Номер провадження: 22-ц/785/1642/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2016 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Кравця Ю.І., Таварткіладзе О.М.,

секретаря Книгиницького О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2015 року, в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Одеській області, Головного Управління казначейської служби України в Одеській області про відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

28.01.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Головного Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Одеській області (далі ГУ МВС України в Одеській області) моральну шкоду у загальному розмірі розмірі 800000 грн., завдану йому в результаті незаконного звільнення з органів внутрішніх справ та в результаті відмови у видачі трудової книжки після звільнення вказуючи, що його незаконно було звільнено із займаної посади та відмовлено у видачі трудової книжки після звільнення.

Представник ГУ МВС України в Одеській області позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав у повному обсязі посилаючись на те, що такі вимоги не ґрунтуються на законі, оскільки Законом України «Про міліцію», «Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» та «Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ» не передбачений порядок відшкодування працівнику міліції моральної шкоди на підставі ст.237-1 КЗпП України та ст.1173 ЦК України, у разі незаконного звільнення його з роботи та відмови у видачі трудової книжки.

Представник Головного Управління казначейської служби України в Одеській області позовні вимоги ОСОБА_2 Д,А. також не визнав у повному обсязі зазначивши, що Держава не відповідає за моральну шкоду, завдану працівнику в результаті незаконного звільнення його з посади, та у разі невидачі йому трудової книжки після звільнення зі служби.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.09.2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі, так як вони не ґрунтуються на законі.

Будучи незгодним із рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі він просить рішення суду скасувати у звязку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів моральної шкоди, завданої йому в результаті незаконного звільнення з роботи та відмови у видачі трудової книжки, суд першої інстанції виходив із того, що ці вимоги не ґрунтуються на законі, оскільки Законом України «Про міліцію», «Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» та Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ не передбачений порядок відшкодування працівнику міліції моральної шкоди у разі незаконного звільнення його з роботи та відмови у видачі трудової книжки.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають обставинам справи, та нормам матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 працював на посаді оперуповноваженого протидії хабарництву відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю Одеського міського управління Головного управління МВС України в Одеській області.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2015 року (справа №1570/5239/2012) визнані протиправними та скасовані накази начальника ГУ МВС України в Одеській області за №1714 та №434 о/с від 27.08.2012 року про звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 з посади оперуповноваженого протидії хабарництву відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю Одеського міського управління Головного управління МВС України в Одеській області.

Згідно ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Діяльність позивача на вказаній посаді визначена Законом України «Про міліцію», «Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» та Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ.

Цими нормами права не передбачене право працівника міліції рядового чи начальницького складу на виплату моральної шкоди, завданої в результаті незаконного звільнення з посади та невидачі трудової книжки при звільненні з роботи.

Отже, відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що заявлені ним вимоги не ґрунтуються на законі.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки висновків суду першої інстанції вони не спростовують, та не містять правових підстав. передбачених ст.309 ЦПК України для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог апелянта у повному обсязі.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені норми Кодексу адміністративного судочинства не відповідають обставинам справи, оскільки при розгляді цієї цивільної справи суд керувався нормами Цивільно-процесуального кодексу України, так як справа розглядалася в порядку цивільного судочинства. Є безпідставними також доводи апелянта про те, що судом першої інстанції під час розгляду справи не були застосовані норми матеріального права, а саме ст.237-1 КЗпП України і ст.1173 ЦК України, оскільки вказаними нормами права не врегульовані питання відшкодування позивачу моральної шкоди, завданої незаконним звільненням з роботи та невидачі трудової книжки після звільнення з посади. Не надано апелянтом також і доказів того, що є установленим факт невидачі йому трудової книжки після звільнення з посади, та є встановленими інші факти порушення його прав неправомірними діями відповідача під час проходження ним служби в органах внутрішніх справ, крім судового рішення про визнання наказів начальника ГУ МВС України в Одеській області за №1714 та №434 о/с від 27.08.2012 року протиправними. Тому відсутність судових рішень за цими вимогами позивача є однією з підстав у відмовленні йому в стягненні моральної шкоди.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують, та не мають правового значення при вирішенні спору між сторонами у справі.

Керуючись ст.304, п.1ч.1ст.307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів, з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.П.Фальчук

ОСОБА_3

ОСОБА_4