття їх під соціальний супровід, на яке ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з'явились. Оскільки з червня 2015 року місцезнаходження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не відомо, то соціальна робота з ними неможлива.
Статтею 150 СК України закріплені обов,язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров,я дитини, її фізичний, духовний моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх обов,язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно п. 15 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов,язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об,єктивного з,ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
На підставі п. 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов,язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов,язками.
Судом встановлено, що відповідач без поважних причин покинула малолітню дитину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не приймає участі в вихованні та утриманні дитини, передбачені сімейним законодавством батьківські обов,язки не виконує, ухиляється від прийняття участі в його утриманні в грошовій чи будь-якій іншій формі.
Обов,язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України.
Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини органу опіки та піклування Вознесенської райдержадміністрації № 948/02-06 від 11.12.2015 р. з метою захисту прав, свобод та законних інтересів ї дитини, відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Виконавчим комітетом Селидівської міської ради 29.01.2016 року за №02-23/5-93 надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. У даному висновку зазначено, що ОСОБА_2, 1990 року народження, має двох малолітніх дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_12, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, але з листопада 2013 року за місцем проживання не мешкає. Малолітній ОСОБА_9 виховується в родині опікуна, ОСОБА_11
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Проаналізувавши представлені сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до переконання, що ОСОБА_2, маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов,язки, тривалий час ухиляється від їх виконання у відношенні свого малолітнього сина. Тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав.
Статтею 167 СК України передбачено що якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.
Суд виходячи з вимог ст.. 167 СК України та враховуючи той факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час вирішення справи перебуває у лікувальному закладі на тимчасовому утриманні та інших родичів, яким може бути передана дитина судом не встановлено, вважає, що позовні вимоги в частині передачі ОСОБА_1 на опікування органу опіки та піклування Вознесенської райдержадміністрації Миколаївської області для його подальшого влаштування підлягають задоволенню.
Виходячи з наведеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги заявлені з метою належного правового захисту прав та інтересів малолітньої дитини, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
При вирішенні питання щодо розміру аліментів, які належить стягнути з відповідача на утримання дитини, суд враховує, що заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 03.03.2014 року, яке набрало законної сили 14.04.2014 року, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_12, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, на користь особи, яка буде виховувати дитину. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, відмовивши у задоволенні решти позовних вимог.
Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Оскільки позивач 23.12.2015 року звернувся до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача з 23.12.2015 р.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача у розмірі визначеному Законом України «Про судовий збір» на час звернення позивача із позовною заявою до суду.
Керуючись ст. ст. 150, 152, 155, 164, 165, 166, 180, 182, 183 СК України, ст. ст. 11, 60, 88, 212-215, 226 ЦПК України, суд, -
Позов Органу опіки та піклування Вознесенської райдержадміністрації Миколаївської області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Селидівської міської ради Донецької області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Передати малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на опікування органу опіки та піклування Вознесенської райдержадміністрації Миколаївської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Селидове, Донецької області, аліменти на утримання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь державної установи, де буде влаштовано дитину або фізичної особи, яка буде його виховувати.
В решті позовних вимог Органу опіки та піклування Вознесенської райдержадміністрації Миколаївської області - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 974 (дев,ятсот сімдесят чотири) грн. 40 коп.на користь держави.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Л.В. Пирогова