АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

03 листопада 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.,

суддів - Чобіток А.О., Крижанівської Г.В.

при секретарі - Бабіч К.А., Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мрія» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року,

встановила:

у січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 5 114 грн. та інфляційні втрати в сумі 1 144 грн. 41 коп. за період з 01.11.2014 р. по 01.12.2015 р. В ході розгляду справи позивач уточнив свої вимоги та просив стягнути заборгованість в сумі 9 294 грн. 15 коп. за період з 01.11.2014 р. по 01.01.2016 р. та інфляційні втрати в сумі 1 144 грн. 41 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 р. позов було задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_1, який також є представником ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував, що відповідачі є власниками АДРЕСА_1. Відповідачі з листопада 2014 р. не сплачують в повному обсязі надані комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території, а тому позивач просив стягнути з них солідарно заборгованість в сумі 5 114 грн. 17 коп. та інфляційні втрати в сумі 1 144 грн. 41 коп.

В ході розгляду справи позивач уточнив свої вимоги та просив стягнути 9 294 грн. 17 коп. заборгованості за період з листопада 2014 р. по січень 2016 р., а інфляційні втрати - в тому ж розмірі.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 р. позов було задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі є споживачами наданих житлово-комунальних послуг, а тому мають оплачувати їх в повному обсязі.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»ст. 322, 625 ЦК України, постанови КМ України №630 від 21.07.2005 р. «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення».

Однак повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна, оскільки він не в повній мірі відповідає встановленим по справі обставинам.

Як видно з матеріалів справи, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 відповідно до Договору дарування від 28.01.2003 р. (а/с 101). Тому саме вона має нести відповідальність за несвоєчасну сплату за надані послуги відповідно до ч. 4 ст. 391 та ст. 322 ЦК України, а в задоволенні вимог до ОСОБА_1 слід відмовити.

В ч. 5 ст. 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» закріплено, що об`єднання за договором з постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 та ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Управитель зобов'язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об'єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» до виключної компетенції загальних зборів членів об'єднання відноситься, зокрема, затвердження кошторису і балансу об'єднання, а також визначення розмірів внесків та платежів на утримання житлового комплексу.

За вимогами ст. 16 вказаного Закону загальні збори об'єднання встановлюють розмір платежів, зборів і внесків членів об'єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів. Виходячи з положень ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст. 23 цього Закону власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об'єднання співвласників, зобов'язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об'єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів.

Враховуючи зазначені норми матеріального права, суд першої інстанції правильно визначив, що до стягнення підлягає заборгованість, яка складається із витрат на утримання будинку та прибудинкової території, оплати за централізоване опалення, гаряче водопостачання, холодне водопостачання та внесків до резервного фонду.

Доводи, викладені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, щодо розрахунку заборгованості по оплаті за централізоване опалення, є необґрунтованими, оскільки вони обчислюються відповідно до показань будинкового лічильника та відповідно до тарифів, за якими надавались послуги теплопостачальною організацією - ТОВ «Євро-реконструкція».

Разом з тим, слід зменшити розмір заборгованості за надані послуги з постачання гарячої води, оскільки позивачем вартість такої послуги обчислювалась не у відповідності до тарифів, за якими здійснювалось централізоване постачання гарячої води. Тариф ТОВ «Євро-реконструкція» на послуги з централізованого постачання гарячої води за умови підключення рушникосушильників до систем гарячого водопостачання становив: з 01.07.2014 - 23 грн. 88 коп. за куб. м., а з 08.05.2015 р. - 39 грн. 89 коп. Тому в цій частині розмір заборгованості має бути зменшений на суму 314 грн. 04 коп.

Також слід виключити із розрахунку заборгованості зазначену в квитанції за жовтень 2015 р. суму на погашення боргу перед ТЕЦ за тепло - квітень 2015 р. - 219 грн. 16 коп. (а/с 37 т. 1), оскільки в квітні 2015 р. нарахування було проведено у відповідності до діючого тарифу.

Оскільки позивачем інфляційні втрати були нараховані тільки на суму заборгованості 5 144 грн. 17 коп., підстав для зменшення суми інфляційних втрат в зв'язку зі зменшенням суми заборгованості немає.

Таким чином, рішення суду підлягає скасуванню в частині вирішення вимог до ОСОБА_1 і в задоволенні позову до нього слід відмовити, а в частині вимог до ОСОБА_2 рішення суду підлягає зміні щодо розміру заборгованості та судового збору.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року в частині вимог до ОСОБА_2 змінити та визначити розмір заборгованості в сумі 8 760 грн. 95 коп., інфляційні втрати - 1 144 грн. 41 коп. та судовий збір - 1 378 грн.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року в частині вимог до ОСОБА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову Об'єднання співвласників багатоквартирного «Мрія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий

Судді

№ справи: 755/1375/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6509/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Ластовка Н.Д

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.