САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/6540/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2016 року Самарський районній суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбних відносинах. Від шлюбу мають спільну дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач зобовязаний сплачувати аліменти, але добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, він є працездатним однак має мінливий не регулярний доход, у звязку з чим позивач просить стягнути аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 1000 грн., починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що син проживає з нею та їй одній важко утримувати дитину. Відповідач працює, однак добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив що він також сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу, у звязку з чим вважає заявлені позовні вимоги необґрунтовано збільшеними, просив задовольнити позовні вимоги частково у зменшеному розмірі.

Третя особа - ОСОБА_3 пояснила, що вона є першою дружиною відповідача та за рішенням суду на її користь з нього було стягнено аліменти на утримання їхньої дитини у розмірі 1/6 частини від його заробітку. Щодо позовних вимог покладалася на розсуд суду.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що з позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3), який проживає разом з позивачем.

Відповідач також має на утриманні повнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 18-19).

Відповідач офіційно працевлаштований та має стабільний дохід. Зазначена обставина була визнана усіма учасниками судового засіданні, а тому у відповідності до положень ч.1 ст.61 ЦПК України вона не підлягає доказуванню.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст.180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обовязку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком неповнолітнього ОСОБА_4 позовні вимоги в цій частині визнає, вимоги позивача про стягнення із нього аліментів є обґрунтованими.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, наявність інших дітей, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню дитини.

Суд знаходить не обґрунтованими вимоги позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі у випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Як встановлено судом, відповідач офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, у заявку з чим для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у суду підстави відсутні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-184 СК України, ст.ст. 10, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.12.2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.П.Румянцев