АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/2636/15-ц Головуючий в 1 інстанції
Провадження 22-ц/774/433/К/16 ОСОБА_1
Категорія № 59 (І ) Доповідач Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Ляховської І.Є.,

секретар: Маслова К.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі ОСОБА_3,

представникавідповідача - ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпроперовської області на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпроперовської області до ОСОБА_4 про повернення безпідставно отриманих страхових виплат,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпроперовської області ( надалі ОСОБА_2 Фонду)звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про повернення безпідставно отриманих страхових виплат.

В обґрунтування своїх вимог зазначило, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.12.2014 року, встановлено факт перебування ОСОБА_4 на утриманні померлого ОСОБА_6 Постановою ОСОБА_2 Фонду від 11.12.2014 року ОСОБА_4 призначено страхові виплати в сумі 604 грн. 62 коп., як особі яка має право на утримання у разі смерті потерпілого, а постановою від 29.01.2015 року проведено перерахунок щомісячної страхової виплати станом на 01.03.2014 року, розмір якої становить 749 грн. 59 коп.

Загальна сума доплат по щомісячним виплатам становить за період з 18.04.2012 року по 30.11.2014 року - 21 591,81 грн.

За заявою ОСОБА_4 кошти перераховувались на її особовий рахунок №, який відкрито в ПАТ КБ «Приватбанк».

ОСОБА_2 Фонду 30.01.2015 року платіжним дорученням №220 були перераховані на особистий рахунок ОСОБА_4 в ПАТ КБ «Приватбанк» кошти в сумі 20 897,11 грн. за період з 18.04.2012 по 30.11.2014 р.р.

Платіжним дорученням №282 перераховано ПАТ КБ «Приватбанк», кошти в сумі 413 567 грн., який в подальшому зарахував на особистий рахунок ОСОБА_4 22 341 грн. 41 коп. за період з 18.04.2012 по 30.11.2014 р.р. Таким чином, після проведення виплат в січні та в лютому 2015 року на рахунок відповідача було перераховані кошти на загальну суму 43 238 грн. 52 коп.

16.02.2015 року перевіркою було встановлено подвійне перерахування коштів на рахунок №, який належить відповідачу ОСОБА_4, в результаті чого відбулась переплата коштів в сумі 20 897, 11грн.

Після встановлення факту переплати, ОСОБА_2 Фонду двічі зверталось до відповідача про повернення грошових коштів, однак відповідач до відділення не зявилась, кошти не повернула.

Листом №04/1463 від 17.02.2015 року ОСОБА_2 Фонду звернулось до ПАТ КБ «Приватбанк» з проханням списати з рахунку № ОСОБА_4 надлишкові перераховані кошти в сумі 20 897,11 грн. та повернути на рахунок №3102 ВВД ФССНВ в м. Кривому Розі. Але, листом від 18.02.2015 року №20.1.0.0.0/7-20150217/2329 ПАТ КБ «Приватбанк» повідомило, що грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта лише за його згодою.

У звязку із небажанням відповідача добровільно повернути кошти, позивач просить суд стягнути з відповідача надлишково перераховані в результаті помилки Фонду кошти в сумі 20 897,11 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 листопада 2015 року ОСОБА_2 Фондувідмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 Фонду,посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Судом не взято до уваги положення ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання , які спричинили втрату працездатності», яка передбачає право Фонду утримати кошти, що були виплачені в результаті помилки.

Судом не враховано, що кошти відповідач отримала в результаті помилки представника Фонду. Судом не враховано, що спірні правовідносини регулюються законодавством між страховиком ,стосовно виплати страхової суми.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2014 року, яке ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.12.2014 року залишено без змін, встановлено факт перебування ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утриманні померлого 13.11.2011 року ОСОБА_6. Крім того, судовим рішенням від 21 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 02.07.1953 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ЯУ №191344. ОСОБА_6 13 листопада 2011 року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КИ №434854, а згідно висновку МСЕК від 18.04.2012 року встановлений причинний зв'язок його смерті з професійним захворюванням, про що видано довідку №0000016 від 19 червня 2013 року (а.с. 6-9).

Також встановлено, що постановою ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі (далі ВВД ФССНВУ в м. Кривому Розі) №0407/10272/10272.1/45 від 11.12.2014 року ОСОБА_4 призначено страхові виплати в сумі 604 грн. 62 коп., як особі яка має право на неї у разі смерті потерпілого (а.с. 12).

Крім того, постановою ВВД ФССНВУ в м. Кривому Розі №0407/10272/10272.1/46 від 11.12.2014 року ОСОБА_4 проведено перерахунок щомісячної страхової виплати станом на 01.03.2013 року, розмір якої становив 694 грн. 71 коп. (а.с. 11), а постановою ВВД ФССНВУ в м. Кривому Розі №0407/10272/10272.1/48 від 29.01.2015 року проведено перерахунок щомісячної страхової виплати станом на 01.03.2014 року, розмір якої становив 749 грн. 59 коп. (а.с.13).

Загальна сума доплат по щомісячним виплатам ОСОБА_4 за період з 18.04.2012 року по 31.11.2014 року склала 21 591 грн. 81 коп., про що 11 грудня 2014 року винесена відповідна постанова ВВД ФССНВУ в м. Кривому Розі №0407/10272/10272.2/47 (а.с. 10).

В свою чергу встановлено, що згідно заяви ОСОБА_4 всі кошти (пенсії, грошова допомога) перераховувались на її особовий рахунок №, який відкрито в ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.4).

Судом встановлено, що платіжним дорученням №220 від 30 січня 2015 року, позивачем на особистий рахунок відповідача ОСОБА_4 № в ПАТ КБ «Приватбанк» були перераховані кошти в сумі 20 897 грн. 11 коп. в рахунок відшкодування щомісячних страхових виплат по втраті годувальника (а.с.15).

Також, платіжним дорученням №282 від 05 лютого 2015 року (а.с.16) та відповідно до списку-реєстру №481 переводів за січень 2015 року (а.с.17-18) на особовий рахунок ОСОБА_4 № в ПАТ КБ «Приватбанк» були перераховані кошти в сумі 22 341 грн. 41 коп. за період з 18.04.2012 по 30.11.2015 р.р. (а.с.16).

Відповідно до змісту довідки ВВД ФССНВУ в м. Кривому Розі від 25.03.2015 року №04/2215, переплата ОСОБА_4 за період з 18.04.2012 по 30.11.2014 р.р. складала 20 897 грн. 11 коп. (а.с.19).

Постановою ВВД ФССНВУ в м. Кривому Розі №0407/10272.1/10272.2/43 від 17.02.2015 року ОСОБА_4 припинено щомісячні страхові виплати, як особі, яка має на неї право у разі смерті потерпілого (а.с.14).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції керувався ст..ст.1212,1215 ЦК України та дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з ОСОБА_4 сплачених надлишково страхових сум, оскільки не встановлено факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповдіно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, зокрема, щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які врна посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду із вимогами про стягненя з відповідача коштів ОСОБА_2 Фонду посилалось на ст..1212 ЦК України, як на підставу повернення безпідставно отриманих коштів.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до змісту ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Колегія суддів погоджується із висвноком суду першої інстанції , що позивачем не доведено наявності рахункової помилки з боку ОСОБА_2 Фонду, як і факту недобросовісного набуття відповідачем ОСОБА_4 отриманих коштів у розмірі 20 897,11 грн. , які є страховими виплатами призначеними їй ОСОБА_2 Фонду, тому відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України поверненню не підлягають.

Вказаний висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, висвітленої у Постанові від 22 cічня 2014 року, справа № 6-151 цс 13, яка в порядку ст..360-7 ЦПК України повинна бути врахована судами при ухваленні рішень в подібних правовідносинах.

Посилання представника позивача на не застосування до спірних правовідносин ст..40 Закону України «Про загальнообовязкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання , які спричинили втрату працездатності», як підставу для стягнення зайво перерахованих коштів, колегія суддів не приймає до уваги, оскльки не регулюють спірні правовідносини.

Наявність помилки працівника ОСОБА_2 Фонду в подвійному перерахуванні коштів через ПАТ КБ «ПриватБанк»на рахунок ОСОБА_4 не можна вважати рахунковою помилкою.

Звертаючись до суду із вимогами про стягнення з відповідача ОСОБА_4 зайво виплачених коштів (страхових сум) позивач ОСОБА_2 Фондуне надало суду належних та допустимих доказів рахункової помилки або факту недобросовісності набувача.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 Фондудо ОСОБА_4 про повернення безпідставно отриманих страхових виплат, не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення суду ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, яке зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313- 315 ЦПК України, колегія судів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпроперовської області відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: