Дата документу 16.11.2016
Справа № 320/6548/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Ніколової І.С.,
при секретарі Колесніковій Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Позивач звернувся в суд з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 28 115 грн. 45 коп., посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.10.2010 року відповідач отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення зазначених умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, тому станом на 30.09.2016 року має заборгованість 28 115 грн. 45 коп., яка складається з наступного:
- 7694,72 грн. - заборгованість за кредитом;
- 1800,00 грн. заборгованість по комісії та пені;
а також штраф відповідно до умов кредитного договору:
- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);
- 1315,02 грн. - штраф (процентна складова).
Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідача у судове засідання не зявилась, поштове відправлення повернулось з відміткою: «за закінченням терміну зберігання». За таких обставин у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення.
У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до укладеного договору № б/н від 19.10.2010 року відповідач отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом./а.с. 12-35/
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві./а.с. 8-11/
При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до заяви позичальника строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки.
Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
В порушення умов договору відповідач неналежним чином виконувала взяті на себе зобов'язання по сплаті кредиту та процентів за ним, у зв'язку з чим, станом на 30.09.2016 року має заборгованість 28 115грн. 45 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості./а.с. 6-7/
На час розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена та позивач наполягає на її стягненні у повному обсязі.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.ст. 1050,1054 ЦК України позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі та на умовах встановлених договором.
Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Згідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Зі змісту п. 2.1.1.12.6 - 2.1.1.12.8 Кредитного договору № б/н від 19.10.2010 року вбачається, що позичальник притягується до декількох видів цивільної відповідальності за одне й те саме порушення (зокрема, за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків, комісій і винагород).
Згідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Ця правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.
З матеріалів справи вбачається, що підставами стягнення як штрафу, так і пені, як різновидів неустойки, є порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Отже, по суті таке стягнення є подвійною цивільно-правовою відповідальністю одного й того ж виду за одне й теж порушення договірного зобовязання. Тому не підлягають задоволенню вимоги банку про стягнення штрафу у розмірі 1815,02 (фіксована частина штрафу 500,00 грн. та процентна складова штрафу 1315,02 грн.)
Також з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені квитанціями в матеріалах справи. /а.с.1/
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.10, 60, 88, 169, 212, 215, 224 ЦПК України, ст.ст. 11, 509, 526, 623-625 ЦК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: І.С. Ніколова