Справа № 323/1942/16-ц
Провадження № 2-з/323/7/16
УХВАЛА

Іменем України

03.06.2016 р. м.Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Мінаєв М.М., розглянувши заяву Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області про забезпечення її позову до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання незаконними та скасування наказів про передачу земельних ділянок у приватну власність та визнання земельних ділянок такими, що входять до меж селища Комишуваха за генеральним планом,

В С Т А Н О В И В:

До Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області в якій позивач просить визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про затвердження проектів землеустрою та про передачу у власність ОСОБА_1, ОСОБА_2 земельних ділянок у власність із земель державної власності, розташованих на території позивача, а також визнати ці земельні ділянки такими, що входять до меж смт Комишуваха згідно чинного генерального плану.

Ухвалою від 03.06.2016 року провадження у справі за цим позовом відкрито, призначене попереднє судове засідання.

Одночасно з поданням позову Комишуваська селищна рада Оріхівського району Запорізької області подала заяву про забезпечення цього позову шляхом встановлення до вирішення спору по суті заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Запорізькій області передавати у власність земельні ділянки, розташовані на території Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області за межами населеного пункту, але які згідно з Генеральним планом 1991 року включені до смт Комишуваха.

Заява обґрунтовується тим, що відповідач ОСОБА_3 управління Держгеокадастру України в Запорізькій області при вирішенні питання про виділення спірних земельних ділянок в приватну власність проігнорував зміст Генерального плану смт Комишуваха, у звязку з чим існує вірогідність того, що й в подальшому відповідач буде передавати земельні ділянки іншим громадянам всупереч Генеральному плану, що ставить під загрозу виконання зазначеного документу та не враховує інтереси місцевої громади.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши надані позивачем матеріали в обґрунтування позову та заяви про забезпечення позову, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як випливає з ч. 3 ст. 151 ЦПК України єдиною та достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову є обставини, за яких невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З наведеного випливає, що можливість та необхідність вжиття заходів забезпечення, а також вид заходу забезпечення позову мають знаходитись у прямому й безпосередньому звязку з предметом позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9 розяснюється, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів

Як випливає з тексту позовної заяви, між сторонами існує спір про правомірність передачі із земель державної власності, розташованих на території Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, земельних ділянок в приватну власність конкретним громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Заява про забезпечення позову не містить обґрунтування того, яким чином невжиття заходів забезпечення цього позову саме в запропонований позивачем спосіб може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим позивач просить вжити заходів щодо встановлення заборони органу державної виконавчої влади приймати певні рішення щодо невизначеного кола осіб та земельних ділянок, що явно виходить за межі предмету заявленого позову і може призвести до порушення прав та законних інтересів осіб, які не беруть участь у розгляді цієї справи.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області про забезпечення її позову до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання незаконними та скасування наказів про передачу земельних ділянок у приватну власність та визнання земельних ділянок такими, що входять до меж селища Комишуваха за генеральним планом, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, - протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4