Номер провадження 2/754/249/16
Справа №754/9269/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

16 лютого 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Шевчука О.П.

при секретарі - Бойко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голій Людмили Ігорівни, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Донченко Олени Олександрівни про визнання договору купівлі - продажу квартири недійним

В С Т А Н О В И В:

До Деснянського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватних нотаріусів КМНО Голій Л.І. та Донченко О.О. про визнання договору купівлі - продажу квартири недійним.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.06.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1.

Позивач зазначає, що зазначений договір є недійним з тих підстав, що він суперечить нормам чинного законодавства.

Так, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.11.2012 року частково задоволено позов ОСОБА_6 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача борг в розмірі 411 480 грн.

Під час розгляду вищезазначеної справи ухвалою суду від 20.07.2012 року задоволено заяву ОСОБА_1 - з метою забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належала відповідачу.

Рішення суду набрало законної сили та на його виконання судом видано виконавчий лист, державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

Постановою державного виконавця від 15.05.2015 року виконавче провадження по виконанню зазначеного рішення закінчено у зв'язку з його виконанням.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.06.2015 року у справі № 2зз/754/25/15 заходи забезпечення, вжиті судом, скасовано.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23.09.2014 року було задоволено позов ОСОБА_1 - стягнуто з ОСОБА_2 за договором позики від 25.10.2011 року в розмірі 568 620 грн. та судові витрати. На підставі зазначеного рішення державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

Постановою державного виконавця від 08.06.2015 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_7 в межах суми боргу, державним реєстратором в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис про обтяження.

Приватним нотаріусом КМНО Донченко О.О. на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Києва у справі № 478/1898/15 ц від 02.06.2015 року знято арешт з майна, що належить відповідачу.

Разом з тим, в провадженні Деснянського районного суду м. Києва справа № 478/1898/15ц не перебувала, ухвала про скасування заходів забезпечення позову не приймалась.

Після зняття арешту з зазначеного житлового приміщення воно було відчужено відповідачем ОСОБА_3 на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Голій Л.І.

Посилаючись на викладене та норми чинного законодавства позивач просить суд позов задовольнити - визнати договір купівлі - продажу квартири недійним, скасувати рішення державного реєстратора - нотаріуса КМНО Голій Л.І. про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру та зобов'язати приватного нотаріуса КМНО Голій Л.І. внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на квартиру.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали з наведених у ньому підстав, просять вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що у позивача відсутнє право на звернення до суду з зазначеним позовом, оскільки його права та інтереси не порушено, підстав для застосування реституції не має, оскільки вона може бути застосована в спорі між сторонами угоди.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечувала, зазначивши, що її довіритель є належним набувачем квартири та вона не може бути в нього вилучена та зазначаючи про те, що реституція може бути застосована в спорі між сторонами угоди, якою позивач не являється.

Приватний нотаріус КМНО Голій Л.І. в судові засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 32, 33).

Приватний нотаріус КМНО Донченко О.О. в судові засідання також не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 49) та пояснення відповідно яких 19.06.2015 року нею виявлено несанкціоноване проникнення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від її імені і під її ключем та проведено 31 реєстрацію заяв про припинення обтяжень. (а.с. 50)

По даному факту нотаріусом повідомлено правоохоронні органи та Голосіївським РУГУ МВС України в м. Києві розслідується кримінальне провадження.

Заслухавши пояснення представників сторін у справі та дослідивши письмові докази суд встановив наступне.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.11.2012 року частково задоволено позов ОСОБА_6 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача борг в розмірі 411 480 грн.

Зазначена обставина встановлена рішенням суду від 23.09.2014 року (а.с. 8 - 10) визнається сторонами, а тому в силу ст. 61 ЦПК України додаткового доказування не потребує.

Під час розгляду вищезазначеної справи ухвалою суду від 20.07.2012 року задоволено заяву ОСОБА_1 - з метою забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належала відповідачу.

Зазначена обставина встановлена ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.06.2015 року про скасування заходів забезпечення позову, визнається сторонами, а тому додаткового доказування також не потребує (а.с. 15).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.06.2015 року у справі № 2зз/754/25/15 заходи забезпечення, вжиті судом, скасовано у зв'язку з повним виконанням рішення (а.с. 15)

Оскільки відповідно ч. 2 ст. 294 ЦПК України ухвала суду може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її проголошення, законну силу вона у випадку не оскарження сторонами набрала 15.06.2015 року

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23.09.2014 року було задоволено позов ОСОБА_1 - стягнуто з ОСОБА_2 за договором позики від 25.10.2011 року в розмірі 568 620 грн. та судові витрати. На підставі зазначеного рішення державним виконавцем відкрито виконавче провадження (а.с. 8 - 10).

Постановою державного виконавця від 08.06.2015 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_7 в межах суми боргу, державним реєстратором в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис про обтяження (а.с. 25, 26).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 04.06.2015 року приватним нотаріусом КМНО Донченко О.О. на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Києва у справі № 478/1898/15 ц від 02.06.2015 року знято арешт з майна, що належить відповідачу (а.с. 19)

Разом з тим, з відповіді Деснянського районного суду м. Києва від 18.06.2015 року на адвокатський запит вбачається, що в провадженні Деснянського районного суду м. Києва справа № 478/1898/15ц де сторонами є ОСОБА_1. ВДВС Деснянського РУЮ м. Києва не перебувала, 02.06.2015 року ухвала про скасування заходів забезпечення позову не приймалась (а.с. 17).

04.06.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 (а.с. 71 - 72).

Аналіз вищевикладених встановлених судом обставин надає підстави для висновку про те, що на час укладання зазначеного договору квартира перебувала під обтяженням, оскільки Деснянським судом м. Києва ухвалу про скасування заходів забезпечення позову постановлено лише 09.06.2015 року (а.с. 15), а ухвала, на підставі якої державним нотаріусом знято обтяження з квартири судом взагалі не виносилась (а.с. 19, 17).

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відпровідно ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Статтею 230 ЦК України встановлено. що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача в частині визнання договору купівлі - продажу квартири, що перебувала під арештом на час вчинення угоди, недійсним.

При цьому суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача ОСОБА_2 на відсутність у позивача права на звернення до суду з позовом про визнання договору недійним, оскільки квартира перебувала в забезпеченні вимог ОСОБА_8 про стягнення боргу за рішенням суду, вибуття квартири з володіння боржника призводить до вибуття її з під арешту, що свідчить про порушення прав та інтересів позивача.

Необгрунтованими суд вважає також посилання представників відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про неможливість застосування реституції у даних правовідносинах, оскільки такої вимоги позивач не заявляє та суд не вирішує.

Щодо вимог позивача про скасування рішення нотаріуса про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на спірну квартиру та внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав власності на квартиру за ОСОБА_9 суд підстав не знаходить, оскільки такі дії нотаріусів випливають з факту визнання угоди недійсною та постановлення додаткового рішення не потребують.

Крім того, суду не надано доказів відмови нотаріусів у вчиненні таких дій.

Задовольняючи позов частково суд відповідно вимог ст. 88 ЦПК України стягує з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати в розмірі 3 654 грн., по 1827 грн. з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,88,213-215 ЦПК України, , суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2, укладений 14.06.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Людмилою Ігорівною, зареєстрований в реєстрі за № 458.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3 654 грн., по 1827 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя