Ухвала іменем україни
10 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_7, на рішення апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом, в якому зазначало, що 02 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 003-2914/756-0024, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 122 тис. швейцарських франків, що еквівалентно 512 154 грн 66 коп., строком до 10 липня 2037 року, зі сплатою 4,5 % річних за користування кредитом з 02 серпня 2007 року по 10 липня 2012 року, та у розмірі 9,95 % річних за період з 11 липня 2012 року по 10 липня 2037 року включно.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 02 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого остання передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 умов договору станом на 03 квітня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 35 765,26 швейцарських франків, що еквівалентно 471 936 грн 91 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом - 1 141,80 швейцарських франків, що еквівалентно 15 066 грн 51 коп.; сума дострокового стягнення кредиту - 1 626,84 швейцарських франків, що еквівалентно 417 328 грн 80 коп.; відсотки - 2 853,44 швейцарських франків, що еквівалентно 37 652 грн 28 коп.; підвищені відсотки - 143,18 швейцарських франків, що еквівалентно 1 889 грн 32 коп.

На підставі наведеного вище ПАТ «Універсал Банк» просило суд стягнути з ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором від 02 серпня 2007 року № 003-2914/756-0024 у сумі 35 765,26 швейцарських франків, що еквівалентно 471 936 грн 91 коп., а також судові витрати.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року у задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 35 622,08 швейцарських франків, що еквівалентно 470 047 грн 59 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_7, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Універсал Банк», виходив із того, що примірник кредитного договору, наданий ПАТ «Універсал Банк», містить відмінні положення щодо процентної ставки за користування коштами, зазначеної у п. 1.1.1, від тих, що зазначені у п. 1.1.1 договору, наданого ОСОБА_6, що ставить під сумнів існування дійсних договірних відносин між сторонами.

Апеляційний суд, частково задовольнивши позовні вимоги, виходив із того, що кредитні договори від 02 серпня 2007 року № 003-2914/756-0024, які мають відмінності щодо розміру процентної ставки, недійсними не визнавались, відповідач не заперечувала, що ПАТ «Універсал Банк» надав їй кредитні кошти у розмірі 122 000 швейцарських франків, та частково погашала заборгованість.

Такі висновки апеляційного суду є правильними та відповідають матеріалам справи з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 02 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 003-2914/756-0024, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 122 тис. швейцарських франків, що еквівалентно 512 154 грн 66 коп., строком до 10 липня 2037 року, зі сплатою 4,5 % річних за користування кредитом з 02 серпня 2007 року по 10 липня 2012 року, та у розмірі 9,95 % річних за період з 11 липня 2012 року по 10 липня 2037 року включно.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 02 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого остання передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 умов договору станом на 03 квітня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 35 765,26 швейцарських франків, що еквівалентно 471 936 грн 91 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом - 1 141,80 швейцарських франків, що еквівалентно 15 066 грн 51 коп.; сума дострокового стягнення кредиту - 1 626,84 швейцарських франків, що еквівалентно 417 328 грн 80 коп.; відсотки - 2 853,44 швейцарських франків, що еквівалентно 37 652 грн 28 коп.; підвищені відсотки - 143,18 швейцарських франків, що еквівалентно 1 889 грн 32 коп.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_6 надала суду кредитний договір від 02 серпня 2007 року № 003-2914/756-0024, укладений між нею та ПАТ «Універсал Банк» в особі начальника відділення № 3 Київської філії № 2 Палош В.С., яка діє на підставі довіреності від 10 липня 2007 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального кругу ОСОБА_6

З наданих сторонами кредитних договорів від 02 серпня 2007 року № 003-2914/756-0024 вбачається, що розміри процентної ставки, визначені пунктами 1.1 та п. 1.1.1 договорів, відрізняються.

Жоден з договорів недійсним у судовому порядку не визнавався.

Однак, судом встановлено, що відповідач не заперечувала наявність кредитних відносин з ПАТ «Універсал Банк», виконувала умови договору, зокрема, внесла у вересні 2013 року достроково на погашення заборгованості за договором 65 170,17 швейцарських франків від реалізації іпотечної квартири.

З матеріалів справи вбачається, що в обох кредитних договорах сторони пунктом 1.1.3 погодили, що у разі звільнення позичальника з основного місця роботи встановлюється нова базова процента ставка у розмірі 10,45 % та підвищена процентна ставка 31,35 % починаючи з першого робочого дня, що слідує за днем звільнення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК Українизобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як на підставу для задоволення позову апеляційний суд обґрунтовано послався на наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором за виключенням нарахувань щодо простроченої заборгованості по підвищеній процентній ставці, які відповідачка не визнавала.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, сторонам роз'яснювалось право заявляти клопотання про призначення у справі судової бухгалтерської експертизи, однак сторони своїм правом не скористалися, у зв'язку з чим апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості на підставі наявних в матеріалах справи доказів, яким надав належну правову оцінку.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення апеляційного суду не вбачається, що судом при розгляді скарги допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення апеляційного суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_7, відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: А.О. Леванчук В.А. Нагорняк Т.О. Писана Г.В. Юровська