Справа № 236/1031/16-ц
30 травня 2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді - Бікезіної О.В.,
за участю секретаря - Плаксіної Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -
Між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем 09 серпня 2005 року було укладено кредитний договір № 225/351-ф03,9, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 113625,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00% на рік та комісій. Строк погашення кредиту 08.08.2020 року.
-сума заборгованості за відсотками 9296,26 грн.
-пеня за несвоєчасне повернення кредиту 2855,65 грн.
-розмір інфляційних витрат за відсотками 1889,03 грн.
Позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від ОСОБА_1 повернення всієї суми, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір.
Відповідно до ч.9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації проживання ОСОБА_1 є вул. Петровського, 187/49, м. Донецьк, Донецької області (Петровський район м. Донецька).
Згідно із ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ,підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам,зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області.
За таких обставин цивільна справа відносно відповідача ОСОБА_1 підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області.
Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача у судове засідання не прибув, надав заяву щодо розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.36).
Відповідача ОСОБА_1 відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с.43), через оголошення в пресі. Оголошення про виклик відповідача опубліковано в газеті «Урядовий Кур'єр» від 25 травня 2016 року № 97. Однак відповідач в судове засідання не прибула, про наявність поважних для цього причин суд не повідомила, заперечень проти вимог позивача не висунула.
З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем 09 серпня 2005 року було укладено кредитний договір № 225/351-ф03,9, згідно з яким ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 113625,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00% на рік та комісій, зі строком погашення 08.08.2020 року (а.с. 7-16).
-сума заборгованості за відсотками 9296,26 грн.,
-пеня передбачена, за несвоєчасне повернення кредиту 2855,65 грн.,
-розмір інфляційних витрат за відсотками 1889,03 грн.
За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. ст. 525,526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється його належним виконанням.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобовязаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позиконадець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд вважає, що кредитний договір відповідає вимогам закону. Підпис у договорі не оспорюється.
Відповідач в порушення п.1.1. Договору припинила сплачувати позивачеві щомісячні платежі, відповідно до наданого позивачем розрахунку, останній раз позивач сплатила банку черговий платіж 11.06.2014 року (а.с.17), тобто, зобовязання належним чином не виконала. Отже, у банку виникло право вимагати від відповідача повернення суми кредиту.
Щодо стягнення пені, за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 2855,65 грн., суд зазначає наступне.
Згідно із ст. 2 Закони України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Донецьк Донецької області віднесено до вказаного Переліку.
Відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 187, кв. 49. Зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особам, які зареєстровані у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому відповідачі на підставі вказаного Закону мають бути звільнені від сплати за Договором стягнення пені, за несвоєчасне повернення кредиту за 2855,65 грн.
З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
ПАТ «Укрсоцбанк» при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 1378,00 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням від № 3191 від 15.05.2016 року (а.с.3). Оскільки позов задоволено частково (93,6%), суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору в розмірі 1289,81 грн.
А також відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Оплату публікації оголошення в пресі в сумі 420,00 грн. було здійснено позивачем ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с.42). За цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат, повязаних з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача.
Керуючись ст. ст. 11, 509, 525-527, 530, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 8,10, 60, 88, 169, 209, 213, 224, 226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити частково.
В іншій частині позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили у випадку неподання заяви відповідачем про перегляд щодо нього заочного рішення та неподання позивачем апеляційної скарги.

Відповідач протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення може подати до Краснолиманського міського суду Донецької області заяву про перегляд цього заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем до апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -