АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/995/16 Головуючий 1 інст. Гаврилюк С.М.
Справа № 639/4336/15-ц
Категорія : відшкодування шкоди Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Івах А.П., Шевченко Н.Ф.,

за участю секретаря Лашаковій Д.І.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Українське хутро», Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», дільниця №42 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої залиттям приміщення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 08 грудня 2015року, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ТОВ Торговий дім «Українське хутро», КП «Жилкомсервіс», дільниця №42 КП «Жилкомсервіс», в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд стягнути з відповідачів 40 640,40 грн. завданої матеріальної шкоди та 15 000 грн. моральної шкоди, судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 25 травня 2015 року відкрито провадження у справі.

У грудні 2015 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову.

В обгрунтування заяви позивачка вказувала, що ОСОБА_2 заявила про наміри продати квартиру, що може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тому, ОСОБА_1 просила суд заборонити відчуження квартири №2 по Комсомольському шосе, 63 у місті Харкові до розгляду справи в суді по суті.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 08 грудня 2015 року заяву про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження квартири №2 в будинку №63 по Комсомольському шосе в місті Харкові, яка належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову; визнати комісійний акт дільниці №42 КП «Жилкомсервіс» м.Харкова від 03 квітня 2015 року про залиття приміщення недопустимим та неналежним доказом (а.с.15 т.1) та вилучити його з матеріалів справи; визнати кошторисний розрахунок ТОВ «Науково-виробниче обєднання «Східбуд» з визначення ремонту приміщення торгового залу ТОВ Торговий дім «Українське хутро» у будинку №63 (1952 року побудови) по вул.. Комсомольське шосе у м.Харкові неналежним доказом та вилучити його з матеріалів справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, вказує, що залиття приміщення відбулося не з вини відповідачів, тому акт дільниці №42 КП «Жилкомсервіс» м.Харкова від 03 квітня 2015 року про залиття приміщення та кошторисний розрахунок ТОВ «Науково-виробниче обєднання «Східбуд» з визначення ремонту приміщення торгового залу ТОВ Торговий дім «Українське хутро» у будинку №63 (1952 року побудови) по вул.. Комсомольське шосе у м.Харкові є неналежними та недопустимими доказами, які слід вилучити з матеріалів справи. Крім того, судом першої інстанції не зясовано відповідності виду забезпечення позову самим позовним вимогам, так, ринкова вартість квартири значно більша за розмір завданої позивачці шкоди, тому забезпечення позову не відповідає вимогам співмірності.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчиняти певні дії.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що предметом позову є відшкодування шкоди, завданою залиттям приміщення, а саме позивачка просила стягнути 40 640,40 грн. суму матеріальної шкоди та 15 000 грн. моральної шкоди, судові витрати покласти на відповідачів.

Згідно роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Відповідно до п. 10 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано задоволена заява про вжиття заходів забезпечення позову.

Оскаржуваною ухвалою заборонено відчуження квартири №2 по Комсомольському шосе, 63 у місті Харкові, що відповідає ст.. 152 ЦПК України, вимогам співрозмірності.

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом заборони відчуження квартири, що належить відповідачці.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Крім того, в апеляційній скарзі містяться вимоги про вилучення з матеріалів справи неналежних доказів, такі вимоги не можуть бути предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, оскільки наразі суд переглядає законність та обґрунтованість ухвали суду про забезпечення позову. Питання щодо неналежності доказів в суді апеляційної інстанції будуть вирішені при перегляді рішення суду по суті позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає , що ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1 ч.2 ст.307, ст.ст. 313, п.1 ч.1 ст.312, п.4 ч.1 ст.314 ст.ст. 315, 317, 319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий - В.В. Черкасов

Судді: А.П. Івах

ОСОБА_5