провадження № 2/760/152/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, ухвалив таке рішення.

Позиції осіб, які беруть участь у справі:

19.11.2015 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (відповідач-1), ОСОБА_3 (відповідач-2), третя особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_5 Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 її батьком зазначено ОСОБА_3, а матір'ю - ОСОБА_6.

На момент народження ОСОБА_3, відповідач-1 та відповідач-2 перебували в зареєстрованому шлюбі, у зв'язку з цим батьком дитини було зазначено ОСОБА_3

Однак позивач стверджував, що відомості стосовно батька ОСОБА_3, які зазначені у вищезазначеному свідоцтві, є неправильними, оскільки її біологічним батьком є ОСОБА_1

17.11.2000 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, з моменту укладення якого разом проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки та виконують обов'язки батьків відносно ОСОБА_3

Позивач зазначив, що з метою визнання батьківства та споріднення з ОСОБА_3 він пройшов ДНК-тестування на батьківство, за результатами якого вірогідність батьківства між позивачем та ОСОБА_3 складає 99,99997 %.

На підставі вищевикладеного просив визнати його батьком дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов'язати Відділ реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 1030 від 02.11.2000, де у відомості про батьківство вказати батьком дитини ОСОБА_3 - ОСОБА_1, виключивши відомості про ОСОБА_3

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачі позов визнали та також просили його задовольнити в повному обсязі.

Третя особа у судове засідання не з'явилась, однак надіслала до суду пояснення, у якому просила розглядати справу без участі її представника враховуючи фактичні обставини справи та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 36).

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд

встановив:

ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1. Цей факт встановлений на підставі свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного районного управління юстиції у м. Києві 02.11.2000, у якому батьком позивача зазначено ОСОБА_4, а матір'ю - ОСОБА_7 (а.с. 6).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 17.11.2000, про що зроблено запис № 729. Цей факт встановлений на підставі свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_3, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного районного управління юстиції у м. Києві 17.11.2000 (а.с. 5).

Відповідно до результату аналізу ДНК, який проведений лабораторією DNA Diagnostics Center, вірогідність батьківства між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 складає 99,99997 % (а.с. 7)

Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково з таких підстав.

Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов'язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів визначаються Сімейним кодексом України.

Однак, відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься у пункті 2 Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 (справа про зворотну дію у часі законів та інших нормативно-правових актів), згідно з яким дію нормативно-правового акта в часі слід розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 роз'яснив, що «оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду,зазначені у ст. 128 СК ( 2947-14 ), істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС (2006-07), суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС…. (пункт 3)».

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, при вирішенні цієї справи щодо наявності підстав для визнання батьківства суд застосовує нормами КпШС від 20.06.1969, оскільки норми СК, який набрав чинності 01.01.2004 застосовуються до сімейних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004.

Відповідно до статті 51 КпШС взаємні права та обов'язки батьків і дітей ґрунтуються на походженні дітей, засвідченому у встановленому законом порядку.

Положення статті 52 КпШС визначають, що походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків.

Суд встановив, що ОСОБА_5, відносно якої вирішується питання про встановлення факту батьківства, була народжена у період перебування ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5

У зв'язку з цим, у свідоцтві про народження ОСОБА_3 батьком було зазначено ОСОБА_3

При розгляді цієї справи в частині встановлення батьківства щодо дитини, суд бере до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання позивачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства з матір'ю дитини, спільне виховання або утримання ними дитини.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 роз'яснив, що «особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення (положення пунктів 6 та 9)».

З системного аналізу статті 53 КпШС в сукупності із роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України можна зробити висновок, що при встановленні батьківства, суду достатньо встановити одну із трьох обставин, визначених в частині третій статті 53 КпШС, а саме: спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і позивачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання позивачем батьківства, на підставі належних та допустимих доказів в розумінні статей 57, 58 ЦПК.

З наданих у судовому засіданні пояснень позивача та відповідача-1 випливає, що вони проживають разом за адресою: АДРЕСА_1.

Крім цього, цей факт встановлюється на підставі копії паспорта ОСОБА_1 та копії паспорта ОСОБА_2 (а.с. 3 зворот, 4 зворот).

Таким чином, суд приходить до висновку що ОСОБА_2, як матір ОСОБА_3, та ОСОБА_8 ведуть спільне господарство, а тому дитина перебуває на їхньому утриманні.

З метою доведення кровного споріднення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_1 позивач надав суду результати ДНК лабораторії DNA Diagnostics Center.

Відповідно до вищезазначеного результату аналізу ДНК було встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 складає 99,99997 %.

Таким чином, згідно з результатом аналізу ДНК, який проведений лабораторією DNA Diagnostics Center, біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 позивачем було доведено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_3

Однак суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов'язання Відділ реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 не підлягають задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 35 ЦПК треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін.

З матеріалів справи випливає, що позивач у своїй позовній заяві третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог, зазначив Відділ реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві та одночасно пред'явив до неї позовні вимоги.

Однак, з системного аналізу норм чинного законодавства та конструкції нормативних положень ЦПК, які регулюють інститут третіх осіб у цивільному процесі випливає, що вимоги до третіх осіб не підлягають задоволенню, оскільки вони не є учасниками матеріально-правових відносин.

Таким чином, враховуючи вимоги норм сімейного законодавства як тих, які діяли на момент виникнення правовідносин так і тих які чинні на даний час, а також враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Розподіляючи судові витрати, суд зазначає, що з відповідачів в рівних частинах належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Керуючись статтею 58 Конституції України, статтями 51, 52, 53 КпШС, статтями 1, 4-11, 18, 35, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, батьком ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, матір'ю якої є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянка України, та відносно якої Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного районного управління юстиції у м. Києві 02 листопада 2000 року був зроблений актовий запис про народження № 1030.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 487,20 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л. В. Шевченко