АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/569/2016 Головуючий у суді першої інстанції - КлочкоІ.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєвої В.А.,

секретар Сливка А.В.,

за участю:

представників позивача ОСОБА_3,ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Будівельник-6» до ОСОБА_5, третя особа: Деснянська районна в м.Києві державна адміністрація про усунення перешкод та виселення,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ЖБК «Будівельник-6» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод та виселення.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що ОСОБА_5 на період її роботи на посаді двірника в кооперативі було надано квартиру АДРЕСА_1, оскільки всі квартири в даному будинку є власністю кооперативу як юридичної особи. Більш того, в якості компенсації за роботу двірником в ЖБК «Будівельник-6», ОСОБА_5 була прийнята до складу членів кооперативу, що дало їй можливість отримати у власність квартиру НОМЕР_1 в цьому ж будинку, за яку вона сплатила внески, як член кооперативу. Оскільки, відповідачка не звільняє квартиру НОМЕР_2, що була їй надана в тимчасове користування, відповідач просить суд усунути перешкоджання в повноцінному використанні спірної квартири НОМЕР_2, шляхом примусового виселення відповідача з вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення та зобов'язати відповідача звільнити квартиру НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11.12.2013, яке ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.02.2014 залишено без змін, у задоволенні позову ЖБК «Будівельник-6» про усунення перешкод та виселення - відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.02.2015 рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11.12.2013 та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13.02.2014 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10.12.2015 позов задоволено. Усунуто перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом примусового виселення ОСОБА_5, без надання іншого житлового приміщення. Зобов'язано ОСОБА_5, звільнити квартиру АДРЕСА_1. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Представник відповідача вапеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове на користь відповідачки. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що спірна квартира не є службовою та надавалась відповідачці у користування, у зв'язку із займанням посади двірника.

Відповідач та її представникв судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувалаи за її безпідставністю та необґрунтованістю і просили рішення суду залишити без змін, оскільки воно постановлено з дотримання м вимог закону.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира не є службовою та надавалась відповідачці у користування, у зв'язку із займанням посади двірника у ЖБК «Більшовик-6».

Вказані висновки суду є законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_5 з 02.01.1977 по 24.09.1987 та з 23.08.1989 по 05.02.2001 працювала у ЖБК «Будівельник-6» двірником, що підтверджується копією трудової книжки від 04.12.1973 (а.с. 77-78 т. 1).

Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної ради народних депутатів від 27.11.1978 за № 594, було вирішено погодитись з пропозицією правління житлово-будівельного кооперативу «Будівельник-6» про надання службової житлової площі в однокімнатній квартирі площею 17,7 кв.м по АДРЕСА_1 в кількості 2 особи: громадянці ОСОБА_5 та її дочці ОСОБА_7 Дана квартира була надана відповідачу на період праці двірником (а.с. 56 т. 1).

На підставі вищевказаного рішення, 11.12.1978 ОСОБА_5 було видано ордер на право зайняття службового жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.57 т. 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю.

Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 3 статті 19 Закону «Про кооперацію» визначено, що кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом.

Відповідно до п. 1 Статуту ЖБК «Будівельник-6» (далі - Статут) кооператив організований з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва одного дев'ятиповерхового будинку на 162 квартири за власні кошти членів кооперативу, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком.

Згідно ст. 5 Статуту кооператив діє на підставі Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів Української PCP від 30.04.1985 № 186.

Відповідно до положень ст. 19 Примірного статуту жилий будинок (будинки) і надвірні будівлі належать житлово-будівельному кооперативу на праві кооперативної власності (крім квартир у цьому будинку, за які громадянами повністю внесено пайові внески) і не можуть бути у нього вилучені, продані або передані ним як у цілому, так і частинами (квартири, кімнати) ні організаціям, ні окремим особам, за винятком передачі, здійснюваної при ліквідації кооперативу.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про виселення із службових жилих приміщень необхідно встановлювати, чи віднесено спірне жиле приміщення до службових. При цьому слід виходити з того, що приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду вважаються службовими з часу винесення рішення виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті ради про включення їх до числа службових.

Як вбачається з листів Головного управління житлового забезпечення Київської міської ради, Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, квартира НОМЕР_2 у будинку АДРЕСА_1 не значиться службовою. Крім того, роз'яснено, що виділення службового приміщення у будинках житлово-будівельних кооперативів законодавством не передбачено (т. 1 а.с. 31-33).

Згідно архівного витягу з рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 19.02.1990 № 165 «Про вирішення окремих житлових питань по ЖБК» рішенням загальних зборів членів житлово-будівельних кооперативів було вирішено надати ОСОБА_5 на родину з п'яти осіб однокімнатну квартиру НОМЕР_1 площею 18,29 кв.м замість спірної однокімнатної квартири НОМЕР_2 у цьому ЖБК (т. 1 а.с. 34).

Встановивши вищевказані фактичні обставини справи та проаналізувавши відповідні норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов цілком законного та обґрунтованого висновку про те, що квартира НОМЕР_2, яку займає ОСОБА_5 не є службовою, є власністю кооперативу та надавалася останній у користування, в зв'язку з займанням посади двірника.

Водночас, слід наголосити, що відповідач одержала у власність іншу квартиру, замість спірної, з чим погодилась. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та визнаються сторонами.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Водночас, слід зазначити, що наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження судом першої інстанції висновків суду не спростовують та на законність рішення не впливають.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 218, 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Будівельник-6» до ОСОБА_5, третя особа: Деснянська районна в м.Києві державна адміністрація про усунення перешкод та виселення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва