Справа № 296/460/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" березня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

Головуючого-судді Колупаєва В.В.

При секретарі Долецькій Ж.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 20.01.2016 року звернувся в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про стягнення з відповідача 969216,10 грн. упущеної вигоди в звязку із відмовою відповідача у прийнятті рішення про надання йому дозволу розробку проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки площею 100 га для ведення фермерського господарства із земель запасу Ставищанської сільської ради Брусилівського району Житомирської області за його клопотанням від 21.01.2014 року. Визнана відмова була визнана протиправною постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.03.2014 року.

В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю із викладених у ньому підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав повністю за його безпідставністю.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Також згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою яка її завдала.

Вимоги про відшкодування збитків у вигляді втраченої вигоди повинні бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами на підкріплення реальної можливості отримання потерпілою стороною відповідних доходів.

Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Крім того, пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що вони не є абстрактними, а дійсно були б отримані в разі, якщо б відповідач не здійснював протиправні дії.

Однак позивач в судовому засіданні не надав жодного доказу на обґрунтування своїх позовних вимог щодо реальної можливості отримання доходів. Додані до позовної заяви розрахунки позивача носять теоретичний характер, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та збитками, вина (ст. 623 ЦК України). За відсутності хоча б одного з визначених елементів цивільна відповідальність не настає.

Позивач в своїй позовній заяві, як на підставу стягнення з відповідача коштів (упущеної вигоди) посилається на те, що йому було відмовлено у прийнятті рішення про надання йому дозволу розробку проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки площею 100 га для ведення фермерського господарства із земель запасу Ставищанської сільської ради Брусилівського району Житомирської області за його клопотанням від 21.01.2014 року, однак вказана відмова не позбавляла позивача на повторне звернення із даним проханням.

Надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не має відношення до підприємницької діяльності, оскільки згідно ст.ст. 1,7 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства.

Відповідно до системного тлумачення норм ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство» державна реєстрація фермерського господарства відбувається у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб виключно після виникнення права власності або користування на земельну ділянку.

Також, слід зазначити, що надання дозволу на розробку документації не тотожне негайному набуттю права власності чи користування земельною ділянкою та є лише першим кроком для оформлення такого права.

Надалі, після отримання дозволу, особа має виготовити проект землеустрою, погодити та затвердити його у відповідному органі виконавчої влади, зареєструвати право у відділі державної реєстрації прав на нерухоме майно, та тільки після того набула б прав на землю, а відтак можна було б робити розрахунки «втраченої вигоди».

Отже, у даному ж випадку неодержані доходи ніяким чином не залежать від рішення відповідача, крім того у позивача були і залишаються усі гарантовані йому законодавством можливості реалізувати своє право, а саме виготовити проект відведення земельної ділянки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 1166 ЦК України, ст.ст.10, 11, 30, 60, 88, 209, 215 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про стягнення коштів залишити без задоволення за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира на протязі 10 днів з дня його проголошення подачею апеляційної скарги.

Головуючий суддя В. В. Колупаєв