У Х В А Л А

іменем україни

09 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,

МаляренкаА.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до умов кредитного договору від 26 грудня 2007 року ОСОБА_3 отримав кредитні кошти у розмірі 45 954,88 доларів США на строк до 26 грудня 2014 року. На забезпечення виконання умов цього договору банк того ж дня уклав із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 окремі договори поруки. У результаті невиконання умов кредитного договору утворилася заборгованість, яку позичальник та його поручителі, незважаючи на вимоги, не погасили.

Враховуючи викладене та з урахуванням уточнень позовних вимог, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів кредитну заборгованість у розмірі 8 029,51 доларів США.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 22 березня 2016 року, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 1 856,19 доларів США, що еквівалентно 44 437 грн. 19 коп., а саме: 1 184,38 доларів США по тілу кредиту; 0,21 доларів США по процентам; 279,30 доларів США пені; 10,44 доларів США штрафу; 381,86 доларів США штрафу. В іншій частині позову відмовлено. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати судові рішення в частині стягнення пені за один рік, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення пені задовольнити в повному обсязі.

Отже. в іншій частині судові рішення не оскаржені, тому в касаційному порядку не переглядаються (ст. 335 ЦПК України).

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частково задовольняючи позов про стягнення пені, суд першої інстанції виходив із того, що до спірних правовідносин застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

Апеляційний суд погодився із висновками районного суду, пославшись також на те, що після 22 грудня 2010 року боржник пеню не оплачував, а станом на момент часткової оплати пені у березні 2015 року річний строк позовної давності сплив.

Проте повністю з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами встановлено, що 26 грудня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 45 954,88 доларів США на строк до 26 грудня 2014 року.

На забезпечення виконання умов кредитного договору банк того ж дня уклав із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 окремі договори поруки.

Пред'являючи позов, ПАТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що у результаті невиконання умов кредитного договору утворилася заборгованість, яку позичальник та його поручителі, незважаючи на вимоги, не погасили.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність ‒ це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

При цьому ч. 1 ст. 259 ЦК України встановлено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Суд апеляційної інстанції у порушення ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України не дав оцінки п. 4.4 договору кредиту, відповідно до якого нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань здійснюється протягом трьох років. Тобто, апеляційний суд належним чином не встановив строку позовної давності щодо нарахування пені, не визначив періоду нарахування пені та належним чином не перевірив посилань позивача на переривання боржником трирічного строку позовної давності по пені проведенням часткових оплат з березня 2015 року по грудень 2015 року.

Отже, апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України доводів сторін по суті позовних вимог щодо стягнення пені не перевірив; фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору, належним чином не встановив; не визначився які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; належним чином не перевірив правильності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи в частині вирішення позову про стягнення пені, судом апеляційної інстанції не встановлені, ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи в цій частині на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 березня 2016 року в частині вирішення позову публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення пені скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: М.К. Гримич

О.В.Кафідова

А.В.Маляренко

І.М.Фаловська