Дата документу 01.06.2016 Справа № 554/4040/16-ц
Справа № 554/4040/16-ц
Провадження № 2/554/2162/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Чуванова А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до прокуратури Полтавської області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконними рішеннями, незаконними діями та бездіяльністю органів прокуратури при проведенні досудового (попереднього) слідства,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до прокуратури Полтавської області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконними рішеннями, незаконними діями та бездіяльністю органів прокуратури при проведенні досудового (попереднього) слідства, в якому просить стягнути за рахунок Державного бюджету України на його користь в рахунок відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заподіяних прокуратурою Полтавської області, а саме: 411074 гривень моральної шкоди і 10000 гривень матеріальної шкоди.

Ознайомившись з позовною заявою, вважаю, що у відкритті провадження у справі слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Частина 3 пункту 2 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" зобовязує суди при вирішенні питання про відкриття провадження у справі перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; ), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним, суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Оскільки, згідно зі статтею 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Разом із тим суд також має врахувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно позову, ОСОБА_1, як потерпілий по кримінальній справі, фактично оскаржує бездіяльність прокуратури Полтавської області в період досудового розслідування по кримінальному провадженню, яка виразилася в тяганині, не забезпеченні швидкого, повного, всебічного та неупередженого розслідування; тривалість кримінального провадження становить 7 років, десять місяців, шістнадцять днів.

Оскільки, вимоги ОСОБА_1 є предметом розгляду кримінального судочинства, а вимоги позивача до прокуратури про стягнення моральної та матеріальної шкоди нерозривно повязані із вказаними вище вимогами, суд вважає, що позивачу слід відмовити у відкритті провадження.

Слід також зазначити, що положеннями статті 1176 ЦК України передбачено, що право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Згідно з пунктами 1, 5 частини першої статті 3 цього Закону у випадках незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, громадянинові відшкодовуються (повертаються) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій, а також моральна шкода.

Відшкодування шкоди в таких випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, при цьому встановлення розміру грошових доходів, втрачених громадянами унаслідок незаконних дій зазначених органів, віднесено до компетенції цих органів, а не суду.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить відшкодувати шкоду, завдану бездіяльністю прокуратури в період досудового розслідування кримінального провадження. Встановлення розміру грошових доходів, втрачених громадянами унаслідок незаконних дій органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду віднесено до компетенції цих органів, а не суду.

Таких висновків дійшов Верховний суд України, мотивуючи постанову від 24 лютого 2016 року, висновок за якою має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Статтею 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів, в якому зазначено перелік таких способів.

Суд вважає, що заявлені позивачем вимоги не відносяться до способу захисту цивільних прав та до компетенції суду щодо розгляду цивільних справ, тому вказана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України,суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до прокуратури Полтавської області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконними рішеннями, незаконними діями та бездіяльністю органів прокуратури при проведенні досудового (попереднього) слідства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А.М. Чуванова