У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - дочірнє підприємство «Лізингбуд» товариство з додатковою відповідальністю «Будівельно-монтажна фірма «Івано-Франківськбуд» про усунення перешкод у користуванні майном та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, дочірнього підприємства «Лізингбуд» товариства з додатковою відповідальністю «Будівельно-монтажна фірма «Івано-Франківськбуд» про визнання наказу та ордера недійсними за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення з кімнати НОМЕР_1 в гуртожитку по АДРЕСА_1, посилаючись на те, що їй надано згідно наказу ТзДВ «Будівельно-монтажна фірма «Івано-Франківськбуд» від 03 січня 2014 року для проживання кімнату НОМЕР_1-НОМЕР_2 в гуртожитку по АДРЕСА_1, а відповідачу кімнату НОМЕР_3 цього ж гуртожитку.

13 січня 2014 року позивач отримала ордер, але вселитись у кімнату НОМЕР_1 не може оскільки в ній проживає відповідач та відмовляється її звільняти.

З урахуванням наведеного, просила позов задовольнити.

У вересні 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ДП «Лізингобуд» ТДВ «Будівельно-монтажна фірма «Івано-Франківськбуд» про визнання наказу ДП «Лізингобуд» ТДВ «Будівельно-монтажна фірма «Івано-Франківськміськбуд» від 03 січня 2014 року № 2 в частині закріплення за сім'єю ОСОБА_1 житловий блок НОМЕР_1, визнання ордеру № 104 від 03 січня 2014 року виданий ОСОБА_1 на право зайняття кімнати НОМЕР_1 недійсним, посилаючись на те, що вони проживають та зареєстровані в кімнаті НОМЕР_1 (колишня НОМЕР_1) з 1999 року. Виданий наказ і ордер на кімнату НОМЕР_1 є незаконними та суперечить вимогам ст. 58 ЖК України, згідно якої ордер видається тільки на вільне приміщення.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2015 року, в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено. Визнано наказ ДП «Лізингбуд» ТДВ «Будівельно-монтажна фірма «Івано-Франківськбуд» від 03 січня 2014 року № 2 в частині закріплення за сім'єю ОСОБА_1 в кількості трьох чоловік житлового блоку НОМЕР_1 (колишня НОМЕР_1), житловою площею 14,8 кв. м, та видачі відповідних документів на проживання та реєстрацію у вказаному приміщенні в будинку АДРЕСА_1 неправомірним та визнано ордер № 104 серії ЛБ від 03 січня 2014 року, який виданий ОСОБА_1 в частині на право зайняття житлового приміщення - кімнати НОМЕР_1 (колишня НОМЕР_1), житловою площею 14,8 кв. м, в будинку АДРЕСА_1 недійсним. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм матеріального та процесуального права, та направити справу на новий розгляд.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що сім'я ОСОБА_2 мала законне право на проживання в кімнаті НОМЕР_1, а тому видача ордеру ОСОБА_1 на зайняту (не вільну) кімнату порушує права позивачів за зустрічним позовом.

Колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій правильно встановили характер спірних правовідносин та дійшли вірного висновку що позовні вимоги зустрічного позову є підставними та підлягають задоволенню, а первісний позов необґрунтований і задоволенню не підлягає.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова