Справа № 296/5019/16-ц
УХВАЛА

"10" червня 2016 р. м. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Адамович О.Й., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання квартири АДРЕСА_1 її особистою приватною власністю.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Згідно п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Як встановлено ч.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

У п.16 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз'яснено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених ч.5 ст.216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обовязок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною пятою статті 216 ЦК). Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

ОСОБА_1 у позовній заяві вказано ціну позову 35000,00 грн., однак не надано доказів, які б відображали дійсну вартість нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 (висновок експертизи тощо).

Таким чином, відсутність документів на підтвердження дійсної вартості нерухомого майна не дає можливості визначити, чи в повній мірі сплачено судовий збір відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає строк для усунення зазначених недоліків. Зазначений строк не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії ухвали

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст.119, 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення відмічених в ухвалі недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

В разі невиконання ухвали у встановлений строк, позовна заява вважається неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала в частині сплати судового збору може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом пяти днів.

Суддя О. Й. Адамович