Провадження №2/554/1326/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2016 року Октябрський районний суд м.Полтави в складі :

головуючого судді Шевської О.І.

при секретарі Мальованій В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Полтавського нотаріального округу ОСОБА_4, Орган опіки та піклування Октябрської районної в м.Полтаві ради про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Грудня 2013 року ОСОБА_1 звернулись з позовом до суду в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту складеного на імя останньої ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4 19.04.2012 та зареєстрований за №186 - недійсним. В своїх вимогах ОСОБА_1 вважала, що на момент складання вказаного заповіту, а саме станом на 19.04.2012 року (дата складання заповіту) ОСОБА_6 не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Представник позивача ОСОБА_7 у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просив задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлена про день час і місце розгляду справи по суті, у судове засідання не зявилась по невідомим суду причинам.

Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлена про день час і місце розгляду справи по суті, до суду не зявилась, про причини неявки не повідомила.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Октябрської районної у м. Полтава ради в судове засідання не з»явилася , попередньо надіславши до суди заяву в якій просить розглядати справу без участі представника та прийняти рішення, яке буде відповідати якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку зібраним по справі доказам в їх сукупності, приходить до висновку про правомірність заявлених позовних вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 06.06.2013 року помер ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серія І-КЕ №244436) ( а. с. 12 ), що мешкав за адресою АДРЕСА_1. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частини квартири за вказаною адресою, яка належала останньому відповідно до свідоцтва на право власності на житло виданого відділом приватизації житла Управління житлово-комунального господарства Полтавського міськвиконкому 16.04.1993 року ( а. с. 16 ).

В листопаді 2013 року позивачка в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_8 з заявою про прийняття спадщини, де їй стало відомо, що померлим ОСОБА_5 19.04.2012 року складений заповіт на користь ОСОБА_3, 19.04.2012 року посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4, що і стало підставою для звернення до суду ( а. с. 15 ).

У відповідності до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Згідно ст. 145 ЦПК України призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити:

- характер і ступінь ушкодження здоров`я;

- психічний стан особи;

- вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 18 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, суд визнає заповіт недійсним за позовом заінтересованої особи, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров'я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу (стаття 145 ЦПК).

З огляду на п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що правила ст. 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Тобто підставою для визнання правочину недійсним за ст. 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року, прийнятій за результатами розгляду справи № 6-9цс12, що відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Ухвалою суду від07.02.2014 року у справі призначено посмертну судово-психіатричну експертизу.

Згідно акту судово-психіатричної експертизи від 18.08.2014 року № 413 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час складання ним заповіту на ім»я ОСОБА_3, 19.04.2012 року виявляв ознаки психічного розладу у вигляді судинної (атеросклеротичної ) деменції, ускладненої соматогенно обумовленим астенчним синдромом. Наявний у ОСОБА_5 психічний розлад під час складання ним заповіту 19.04.2012 року позбавляв можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними ( а. с. 167-177).

Судом задоволено клопотання представника відповідача у справі ОСОБА_3 про проведення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, від проведення якої остання в подальшому відмовилася надавши до суду відповідну заяву (а.с.228-230,232, 265).

Відповідно до правил ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57- 60 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ст. 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів і висновків експертів.

За змістом ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 212 ЦПК України).

Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ч. 1 ст.225 ЦК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Полтавського нотаріального округу ОСОБА_4, Орган опіки та піклування Октябрської районної в м. Полтаві ради про визнання заповіту недійсним - задовольнити в повному обсязі.

Визнати заповіт складений ОСОБА_5, який помер 06.06.2013 року, на імя ОСОБА_3 і посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4, 19 квітня 2012 року реєстраційний №186 - недійсним з моменту його вчинення.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 229,40 грн. судового збору та витрати понесені на оплату експертизи в сумі 1505,80 грн, а всього на загальну суму 1735,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до aпеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Шевська