АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4477/16 Справа № 208/3051/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Тамакулова В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року м. Дніпро

13 червня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Назаренко А.С.,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про захист честі, гідності ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з заявою про захист честі, гідності ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

В позові зазначав, що відповідачі-фізична особа-підприємець ОСОБА_4 та фізична особа-підприємець ОСОБА_5 поширили інформацію, джерелом якої є ОСОБА_2, опубліковану в інтернет - виданні «Кстати +» в статті « Днепродзержинска милиция проворовалась?» від 6 березня 2015 року, зокрема про те, що: «...сегодня ровно 6 лет как 6 марта 2009 года работники Днепровского СО Днепродзержинского ГУ ГУМВД в Днепропетровской области ОСОБА_6 и ОСОБА_3 по указанию начальника СО ОСОБА_7 провели незаконний обыск моей квартири»; « ... также работники милиции незаконно пригласили в мою квартиру мою соседку ОСОБА_8 и «своих» понятых»; «... в дальнейшем. на. протяжении часа работники милиции и ОСОБА_8 завладели моим имуществом. на сумму 79365 грн.», «... работники милиции и ОСОБА_8, завладев моими деньгами и вещами, вещами моего старшего сына распорядились ими на свое усмотрение»; «... прошу вас внести сведения, изложенные мной в данном. заявлений о совершенном преступлении против моей собственности в отношении работников милиции ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3....»

Зазначена інформація є недостовірною та такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_3.

Також позивач просив визнати поширену інформацію, яка була опублікована в інтернет - виданні «dndz.tv» під статтею «Повторное ограбление автозаправки в Днепродзержинске » від 19 березня 2015 року, зокрема про те, що: «...если ментам ОСОБА_6 и ОСОБА_3 под руководством ОСОБА_7 можно грабить квартиры, то почему другим нельзя грабить заправки, может это сам ОСОБА_7 и ограбил для количества открытых производств». Інформація є недостовірною та такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_3.

Просив визнати поширену інформацію, яка була опублікована в інтернет - виданні «dndz.tv» під статтею «Разбой на автозаправке Днепродзержинска» від 16 березня 2015 року, зокрема про те, що: «...фото похожее на зам. начальника ГУ милиции ОСОБА_7, тем более, что у него есть опыт по кражам, 13.03.2015 года СУ областной прокуратуры начато досудебное следствие по краже моей квартиры « оборотнями в погонах» ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3», недостовірною та такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_3.

Позивач зазначив, що в інтернет - виданні «Кстати +» у статті «Днепродзержинская милиция проворовалась?» від 6 березня 2015 року, була розповсюджена недостовірна та негативна інформація про позивача, ОСОБА_3, що паплюжить його честь, гідність та ділову репутацію. В статті стверджується, що ОСОБА_9 звинувачує міліцію міста в крадіжці: «...сегодня ровно 6 лет как 6 марта 2009 года работники Днепровского СО Днепродзержинского ГУ ГУМВД в Днепропетровской области ОСОБА_6 и ОСОБА_3 по указанию начальника СО ОСОБА_7 провели незаконный обыск моей квартиры» (кінець цитати). Ця інформація є негативною та недостовірною, розповсюдження якої наносить шкоду діловій репутації позивача, паплюжить його честь та гідність.

Насправді 06 березня 2009 року за місцем проживання ОСОБА_9 був здійснений не обшук, а огляд житла. Правовою підставою проведення вказаної слідчої дії стала постанова Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 березня 2009 року про дозвіл на проведення огляду житла, а не вказівка ОСОБА_7 Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувальний вирок суду щодо звинувачення позивача у проведенні незаконних слідчих дій відсутній.

Далі в статті стверджується, що:«...также работники милиции незаконно пригласили в мою квартиру мою соседку ОСОБА_8 и «своих» понятых» (кінець цитати). Ця інформація є недостовірною. Насправді всі учасники вказаної слідчої дії були залученні для участі у її проведенні на законних підставах та у відповідності до вимог КПК України. Для участі в проведенні огляду житла ОСОБА_9 були залучені поняті не «свої», як стверджується в статті, а не заінтересовані по справі особи. В статті стверджується, що «... в дальнейшем на протяжении часа работники милиции и ОСОБА_8 завладели моим имуществом - на сумму 79365 грн.», «... работники милиции и ОСОБА_8, завладев моими деньгами и вещами, вещами моего старшего сына распорядились ими на свое усмотрение» (кінець цитати). Ця інформація також є негативною та недостовірною, розповсюдження якої наносить шкоду діловій репутації позивача, паплюжить його честь та гідність.

Позивач просив спростувати інформацію у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Насправді в ході огляду житла ОСОБА_9, згідно постанови суду, були вилучені лише ті речі одягу, на які відповідно до заяви про злочин та пояснення вказала ОСОБА_8 як на ті, якими протиправно заволоділа ОСОБА_9 Оцінила заявниця ОСОБА_8 вказані речі на загальну суму 6015,00 грн. Будь-які інші речі, в т.ч. і гроші, під час огляду житла ОСОБА_9 не вилучались.

Наприкінці статті стверджується, «... прошу вас внести сведения, изложенные мной в данном заявлении о совершенном преступлении против моей собственности в отношении работников милиции ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3....»

Такі твердження є недостовірними та негативними, у зв'язку з тим, що позивач не вчиняв будь-яких злочинів проти власності ОСОБА_9 Окрім того, за результатами службових перевірок з вказаного приводу будь-яких порушень в його діях не встановлено.

В інтернет - виданні «dndz.tv» під статтею «Повторное ограбление автозаправки в Днепродзержинске» від 19 березня 2015 року була розповсюджена недостовірна та негативна інформація про позивача від імені «надежда»: «...если ментам ОСОБА_6 и ОСОБА_3 под руководством ОСОБА_7 можно грабить квартиры, то почему другим нельзя грабить заправки, может это сам ОСОБА_7 и ограбил для количества открытых производств» (кінець цитати).

Ця інформація є негативною та недостовірною, розповсюдження якої наносить шкоду діловій репутації позивача, паплюжить його честь та гідність. Грабіж - є корисливим злочином, передбаченим диспозицією ст. 186 КК України. Тому, огляд житла ОСОБА_9, на підставі постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 березня 2009 року про дозвіл на проведення огляду житла, є законною слідчою дією, а не вчиненням злочину. В інтернет - виданні «dndz.tv» під статтею «Разбой на автозаправке Днепродзержинска» від 16 березня 2015 року була розповсюджена недостовірна та негативна інформація про позивача від імені «надежда»: «...фото похожее на зам. начальника ГУ милиции ОСОБА_7, тем. более, что у него есть опыт по кражам, 13.03.2015 года СУ областной прокуратуры начато досудебное следствие по краже моей квартиры «оборотнями в погонах» ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3» (кінець цитати).

Вказана інформація є негативною та недостовірною, розповсюдження якої наносить шкоду діловій репутації, позивача паплюжить його честь та гідність. Крадіжка - є корисливим злочином, передбаченим диспозицією ст. 185 КК України.

Насправді досудове слідство за злочином, вчиненим працівниками міліції ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3, передбаченим ст. 185 КК України, предметом якого є квартира ОСОБА_9, слідчими органами прокуратури не проводиться.

Позивач вказував, що спотворення та перекручування реальних та недостовірних фактів в інтернет - виданні «Кстати +» в статті «Днепродзержинская милиция проворовалась?» та в інтернет - виданні «dndz.tv» під статтями «Разбой на автозаправке Днепродзержинска», «Повторное ограбление автозаправки в Днепродзержинске» зроблено навмисно, щоб дискредитувати позивача, як працівника міліції та людину в очах громадськості, та є такими, що розповсюджують про позивача недостовірну, негативну інформацію, яка наносить шкоду його честі, гідності та паплюжить його ділову репутацію.

Розповсюдження недостовірної інформації спричинило йому моральну шкоду. Враховуючи, що він є працівником міліції та постійно спілкується з великою кількістю людей, йому довелось багато разів виправдовуватись перед ними, доводити свою непричетність до вчинення будь-яких злочинів, спростовувати недостовірні факти та твердження, що викладені в інтернет - виданні «Кстати +» в статті «Днепродзержинская милиция проворовалась?» та в інтернет - виданні «dndz.tv» під статтями «Разбой на автозаправке Днепродзержинска», «Повторное ограбление автозаправки в Днепродзержинске».

Просив стягнути з відповідача ОСОБА_2, на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. (десять тисяч грн..00 коп.) та сплачений судовий збір в розмірі 343,60 грн.

В уточнених вимогах позов заявлено лише до відповідача ОСОБА_2І оскільки інші відповідачі спростували поширену інформацію.

Відповідач позовні вимоги не визнала, зазначила, що позивач стверджує, що в Інтернет-виданні «Кстати+» у статті «Днепродзержинская милиция проворовалась?» від 06 березня 2015 року, була розповсюджена недостовірна та негативна інформація однак не спростовує факт, що події, зазначені в статті мали місце, вимагає лише спростування окремих цитат. Позивач вказує, що не вчиняв будь-яких злочинів проти власності ОСОБА_9, за результатами службових перевірок з вказаного приводу будь-яких порушень в його діях не встановлено. Твердження ОСОБА_3 спростовуються: кримінальним провадженням № 0000193, відкритим 13 березня 2015 року прокуратурою Дніпропетровської області. За результатами кримінального провадження № 0000080, встановлено, що співробітники слідчого відділу Дніпровського РВ ДзМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області перевищили свої службові повноваження завдали шкоди інтересам ОСОБА_2,( витяг з СРДР додається). Проведеним СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області службовим розслідуванням за дорученням прокуратури Дніпропетровської області в рамках кримінального провадження 0000080 встановлено факти порушення колишніми слідчими СВ Дніпровського РВ ДзМУ ОСОБА_3 та ОСОБА_6 вимог КПК України при проведенні обшуку житла ОСОБА_2 та не вжиття заходів щодо збереження вилученого майна. Висновок службового розслідування від 05 червня 2015 року знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000080 в прокуратурі Дніпропетровської області.

Твердження позивача, що в Інтернет - виданні «dndz.tv» під статтями: «Повторное ограбление автозаправки в Днепродзержинске» від 19 березня 2015 року, «Разбой на автозаправке Днепродзержинска» від 16 березня 2015 року була розповсюджена недостовірна та негативна інформація про нього від імені «надежда», ніякого відношення до відповідача не мають та є чиїмись оціночними судженнями. Позивач не зазначив конкретні Інтернет-адреси Веб-сторінок сайтів, на яких нібито було розміщено зазначену інформацію.

За п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем. Оскільки позивач не зазначив конкретні Інтернет-адреси Веб-сторінок сайтів, то, на думку відповідача, відсутня можливість перевірити достовірності викладених у позові обставин щодо поширення інформації на вказаних Інтернет-виданнях «Кстати+» та «dndz.tv», оскільки матеріал, на який посилається позивач неможливо виявити без конкретних адрес.

Надані позивачем разом з позовною заявою аркуші паперу формату А4 із зображенням обличчя відповідача з логотипом «Кстати+» та текстовою інформацією, а також з логотипом «dndz.tv» та текстовою інформацією, на думку відповідача, не можуть бути належним доказом розміщення відповідної інформації в мережі Інтернет, бо жодних доказів відношення наданих аркушів з текстовою та графічною інформацією до будь-якого Інтернет-сайту, - позивачем не надано.

Позивач не зазначив в чому саме полягає негативність інформації, і яким чином йому завдано шкоди.

У разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та залучити в позовній заяві. Позивачем у заяві були установлені належними відповідачами по справі засновники веб-сайтів: «Кстати+» - ОСОБА_5, «dndz.tv» - ОСОБА_4, які згідно із заявою позивача про зменшення позовних вимог вже спростували інформацію

Оскільки, інформація відповідачами по справі вже спростована засновником Інтернет-видання «Кстати+» ОСОБА_5 та засновником Інтернет-видання «dndz.tv» ОСОБА_4, позивач безпідставно вказує на неї, як джерело неправдивої інформації, керуючись власним мотивом, без наведення доказів.

Не навів позивач доказів того, що поширена кимось інформація була опублікована з метою приниження його честі, гідності та ділової репутації.

Позивач є публічною особою і повинен усвідомлювати, що такі особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків тому можуть зазнавати більш гострої та суспільної критики в ЗМІ, ніж пересічні громадяни.

Вона не є автором статті «Днепродзержинская милиция проворовалась?» від 06 березня 2015 року, та автором інформації під статтями «Повторное ограбление автозаправки в Днепродзержинске» від 19 березня 2015 року. «Разбой на автозаправке Днепродзержинска» від 16 березня 2015 року, та власником веб-сайтів, тому не є належним відповідачем.

Стосовно моральної шкоди, то за рішенням Конституційного суду України від 20 січня 2012 року в справі від № 1-9/2012 особистим життям фізичної особи є її поведінка у сфері особистісних, сімейних, побутових, інтимних, товариських, професійних, ділових та інших стосунків поза межами суспільної діяльності, яка здійснюється, зокрема, під час виконання особою функцій держави або органів місцевого самоврядування. Події, на які посилається позивач, відбувалися під час виконання ним службових обов'язків, позов подав суб'єкт владних повноважень, вимагання моральної шкоди в 10000 тис. гри. не відповідають положенням ст. 31 Закону України «Про інформацію», оскільки чинним законодавством прямо заборонено суб'єктам владних повноважень вимагати відшкодування моральної шкоди у справах про захист^честі, гідності та ділової репутації.

Рішенням суду І інстанції позов задоволено частково. Визнано поширену інформацію, джерелом якої є ОСОБА_2, опубліковану в інтернет - виданні «Кстати +» в статті « Днепродзержинска милиция проворовалась?» від 6 березня 2015 року, інформацію, яка була опублікована в інтернет - виданні «dndz.tv» під статтею «Повторное ограбление автозаправки в Днепродзержинске » від 19 березня 2015 року, інформацію, яка була опублікована в інтернет - виданні «dndz.tv» під статтею «Разбой на автозаправке Днепродзержинска» від 16 березня 2015 року, такою що не відповідає дійсності та ганьбить честь і гідність позивача.

Стягнуто з ОСОБА_2, на користь позивача моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі грн..00 коп.) та судові витрати сплачений позивачем судовий збір в розмірі 343,60 грн. В іншій частині вимог відмовлено.

В скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

У запереченні на апеляційну скаргу, позивач просить скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду І інстанції - без змін.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду, в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про інформацію» реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Порушення законодавства України про інформацію тягне за собою зокрема, цивільно-правову, відповідальність згідно із законами України( ст. 27 Закону України «Про інформацію».

За п. 15 Постанови Пленуму ВСУ № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб ( ст.275 ЦК України). Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Згідно положень частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Крім того, пунктом 4 частини другої статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи" позов про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.

Пленум прямо пов'язує можливість такого відшкодування з встановленим судом фактом протиправної поведінки відповідача.

В п.3 зазначеної Постанови вказано, що під поширенням відомостей, що не відповідають дійсності і порочать честь, гідність і ділову репутацію, слід розуміти опублікування їх у пресі, викладення у заявах, листах, адресованих іншим особам, а також в іншій формі невизначеному числу осіб або хоча б одній людині.

Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації ( п. 12 вказаної Постанови).

Судом із пояснень ОСОБА_5 встановлено, що до нього звернулась відповідач, та попросила опублікувати інформацію, яку вона особисто переслала йому на електронну адресу з текстом, який в подальшому було опубліковано в інтернет - виданні, в тесті надісланому відповідачем ніяких змін не проводилось, все було опубліковано саме в такому вигляді, як його прислала відповідач ОСОБА_9,

Суд в рішенні вказав, що оспорювана інформація спростовується тим, що 06 березня 2009 року за місцем проживання ОСОБА_9 був здійснений огляд житла, а не обшук, проведення слідчої дії було виконано на підставі постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 березня 2009 року про дозвіл на проведення огляду житла. Учасники вказаної слідчої дії були залученні для участі у її проведенні на законних підставах та у відповідності до вимог КПК України, оскільки при проведенні огляду житла ОСОБА_9 були залучені не зацікавлені по справі особи, а звичайна пересічні громадяни.

В ході огляду житла ОСОБА_9, згідно постанови суду, були вилучені лише ті речі одягу, на які відповідно до заяви про злочин та пояснення вказала потерпіла ОСОБА_8 як на ті, якими протиправно заволоділа ОСОБА_9. Потерпіла ОСОБА_8 вказані речі оцінила на загальну суму 6015,00 грн., будь-які інші речі, в т.ч. і гроші, під час огляду житла ОСОБА_9 не вилучались, про що зазначено в протоколі огляду житла.

Позивач не вчиняв будь-яких злочинів проти власності ОСОБА_9, та за результатами службових перевірок з вказаного приводу будь-яких порушень в його діях не встановлено. Відповідач звинувачує позивача у скоєнні злочину передбаченим диспозицією ст. 185 КК України, досудове слідство з цього приводу слідчими органами прокуратури не проводилось.

Задовольняючи позов, суд в рішенні зазначив, що джерелом розповсюдження інформації, що не відповідає дійсності та ганьбить честь і гідність позивача, опублікованої в інтернет - виданні «Кстати +» в статті « Днепродзержинска милиция проворовалась?» від 6 березня 2015 року, інформації опублікованої в інтернет - виданні «dndz.tv» під статтею «Повторное ограбление автозаправки в Днепродзержинске » від 19 березня 2015 року, інформації яка була опублікована в інтернет - виданні «dndz.tv» під статтею «Разбой на автозаправке Днепродзержинска» від 16 березня 2015 року, є ОСОБА_2.

При цьому відповідно до вимог ст.ст. 57, 58, 60 ЦПК України, які покладають на сторони обовязок доказування, суд послався на визнання позову відповідачами- власниками інтернет видань- фізичними особами-підприємцями ОСОБА_4, ОСОБА_5, який відповідно ст. 184 ЦПК України допитаний судом в якості свідка та спростували оспорювану інформацію в свої виданнях (а.с.47, 48).

За ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом були перевірені кримінальні провадження службового розслідування дій позивача за заявами відповідача ОСОБА_2

Стосовно оціночних суджень, на які посилається апелянт в скарзі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. ст.30 ЗУ "Про інформацію" від 02 жовтня 1992р., оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири).

Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.( ч.1 ст.30 ЗУ "Про інформацію" від 02 жовтня 1992р.)

Суд, виходячи з обставин по справі, дійшов правильного висновку про наявність фактичних даних, в яких відповідач звинуватила позивача. Зазначені відмості можна перевірити, тому вони не є оціночними судженнями.

Згідно з ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації має право на спростування цієї інформації. У частині 6 цієї ж статті зазначено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Суд, правильно, відповідно до ст.16 ЦК України зазначив в судовому рішенні спосіб спростування недостовірної інформації.

Обгрунтовано, на підставі ст. 23 ЦК України, ст. 88 ЦПК України суд стягнув з вілповідача моральну шкоду та судові витрати.

Доводи апеляційної скарги не грунтуються на фактичних обставинах і не відповідають вимогам закону.

При розгляді спору, суд І інстанції в повному обсязі з'ясував права та обов'язки сто рін, перевірив доводи, обставини справи, надав їм належну оцінку і постановив рішення, яке відповідає вимогам Закону.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Іванівни- відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_10, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про захист честі, гідності ділової репутації та відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О

С у д д і: ОСОБА_11

ОСОБА_12