Марківський районний суд
Справа № 417/2115/16-ц
Провадження № 2/417/424//16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2016 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Сурніної Л.О.

за участі секретаря Лисенко Л.Ю.

позивача ОСОБА_1

законного представника ОСОБА_2

представника - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяною неповнолітньою особою, -

в с т а н о в и в:

Позивач 09.03.2016 року звернулася до суду з позовною заявою доОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяною неповнолітньою особою, в якій просила суд винести рішення яким стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 1800 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 02.02.2016 року , приблизно о 09.30 годині її неповнолітня донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 , поверталася зі шкільної репетиції шкільного свята разом з ОСОБА_6, яка за сумісництвом є її однокласницею.

Приблизно в цей же час її неповнолітній доньці зателефонувала її старша сестра, ОСОБА_7 . Під час вказаної розмови, ОСОБА_6 попрохала ОСОБА_5 включити музику на телефоні , на що ОСОБА_5 їй відмовила, аргументуючи це тим, що вона розмовляє по телефону. Після відмови ОСОБА_6 продовжувала наполягати на своєму та, вичерпавши доводи, вирішила забрати телефон силоміць , вирвавши його з рук ОСОБА_5, але не втримавши його в руках, впустила телефон на землю від чого він розбився.

Після цього інциденту вона звернулася до Марківського ВП ГУНП України в Луганській області з заявою за фактом пошкодження мобільного телефону .

10.02.2016 року Марківським ВП ГУНП України в Луганській області їй було надано висновок про результати розгляду її звернення , в якому було вказано , що в діях неповнолітньої ОСОБА_4 відсутні ознаки кримінального правопорушення, а їй було запропоновано звернутися до суду з цивільним позовом за фактом відшкодування матеріальних збитків ,завданих пошкодженням мобільного телефону.

Діями ОСОБА_4 їй було заподіяно матеріальну шкоду , яка складається з:

-вартості мобільного телефону SHAРЕ , модель 07320, вартість якого станом на 28.12.2015 року склала 1800 грн.

Окрім того діями неповнолітньої ОСОБА_4 її донці було заподіяно моральну шкоду. ЇЇ неповнолітня донька, ОСОБА_5 знаходиться на обліку в Марківському РТМО з діагнозом вегето-судинна дистонія , тому нервувати їй заборонено лікарями. Влітку 2015 року ОСОБА_5 пройшла курс лікування. Вона всіма способами оберігає доньку від фізичних навантажень та душевних хвилювань. Даний інцидент наніс непоправиму шкоду здоровю ОСОБА_5, тому моральну шкоду оцінює в 2000 грн.

Неповолітня ОСОБА_4, зі слів класного керівника перебуває на внутрішкільному обліку за бійку та незадовільну поведінку в школі. Неповнолітня ОСОБА_4 завжди сперечається з вчителями та конфліктує з учнями. В характеристиці наданою до Марківського ВП ГУНП України в Луганській області охарактеризована як конфліктна особа.

В звязку з тим, що у ОСОБА_4 відсутнє будь-яке майно на праві приватної власності та будь-який заробіток чи дохід, сама вона є неповнолітньою особою, відповідальність за завдану нею шкоду зобовязана нести її мати, але мати відмовилася компенсувати завдану її донькою шкоду , тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Позивачка в судовому засідання підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні пояснила ,що її донька ОСОБА_5 разом з відповідачкою ОСОБА_4 поверталися додому зі школи. По дорозі відповідачка намагалася вирвати мобільний телефон у її доньки ,щоб послухати музику і він впав на землю. Все це бачила жінка , яка в цей час проходила поряд . Відразу після того, як донька повідомили їй про розбитий телефон, вона пішла до матері відповідачки, щоб за спільні кошти відремонтувати даний телефон, на що вона відмовила і запропонувала при отриманні нею соціальних виплат придбати новий телефон. Мобільний телефон ОСОБА_5 купила її старша донька ОСОБА_7 за 2 дні до того , як ОСОБА_4 його розбила.

У судовому засіданні 11.11.2016 року наполягала на тому, що для подання доказів на підтвердження позову їй необхідний строк не менш одного року.

Відповідачка ОСОБА_4 , в судовому засіданні 11.08.2016 року, позовні вимоги не визнала та пояснила , що вона раніше дуже гарно товаришувала з донькою позивачки, ОСОБА_5 Вона разом з ОСОБА_5 об 11 годині поверталися додому зі школи через парк в с.Кризьком . ОСОБА_5 тримала в руках свій мобільний телефон , на дорозі було слизько , вона підслизнулася і мобільний телефон впав на землю і тріснув . Коли розбився телефон , то поряд з ними нікого не було. Вікторія відразу почала плакати і хвилюватися, що вона скаже матері про розбитий мобільний телефон. Коли вона повернулася додому, то через 10 хвилин до неї прийшла позивачка і стала її обвинувачувати у скоєному, при цьому ображала її та матір. Через 2 дні на її телефон телефонувала старша донька позивачки ОСОБА_7 і погрожувала їй.

Законний представник неповнолітнього відповідача ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали в повному обсязі ,підтримали надані ОСОБА_2 заперечення та просили відмовити в задоволенні позову із-за необґрунтованості. Акцентуючи при цьому увагу на тому , що твердження позивача про належність їй цього телефону , його вартість та завдання шкоди її донькою ОСОБА_4 не підтверджується будь-якими доказами по справі. Неповнолітня ОСОБА_5 сама випадково впустила телефон і відповідно сама собі (або матері) завдала майнової шкоди. Очевидців даної події крім ОСОБА_5 і ОСОБА_4 не має.

Вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із таких підстав.

Згідно зі ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статею 4 ЦПК України передбачені способи захисту , які застосовуються судом , а саме, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч.1 ст.10 ЦПК України вказує на те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

У судовому засіданні , яке відбулося 11.08.2016 року у відповідності з вимогами ст.27 ЦПК України та ст.31 ЦПК України , як позивачу ОСОБА_1 так і відповідачу ОСОБА_4 були розяснені їх процесуальні права , в т.ч. обовязок для підтвердження своїх вимог або заперечень подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Не зважаючи на належне розяснення позивачеві ОСОБА_1 прав та обовязків, нею у судовому засіданні не надано належних та допустимих доказів щодо спричинення шкоди , як матеріальної , так і моральної , відповідачкою ОСОБА_4

У відповідності з вимогами ч.4 ст.10 ЦПК України у судовому засіданні 11.08.2016 року позивачці ОСОБА_1 було надано додатковий час для надання доказів.

Але у судовому засіданні 11.11.2016 року ніяких належних доказів нею надано не було, крім бажання позивачки ОСОБА_1 долучити до позову диск, на якому , що було вказано ОСОБА_1, відображена негативна поведінка відповідачки , як до спричинення шкоди так і після цього.

При цьому , судом взято до уваги , що диск, на якій позивачка посилалась як на доказ позову , не був долучений до позову нею ні при подачі позовної заяви до суду, ні до початку судового засідання .

Як наполягала у судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, вона буде прикладати всі можливі зусилля для того, щоб відповідачка та її мати довгий строк зявлялися до суду для розгляду даного позову.

Про бажання лише затягувати розгляд справи (при повної відсутності доказів) з боку позивачки свідчить і той факт , що для ознайомлення з запереченням (а.с.95) вона у судовому засіданні вимагала строк у один місяць.

Крім того, у судовому засіданні 11.11.2016 року заявила , що для надання доказів вини відповідачки їй потрібен строк в один рік.

Таким чином , взявши до уваги вищевказані норми ЦПК України , суд не знаходить підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди , заподіяною неповнолітньою особою, у повному обсязі.

Крім того, приходячи до такого висновку судом взяті до уваги загальні положення цивільного судочинства , а саме: ч.1 ст.1166 ЦК України , згідно з якою, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала та ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У судовому засіданні встановлено, що в діях відповідачки ОСОБА_4 відсутні ознаки спричинення майнової та моральної шкоди позивачці ОСОБА_1

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Згідно ухвали Марківського районного суду Луганської області від 03.08.2016 року позивачку ОСОБА_1 звільнено від сплати судових витрат , а тому судовий збір необхідно компенсувати за рахунок держави .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.1,4,10,11, 27,31,57, ч 2 ст.59, ст.60, ч.4 ст.88, 209, 212-215,223 ЦПК України , ч.1 ст.16, ст.23, ч.ч.1,2 ст.1166, ч.1 ст.1167,ст.1179 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяною неповнолітньою особою, відмовити в повному обсязі .

Судовий збір компенсувати за рахунок держави .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.О.Сурніна