У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., ШтеликС.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Закарпатській області Секерні В.М. про встановлення порядку виконання судового рішення за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Закарпатській області Секерня В.М (далі - ВПВР УДВС ГУЮ у Закарпатській області) звернувся до суду із поданням, в якому просив змінити спосіб виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 грудня 2010 року про зобов'язання управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді (далі - УПФУ у м. Ужгороді) здійснити перерахунок та забезпечити виплату на користь ОСОБА_4 державної пенсії у розмірі 38 413 грн 25 коп., посилаючись на те, що у нього на виконні перебуває виконавчий лист, виданий 25 липня 2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області на виконання зазначеного вище судового рішення, яке не виконується через відсутність відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 грудня 2013 року подання головного державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Закарпатській області Секерні В.М. задоволено. Змінено спосіб виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 грудня 2010 року у справі № 2а-3186/10 із «зобов'язання здійснити виплати» на «стягнення цих виплат» із УПФУ у м. Ужгороді на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 38 413 грн 25 коп.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2015 року ухвалу міськрайонного суду скасовано та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні поданням головного державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Закарпатській Секерні В.М. відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду скасувати й залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи подання про зміну способу виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що наявні обставини, які утруднюють виконання рішення суду.

Скасовуючи ухвалу місцевого суду та відмовляючи у задоволенні подання про зміну способу виконання судового рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що судом змінено не спосіб виконання судового рішення, а змінено судове рішення по суті і фактично вирішено додаткову позовну вимогу про стягнення грошових коштів.

Проте повністю погодитись з таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам судоверішення апеляційного суду не відповідає.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст. ст. 55, 124 Конституції України).

Державний виконавець звернувся до суду в порядку цивільного судочинства і його заява як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції була розглянута за правилами ЦПК України.

Проте апеляційний суд не звернув уваги на таке.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ віднесених до їх компетенції (ст. 15 ЦПК України).

У п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» судам роз'яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Судом встановлено, що на виконанні у головного державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Закарпатській області перебуває на виконі виконавчий лист, виданий 25 липня 2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 грудня 2010 року про зобов'язання управління УПФУ у м. Ужгороді здійснити перерахунок та забезпечити виплату на користь ОСОБА_4 державної пенсії у розмірі 38 413 грн 25 коп.

При цьому суд першої інстанції зазначав, що державний виконавець виконує рішення суду, а апеляційний суд - постанову суду.

Головний державний виконавець ВПВР УДВС ГУЮ у Закарпатській області звернувся із поданням про зміну виконання цього судового рішення.

Зазначене процесуальне питання, пов'язане з виконанням судових рішень, врегульоване як ст. 373 ЦПК України, так і ст. 263 КАС України, а також ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд розглянув подання державного виконавця у порядку цивільного судочинства (ст. 373 ЦПК України).

Ураховуючи те, що процесуальне питання, пов'язане з виконанням судового рішення, має розглядатись за правилами того процесуального закону, згідно з яким ухвалене це судове рішення, але в матеріалах справи відсутнє те судове рішення, яке виконується, у зв'язку із чим неможливо встановити, за правилами якого судочинства воно ухвалене, немає таких відомостей і в судових рішеннях.

У зв'язку із цим апеляційному суду слід встановити зазначені обставини і визначитись, за правилами якого процесуального закону подання державного виконавця повинно розглядатися.

Керуючись ст. 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 частково задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик