Дата документу 15.11.2016
Справа № 320/6368/16-ц
Провадження: № 2/320/3865/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Редько О.В.,

при секретарі - Мазуріній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа - відділ Державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа - відділ Державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції про зняття арешту з майна.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.11.

На підставі постанови відділу Державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції від 15.09.2015 р. накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 в межах суми звернення стягнення 31234 грн.

Постанова винесена державним виконавцем Міщенко Вадимом Анатолійовичем при примусовому виконанні виконавчого листа № 751/1875/15-й від 30.03.2015 р.. виданого Новозаводським районним судом міста.Чернігова по цивільній справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором.

Позивач вважає, що арешт, накладений Третьою особою на все майно Боржника, яке включає зокрема, житловий будинок з господарчими будовами за адресою: АДРЕСА_1. - є незаконним з наступних підстав.

27 липня 2015 р. між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був укладений Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Сєдовим В.В. за реєстровим номером 1684, на підставі якого останньому була надана позика в сумі 15000,00 доларів США. що за курсом НБУ на дату укладання Договору позики становило 331102.50 грн., терміном повернення до 02 червня 2016 року.

В якості забезпечення повернення позики з Позичальником був укладений Договір іпотеки віл 27.07.2015 р., посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Сєдовим В.В. за реєстровим номером 1686. згідно з яким в іпотеку Позикодавцю була надана нерухомість, а саме: житловий будинок з господарчими будовами та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка площею 0.2084 га. кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2.

Про обтяження іпотекою і заборону на нерухоме майно була здійснена державна реєстрація обтяження та внесений відповідний запис в Державний реєстр іпотек, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження ви 27.07.2015 р. за № 10568595 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майне про реєстрацію іпотеки від 27.07.2015 р. за № 10568419.

Свої зобов'язання за Договором позики ОСОБА_2 не виконав. 17 серпня 2016 р. згідно з рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у цивільній справі 320/4579/16-ц задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на іпотечне майно. Звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно договором іпотеки від 27.07.2015 р., посвідченим приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Сєдовим В.В. за реєстровим номером 1686, житловий будинок господарчими будовами та спорудами за адресою: АДРЕСА_1. розташований на земельній ділянці для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка площею 0.2084 га. кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2, шляхом передачі предмету іпотеки ОСОБА_1 за ціною 372848 (Триста сімдесят дві тисячі вісімсот сорок вісім) грн.. 77 коп. Визнано право власності за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на предмет іпотеки - житловий будинок з господарчими будовами та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0.2084 га. кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2.

Рішення суду набрало законної сили 07 вересня 2016 року.

На підставі рішення суду позивач звернувся до органів реєстрації речових прав на нерухоме майно з метою зареєструвати за собою право власності на житловий будинок з господарчими будовами та спорудами. Але через наявність арешту органу виконавчої служби на все майно Боржника ОСОБА_2, якому раніше належав цей будинок, ця реєстрація не відбулась.

Тоді позивач, враховуючи факт переходу права власності на житловий будинок з господарчим будовами та спорудами від боржника до нього на підставі рішення суду від 17.08.2016 р. звернувся до відділу Державної виконавчої служби Мелітопольського МРУЮ з заявою від 27.09.2016 р., в якій клопотав зняти арешт на житловий будинок з господарчими будовами та спорудами за адресою: АДРЕСА_1. Але своєю відповіддю від «29» вересня 2016 р. третя особа відмовилась зняти арешт житлового будинку, посилаючись на те, що згідно з ч.1 ст.60 Закону Україні «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно про зняття з нього арешту

На підставі вищевикладеного позивач просить суд: зняти арешт з житлового будинку з господарчими будовами та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, накладений згідно з постановою відділу Державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції від 15.09.2015 року.

Відповідно до положень ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У судове засідання позивач не з'явився, проте від нього надійшла заява про слухання справи за його відсутності, на позові наполягає.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, проте від нього надійшла заява про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.

У судове засідання представник відділу ДВС не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Заперечень не надано.

Представник банку в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив. Заперечень не надав.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ст. 1 ЗУ "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про іпотеку", у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до ч. 5ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши письмові докази, суд приходить до наступного.

На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем жодних заперечень до позову не надано.

За правилом ч. 3, 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до п. 4 ППВСУ від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» - за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно.

За таких обставин, відділ державної виконавчої служби Мелітопольського МРУЮ у Запорізькій області, при наявності договору іпотеки і обтяжень на нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарчими будовами та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 не мав правових підстав для накладення арешту, а тому зазначений будинок слід звільнити з-під арешту.

Отже, враховуючи вищевикладене, та те, що арешт було накладено не незаконних підставах, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа - відділ Державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції про зняття арешту з майна слід задовольнити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.158, 197, 215, 224 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа - відділ Державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції про зняття арешту з майна - задовольнити повністю.

Зняти арешт з житлового будинку з господарчими будовами та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, накладений згідно з постановою відділу Державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції від 15.09.2015 року.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О.В.Редько