У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до приватної комерційно-виробничої фірми «Захід-Євро» про стягнення моральної та матеріальної шкоди, за касаційною скаргою приватної комерційно-виробничої фірми «Захід-Євро» на заочне рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 7 травня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 6 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 40 000 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що в червні 2011 року позивачу виповнилося 55 років, і на той час він мав стаж для призначення пільгової пенсії. Разом з тим, в призначенні пенсії йому було відмовлено та запропоновано подати уточнюючу довідку. Відповідач уточнюючу довідку належного змісту не видавав, а видав її лише після судового рішення. В зв'язку з цим пенсія позивачу була призначена через 3,5 років після виникнення права на неї. Враховуючи наведене просив позов задовольнити.

Заочним рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 7 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 6 серпня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з приватної комерційно-виробничої фірми «Захід-Євро» на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 31317 грн. Узадоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідач, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов виходив з того, що позивач з вини Приватної виробничо-комерційної фірми «Захід-Євро» не отримував пенсію з 1 квітня 2012 року по 1 січня 2015 року, тому наявні підстави для стягнення з останньої шкоди відповідно до вимог ч. 2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Залишаючи без змін рішення місцевого суду, апеляційний суд погодився з висновками останнього та виходив з того, що оскільки видача уточнюючої довідки від 12 березня 2012 року, яка не відповідала вимогам додатку 5 до порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, Списку №2 постанови Кабінету Міністрів України та тривале невиконання відповідачем рішення апеляційного суду про видачу довідки відповідного зразка унеможливили призначення і отримання ОСОБА_5 пільгової пенсії з квітня 2012 року, то суд першої інстанції, на підставі частини 2 ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; ст.ст.22; 1166 ЦК України правильно визначив розмір завданої позивачу матеріальної шкоди в сумі 31 317 грн.

Вказані висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_5 з 13 жовтня 1982 року по 4 червня 2002 року працював на Костопільському ПМК - 178 на посаді майстра. Звільнився з ПМК-178 за згодою сторін у 2002 році.

В подальшому, правонаступником ПМК-178 стала Приватна виробничо-комерційна фірма «Захід-Євро».

При оформленні пенсії позивач звернувся до відповідача за уточнюючою довідкою про характер роботи та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. Приватною фірмою «Захід-Євро» відповідна довідка №18 від 12.03.2012 року була видана.

При зверненні до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах з тих підстав, що в уточнюючій довідці №18 від 12 березня 2012 року, виданій приватною фірмою «Захід-Євро», зазначено Постанову Ради Міністрів СССР від 22 серпня 1956 року №1173, а посада майстра внесена в список №2 лише Постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11 березня 1994 року.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 18 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року, було визнано, що бездіяльність відповідача порушує права позивача та позбавляє його права на отримання пенсії на пільгових умовах і зобов'язано приватну виробничо-комерційну фірму «Захід-Євро» видати позивачу довідку про характер роботи та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно Постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11 березня 1994 року.

Відповідач виконав вказане рішення апеляційного суду 20 січня 2015 року та видав відповідну довідку, після надання якої управлінням Пенсійного фонду позивачу призначено пенсію на пільгових умовах.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідач не виконав обов'язку, передбаченого ст.49 КЗпП України щодо видачі позивачу довідки про його роботу, що було встановлено судовим рішенням.

Позовні вимоги ОСОБА_5 ґрунтуються на приписах ст.49 КЗпП України, підпунктів 1 і 2 пункту 20 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, відповідно до яких на вимогу працівника власник або уповноважений ним орган був зобов'язаний видати ОСОБА_5 уточнюючу довідку відповідного зразка для підтвердження спеціального трудового стажу майстра Костопільському ПМК - 178.

Наявність підстав для цього встановлено рішенням апеляційного суду Рівненської області від 18 серпня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_5 про зобов'язання видати уточнюючу довідку про пільговий стаж, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року, яке є преюдиційним у даній справі.

Оскільки видача уточнюючої довідки від 12 березня 2012 року, яка не відповідала вимогам додатку 5 до порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, Списку №2 постанови Кабінету Міністрів України та тривале невиконання відповідачем рішення апеляційного суду унеможливили призначення і отримання ОСОБА_5 пільгової пенсії з квітня 2012 року, то суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав, відповідно до частини 2 ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; ст.ст.22; 1166 ЦК України, для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, розмір якої, згідно розрахункам суду першої інстанції, має становити 31 317 грн, за період з 1 квітня 2012 року по 1 січня 2015 року.

Встановивши факти та визначивши правовідносини, зумовлені встановленими фактами, суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували правові норми та ухвалили правильні по суті рішення.

Викладені у касаційній скарзі доводи зводяться до переоцінки обставин та доказів, які були предметом перевірки та дослідження судами попередніх інстанцій.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судами попередніх інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень. При вирішенні даної справи судами правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, відповідно до ст. 337 ЦПК України касаційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржувані рішення місцевого та апеляційного судів без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватної комерційно-виробничої фірми «Захід-Євро» відхилити.

Заочне рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 7 травня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 6 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
судді В.С. Висоцька
В.М. Колодійчук
О.В. Умнова
І.М. Фаловська