КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-272/2009
Провадження № 4-с/552/8/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2016 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого судді Кузіної Ж.В.

При секретарі Павленко Л.М.

З участю представника заявника ОСОБА_1, представників ВДВС ОСОБА_2, ОСОБА_3 , представника стягувача ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_5 на дії посадових осіб Київського ВДВС Полтавського МУЮ та Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернулася зі скаргою в якій просить визнати дії державних виконавців Київського та Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ неправомірними, скасувати постанови , зобовязати вчинити дії. У скарзі посилалася на те, що нею не отримувались постанови про відкриття виконавчих проваджень, що унеможливило виконати рішення суду нею добровільно. Їй також не було відомо про винесення постанови про звернення стягнення на її дохід заробітну плату. 07 грудня 2015 року їй стало відомо , що з її заробітної плати утримуються кошти.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 скаргу підтримав та пояснив, що його довіритель не отримувала жодної постанови державних виконавців Київського та Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ. На картковий рахунок ОСОБА_6 заробітна плата надходила не у повному розмірі та після нового року вона у бухгалтерії підприємства дізналась, що проводяться відповідні відрахування. Строк звернення заявником до суду з даною скаргою не пропущений.

Представник Київського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_2 скаргу не визнав та просив відмовити у її задоволенні.

Представник Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_3 пояснила, що державний виконавець діяв у межах та спосіб визначений Законом України «Про виконавче провадження», просила відмовити у задоволенні скарги.

Представник стягувача ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» ОСОБА_4 вважає,що скарга не підлягає задоволенню. ОСОБА_5 з 2009 року знала про рішення суду щодо стягнення з неї заборгованості, добровільно рішення не виконувала, а рішення суду виконане шляхом примусового звернення стягнення на заробітну плату боржника. Наголошувала, що відрахування із заробітної плати ОСОБА_5 розпочались у жовтні 2015 року, проте з даною скаргою остання звернулась у січня 2016 року.

Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що з 07 квітня по 25 травня 2015 року у Київського ВДВС Полтавського МУЮ знаходився на примусовому виконанні виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» заборгованості у розмірі 1218 грн. 01 коп. У послідуючому даний виконавчий лист направлений до Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ для виконання, де постановою від 19 червня 2015 року відкрито виконавче провадження

22 липня 2015 року постановою Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ звернуто стягнення на дохід боржника ОСОБА_5 шляхом щомісячного утримання 20% в рахунок погашення боргу в сумі 1218, 01 грн. на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз», виконавчого збору 121 грн. 80 коп., витрат, на проведення виконавчих дій у розмірі 100 грн.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 386 ЦПК України визначено , що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подачі скарги може бути поновлений судом.

Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з жовтня 2015 року з заробітної плати ОСОБА_5 утримувались кошти згідно постанови Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ від 22 липня 2015 року .

Таким чином, з жовтня 2015 року ОСОБА_5 було достеменно відомо щодо отримання нею заробітної плати не у повному розмірі та як наслідок можливість захистити своє порушене право шляхом отримання інформації з приводу таких утримань.

Такі ж утримання проводились у листопаді та грудні 2015 року, а саме згідно виконавчого листа № 2-272/2009 від 06 червня 2012 року, стягнення виконавчого збору.

Починаючи з жовтня 2015 року ОСОБА_5 , з метою захисту свого порушеного права могла звернутися до суду з приводу неправомірного звернення стягнення на її дохід, скасування постанов про відкриття та закриття виконавчих проваджень, стягнення з неї виконавчих зборів.

Згідно ч.2 ст. 72 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

У судовому засіданні представник заявника пояснив, що ОСОБА_5 не знала про існування спірних постанов, а дізналася лише у січні 2016 року, тому строк не є пропущений.

Суд не може прийняти до уваги зазначені факти, оскільки вони спростовуються зібраними у справі доказами та навіть у самій сказі, ОСОБА_5 зазначає, що 07 грудня 2015 року вона дізналась про своє порушене право.

Скарга ОСОБА_5 надійшла досуду 25 січня 2016 року.

Таким чином, заявником пропущений строк звернення до суду зі скаргою на скасування зазначених вище постанов, клопотань про поновлення такого строку не надходило, а тому скарга підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.. 72 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_5 на дії посадових осіб Київського ВДВС Полтавського МУЮ та Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подача до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, що не були присутніми в судовому засіданні протягом цього ж строку з дня отримання копії ухвали.

Головуючий Ж.В.Кузіна