АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 677/2216/14-ц
Провадження № 22-ц/792/135/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Власенка О.В.,

суддів: Юзюка О.М., Ярмолюка О.І.,

секретар: Шевчук Ю.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Національної академії внутрішніх справ на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 14 вересня 2015 року у справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року Національна академія внутрішніх справ (далі - НАВС) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ (далі - КНУВС) від 22.07.2006 року № 70 дск ОСОБА_1 з 01.09.2006 року зараховано на навчання на перший курс навчально-наукового інституту підготовки слідчих і криміналістів Київського національного університету внутрішніх справ, правонаступником якого є НАВС.

28.11.2007 року між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України в Хмельницькій області, та відповідачем було укладено договір № Хм-136 про підготовку фахівця у КНУВС, за умовами якого ОСОБА_1 навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання зобов'язувався відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні

Головуючий у першій інстанції - Боголюбова Л.М. Провадження № 22-ц/792/135/16

Доповідач - Власенко О.В. Категорія № 59

витрати за період навчання.

Після здобуття вищої освіти відповідача направлено для подальшого проходження служби до УМВС України в Хмельницькій області. Наказом УМВС України в Хмельницькій області від 03.07.2012 № 153 о/с відповідача було звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням до закінчення трирічного терміну перебування на службі після навчання. У зв'язку із невиконанням умов договору про підготовку фахівця, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 вартість витрат, пов'язаних з його утриманням у навчальному закладі у розмірі 25042 грн. 84 коп.

Заочним рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 06 березня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ 25042 грн. 84 коп. понесених витрат на утримання у навчальному закладі та 250 грн. 43 коп. судового збору.

Ухвалою суду від 06 липня 2015 року заочне рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 06 березня 2015 року скасовано.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 14 вересня 2015 року у задоволенні позову Національної академії внутрішніх справ відмовлено.

В апеляційній скарзі Національна академія внутрішніх справ вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати його і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Національної академії внутрішніх справ підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Національної академії внутрішніх справ, суд виходив з того, що 01.07.2014 року до Закону України "Про освіту" було внесено зміни, відповідно до яких ч. 2 ст. 52 Закону, якою передбачалось, що випускники вищих навчальних закладів освіти, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - виключено. Таким чином, на момент звернення позивача до суду, 17.11.2014 року, діяла редакція Закону України "Про освіту" зі змінами від 01.07.2014 року, тобто виключено обов'язок відпрацьовувати за направленням.

Колегія суддів із вказаним висновком погодитись не може, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом по Київському національному університету внутрішніх справ від 22.07.2006 року № 70 дск відповідача ОСОБА_1 з 01.09.2006 року зараховано на 1 курс навчально-наукового інституту підготовки слідчих і криміналістів Київського національного університету внутрішніх справ (а.с. 12).

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 1709-р "Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ" Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ.

28 листопада 2007 року між Київським національним університетом внутрішніх справ та відповідачем укладено договір № Хм-136 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким ОСОБА_1 навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати фактичні витрати за період навчання. Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє весь період навчання та на протязі 3-х років з дати призначення особи на посаду замовником (пункти 2.3.5, 2.3.6, 3.2, 7.6 договору) (а.с. 8-9).

Відповідно до наказу №468 ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 19.06.2010 року відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю "Правознавство" та видано диплом спеціаліста експертно-криміналістичної спеціалізації (а.с. 13).

З 01.09.2006 р. по 18.06.2010 року відповідно до укладеного договору відповідач у період навчання на здобуття вищої освіти на державне замовлення за спеціальністю "Правознавство" перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням, наданням відповідних комунальних послуг.

Згідно з довідкою від 29.09.2014 року про перерахунок фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції ОСОБА_1 в Національній академії внутрішніх справ вартість витрат, пов'язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі, становить 25042 грн. 84 коп. (а.с. 16).

Після здобуття вищої освіти відповідно до умов договору відповідача направлено для подальшого проходження служби до УМВС України в Хмельницькій області.

Наказом УМВС України в Хмельницькій області від 03.07.2012 року № 153о/с лейтенанта міліції ОСОБА_1 (М-228639) оперуповноваженого (за рахунок посади старшого оперуповноваженого) сектору карного розшуку Красилівського районного відділу УМВС звільнено з органів МВС в запас Збройних Сил за п. 64 "Ж" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за власним бажанням) (а.с. 14).

Указом Президента України від 23 січня 1996 року № 77/96 "Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів" встановлено, що особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов'язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання. Порядок працевлаштування випускників, які закінчили вищі навчальні заклади за рахунок коштів відповідних юридичних та фізичних осіб, визначається угодами між ними.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України "Про освіту" (в редакції, що діяла на час укладення договору) випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виключення з 01.07.14 року частини другої ст. 52 Закону ніяким чином не впливає на умови, укладеного у 2007 році, договору № Хм-136, оскільки закон немає зворотної дії. При цьому, колегія суддів враховує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та їх обов'язків, а сторони є вільними у визначенні умов договору (ст.ст. 626, 627 ЦК України). Передбачення в умовах договору підстав відшкодування фактичних витрат на підготовку у разі дострокового розірвання договору не суперечить вимогам закону як на час укладення так і на час розгляду цієї справи.

Відповідно до п. 3.1, п. 4.1 вищевказаного договору від 28 листопада 2007 року № Хм-136 передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України в зв'язку із звільненням з органів внутрішніх справ за власним бажанням. Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

З врахуванням вказаних умов договору, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до "Порядку відшкодування курсантами та випускниками витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та в зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати у повному обсязі відшкодовуються особами, що навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує такий строк.

Відповідно до п. 2.3.6 договору № Хм-136 від 28.11.2007 року у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору (за власним бажанням без поважних причин), відповідач зобов'язався відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Таким чином, сторони в договорі домовились про відшкодування всіх фактичних витрат за підготовку, не обмеживши їх терміном укладення договору.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, а тому апеляційна скарга Національної академії внутрішніх справ підлягає задоволенню, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат, а тому із ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ необхідно стягнути 250 грн. 42 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Національної академії внутрішніх справ задовольнити.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 14 вересня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов Національної академії внутрішніх справ задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ 25042 грн. 84 коп. - вартість витрат пов'язаних з утриманням у навчальному закладі та 250 грн. 42 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/ О.В. Власенко

Судді: /підпис/ О.М. Юзюк

/підпис/ О.І. Ярмолюк

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.В. Власенко