Справа №489/4587/15-ц 09.02.2016 090216 09.02.2016
Провадження №22-ц/784/105/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1-й інстанції Губницький Д.Г.
Категорія 69 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 лютого 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Гордійчук С.С.,

за участю: заявника - ОСОБА_2,

заінтересованої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2015 року за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявники вказували, що 09 квітня 2014 року у м. Севастополі помер їх рідний брат ОСОБА_4 Після його смерті відкрилася спадщина, яку вони прийняли, звернувшись до нотаріальної контори з відповідними заявами.

Проте нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про спадщину у звязку з тим, що у свідоцтві про смерть матері зазначено, що померла «Яковлєва Домна Федотівна», в той час як у їх свідоцтвах про народження матірю вказано «Яковлєва Домна Федорівна», а в архівній довідці, яку видано відповідно до актового запису про народження їх брата ОСОБА_4, в графі батько зазначено - ОСОБА_4 Вл.В., а в графі мати ОСОБА_4 Дом.Ф.

Посилаючись на вищевикладене, заявники просили встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними доньками ОСОБА_5, який помер 10 березня 1988 року та ОСОБА_6, яка померла 25 січня 1993 року; ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними сестрами ОСОБА_4, який народився 03 жовтня 1933 року в с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області та помер 09 квітня 2014 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 вересня 2015 року заяву в частині вимог ОСОБА_3 про встановлення фактів, що мають юридичне значення повернуто їй для звернення до належного суду.

Ухвалою цього ж суду від 11 листопада 2015 року до участі в справі в якості заінтересованої особи залучено ОСОБА_3, а іншою ухвалою від цієї ж дати - вимоги ОСОБА_2 про встановлення фактів родинних відносин між нею і батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_7, та між нею та братом ОСОБА_4 розєднано в окремі провадження.

Рішенням цього ж суду від 16 листопада 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення її вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду з даною заявою заявник вказувала про те, що не має можливості оформити спадщину після смерті свого брата ОСОБА_4, який помер 09 квітня 2014 року, оскільки вона не може по-іншому підтвердити свої родинні відносини з ним в звязку з невідповідностями, які містять документи, що підтверджують їх кровну спорідненість.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що видане державними органами на окупованій території свідоцтво про смерть ОСОБА_4 є недійсним та не створює правових наслідків, спадкова справа після смерті останнього нотаріальними органами не заводилася, а отже обставини відкриття спадщини та прийняття спадщини нею не підтверджено, за такого юридична мета, яку вона бажає досягти встановлення факт родинних відносин є недоведеною.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 212 ЦПК України).

Таким вимогам закону висновок суду не відповідає.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 7 вказаної Постанови Пленуму роз'яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

З аналізу наведених норм закону та роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановленню фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку, окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 19 січня 1949 року виконавчим комітетом Мішково - Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області ( актовий запис №4) зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище Лаврентьєва) ОСОБА_8, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 16 вересня 2014 року( а.с.14).

Згідно запису в погосподарській книзі за 1947-1949 року, господарство №776 по радгоспу ОСОБА_9, центральна садиба були зареєстровані і проживали:

голова сімї ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1;

дружина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2;

син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3,

син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4;

донька ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5;

донька ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно до актового запису №28 від 18 жовтня 1933 року, складеного підвідділом ЗАГС Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського району Одеської області, 03 жовтня 1933 року народився ОСОБА_12 ( російською мовою Яковлев) ОСОБА_13 батьками якого зазначено: батько ОСОБА_12 ( російською мовою Яковлев) Вл. В., мати - ОСОБА_12 ( російською мовою Яковлева) Дом.Ф.( імя та по-батькові вказаних обох осіб у документі не розшифровано).Місце проживання батьків - радгосп памяті ОСОБА_9 ( а.с.11).

04 жовтня 1948 року народилася ОСОБА_12 батьками якої зазначено: батько ОСОБА_12 ( російського мовою Яковлев) ОСОБА_14, мати ОСОБА_12 ( російською мовою Яковлева) ОСОБА_8, що підтверджується копією актового запису №3 від 19 січня 1949 року, складеного виконавчим комітетом Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївської області.

02 вересня 1967 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_15, після чого змінила дошлюбне прізвище на ОСОБА_15( а.с. 8,10).

Відповідно до копії заяви про видачу паспорта громадянина України на імя ОСОБА_2В.( форми №1) її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_7.

Із змісту довідки ТОВ «Центральний 1» від 08 лютого 2016 року, копії картки зареєстрованих осіб вбачається, що за місцем проживання заявника ОСОБА_2В.( м. Миколаїв, вул. Чкалова. 110-а, кв.111) була зареєстрована та проживала з 17 листопада 1989 року по день смерті 25 січня 1993 року її мати ОСОБА_7.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть, 10 березня 1988 року помер ОСОБА_5, а 25 січня 1993 року ОСОБА_7 ( а.с.12,13).

09 квітня 2014 року помер ОСОБА_4, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі 11 квітня 2014 року видано відповідне свідоцтва серії 1-АС №055509 ( а.с.23).

Таким чином, з аналізу наведених актових записів, довідок вбачається, що батьками ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_4 є одні і ті ж самі особи : батько - ОСОБА_5, а мати - ОСОБА_7.

Хоча в актовому записі про народження ОСОБА_4 відомості про батьків є неповними батько - ОСОБА_4 Вл.В., мати - ОСОБА_7. Ф., в актовому записі про народження заявника та реєстрацію шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, по-батькові матері ( дружини) ОСОБА_8, проте вказана неповнота та невідповідність не спростовує факту родинних відносин між заявником та спадкодавцем.

Наведені вище обставини свідчать про те, що заявник та померлий ОСОБА_4 є рідними братом та сестрою.

Враховуючи докази, які містяться в матеріалах справи, колегія суддів вважає встановленим факт родинних відносин між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер 09 квітня 2014 року.

Встановлення факту родинних відносин має значення для охорони прав та інтересів ОСОБА_16, створення умов здійснення нею особистих немайнових та майнових прав, зокрема, права на отримання спадщини після смерті ОСОБА_4

На викладені обставини суд першої інстанції уваги не звернув, внаслідок чого його висновки є необґрунтованими.

Відповідно до положень ч.2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасом окупованій території України» ( далі Закону України) датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року .

В силу ч.ч.2,3 ст. 9 Закону України будь-який орган, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконною, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт ( рішення, документ), виданий органами та або особами, передбаченими ч.2 цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

11 квітня 2014 року відділом ДРАЦС Нахімовського РУЮ у м. Севастополі Міністерства юстиції України видано свідоцтво про смерть ОСОБА_4 Тобто документ на підтвердження смерті особи видано державним органом який було створено відповідно до Конституції та законів України, а тому в силу ч.3 ст.9 вищевказаного Закону України його не можна вважати недійсним.

Як вбачається із матеріалів справи, 05 серпня 2014 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_17 було посвідчено заяву ОСОБА_2, що свідчить про волевиявлення останньої щодо прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_4, який помер 09 квітня 2014 року в АРК, м. Севастополь, Кача ( а.с.16). Вказана заява курєрською поштою була направлена 07 серпня 2014 року до м. Севастополя.

Зі слів заявника спадкова справа заведена нотаріусом ОСОБА_18

В звязку з відсутністю документального підтвердження родинних відносин із спадкодавцем, остання позбавлена можливості видати їй свідоцтво про право на спадщину. А тому, висновок суду першої інстанції про те, що обставини відкриття спадщини та прийняття спадщини заявником не підтверджено, юридична мета, яку вона бажає досягти - встановлення факту родинних відносин, не доведена, є безпідставним.

Таким чином, рішення суду назвати обґрунтованим не можна, а тому воно підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України з ухваленням нового про задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314,316 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженка села Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_9, який помер 09 квітня 2014 року, є рідними братом та сестрою.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, і з цього часу може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді: