У х в а л а

іменем україни

23 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Журавель В.І.,Закропивного О.В.,
Черненко В.А.,Штелик С.П.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_7, про визначення причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Одеської області від 17 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

19 серпня 2010 року ОСОБА_8 звернувся з позовом до Одеської міської ради про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року та визнання права власності на майно в порядку спадкування, в якому просив визнати його спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_9 та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1

За результатами розгляду указаної справи Київським районним судом м. Одеси від 15 жовтня 2010 року ухвалено заочне рішення про задоволення вказаних позовних вимог, відповідно до якого встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_9, визнано за ОСОБА_8 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Рішення сторонами не оскаржувалось, набрало чинності та було виконано в повному обсязі.

07 лютого 2011 року ОСОБА_6 та ОСОБА_10 звернулись до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2010 року за нововиявленими обставинами. Доводи заявників обґрунтовувалися тим, що вони також є спадкоємцями померлої ОСОБА_9 та їм визначено додатковий строк для прийняття спадщини відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2010 року.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2011 року задоволено заяву ОСОБА_6 та ОСОБА_10, скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2010 року, справу за позовом ОСОБА_8 до Одеської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування призначено до судового розгляду.

Згідно з рішенням апеляційного суду Одеської області від 05 травня 2011 року скасовано рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2010 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_6 та ОСОБА_10 у позові про визнання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 Указане рішення суду апеляційної інстанції обґрунтовано тим, що позивачі невірно визначили суб'єктний склад сторін у справі, а судом першої інстанції не мотивовано визнання поважними причин пропуску ОСОБА_6 та ОСОБА_10 строку для прийняття спадщини після ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Під час розгляду справи за позовом ОСОБА_8 до Одеської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування, у червні 2011 року ОСОБА_6 та ОСОБА_10 також звернулись до суду із позовом до ОСОБА_8, якого ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22 березня 2012 року було змінено належним відповідачем - Одеською міською радою, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

До участі у справі як третя особа була залучена ОСОБА_7, яка станом на момент розгляду справи є власником квартиру АДРЕСА_1 згідно із договором купівлі-продажу від 14 січня 2011 року.

Справа за позовом ОСОБА_8 до Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_7, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування та за позовом ОСОБА_6 та ОСОБА_10 до Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_7, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судами першої та апеляційної інстанцій слухалася неодноразово.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2012 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_10 до Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_7, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у зв'язку із його відмовою від позову.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2012 року позов ОСОБА_8 до Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_7, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування задоволено.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2012 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_6 до Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_7, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2013 року скасовано рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2012 року. Ухвалено нове рішення, яким відмовлено у позові ОСОБА_8 до Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_7, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2013 року скасовано ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2012 року. Постановлено нову ухвалу, згідно з якою справу за позовом ОСОБА_6 до Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_7, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Свої відповідні позовні вимоги ОСОБА_6 з урахуванням уточнень обґрунтовувала тим, що є сестрою ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, і спадкоємцем останньої. Заяву про прийняття спадщини нею було подано 10 грудня 2010 року. Поважність причин пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини ОСОБА_6 обґрунтовувала тим, що її не повідомили про смерть сестри, а у зв'язку із тим, що у червні 2009 року її звільнили з роботи і вона тривалий час займалась питаннями щодо стягнення заробітної плати та незаконним звільненням і крім того з 04 січня 2010 року по 20 березня 2010 року вона проходила курс лікування у республіці Молдова.

Посилаючись на те, що указані обставини підтверджують поважність пропуску нею строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, позивач просила суд задовольнити позов, визнати поважними указані причини пропуску строку для прийняття спадщини та визначити їй указаний строк у три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2015 року відмовлено у позові ОСОБА_6 до Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_7, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 17 листопада 2015 року скасовано рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2015 року.

Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Визначено ОСОБА_6 додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та складається з квартири АДРЕСА_1, протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції й ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_6 пропустила установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки на час відкриття спадщини вона не проживала разом з померлої і про її смерть дізналася із запізненням, тому згідно з положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України вимоги про визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Проте, вказаний висновок суперечить вимогам закону й матеріалам справи.

Судами встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_6 є сестрами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_9

Спірним спадковим майном після смерті останньої є квартира АДРЕСА_1

Судами також установлено та вбачається з матеріалів спадкової справи, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_6 звернулась 10 грудня 2010 року.

Крім того, суди встановили, що на підставі договору купівлі-продажу від 14 січня 2011 року власником спірного майна - квартири АДРЕСА_1, є ОСОБА_7

За загальними положеннями законодавства про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-1486цс15 від 04 листопада 2015 року, яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції, в порушення вимог ст. 10, 11, 60, 212-214, 303, 316 ЦПК України, на зазначене уваги не звернув, не врахував зазначені вимоги норм права, які регулюють спірні правовідносини, та дійшов помилкового висновку про те, що незнання про смерть спадкодавця є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а відтак є підстави для визначення додаткового строку для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов обґрунтованого висновку про те, що причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Встановивши, що указані ОСОБА_6 причини пропуску строку для прийняття спірної спадщини на 1 рік і 4 місяці (оскарження звільнення з роботи і вирішення спорів щодо стягнення заробітної плати, а також перебування на лікуванні в республіці Молдова протягом кількох місяців 2010 року) є неповажними, оскільки не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення передбачених законом дій та не підтверджені належними та допустимими доказами, суд першої інстанції правильно вважав, що відповідні позовні вимоги ОСОБА_6 задоволенню не підлягають.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у зв'язку із чим рішення суду першої інстанції відповідає вимогам щодо його законності та обґрунтованості.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Оскільки рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, то рішення апеляційного суду підлягає скасуванню, а рішення районного суду - залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 17 листопада 2015 року скасувати, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД.Д. Луспеник
Судді:В.І. Журавель
О.В. Закропивний
В.А. Черненко
С.П. Штелик