Справа № 129/2352/15-ц
Провадження по справі № 2/129/203/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" травня 2016 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої Бондар О.В.,

з участю секретаря Новікової І.М.

без участі сторін розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайсині цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (далі ПАТ "ВіЕйБі Банк") до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Встановив

12.08.2015 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 47652 грн. 30 коп., на обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ОСОБА_2 23.06.2011 року кредитного договору № 11 відповідачка отримала кредит в розмірі 20000 грн. зі сплатою 10% відсотків річних за користування кредитом, зобовязалася до 23.06.2013 р. повернути кредит та відсотки за користування кредитом, щомісячну плату у вигляді комісії в розмірі 1,50 % від суми кредиту, сплачувати щомісячні обовязкові платежі та відсотки за користування кредитом згідно з графіком погашення заборгованості, проте цих зобовязань не виконує, в звязку з чим виникла заборгованість за кредитом в сумі 6653,25 грн., заборгованість за відсотками в сумі 1377,70 грн., комісія 1413,55 грн., плата за пропуск платежів (пеня) 38207,80 грн., загалом 47652,30 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив справу розглянути у його відсутність, вимоги позову підтримав повністю, просив його задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду 12.05.2016 р. клопотання про розгляд справи у її відсутність, в своїх письмових поясненнях у звязку з повним погашенням нею заборгованості по тілу кредиту в сумі 6653,25 грн., заборгованості за відсотками в сумі 1377,70 грн., комісії 1413,55 грн. просить зменшити розмір пені, нарахованої їй за пропуск платежів, оскільки на даний час знаходиться в скрутному матеріальному становищі, не працює через те, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_3, 6.06.2015 р.нар., до досягнення ним трирічного віку, отримує щомісячну допомогу на дитину в розмірі 860,00 грн., крім того, на її утриманні перебуває ще одна малолітня дитина ОСОБА_4, 24.09.2012 р.нар., підприємницькою діяльністю не займається, інших доходів не має. Також надала суду довідку уповноваженої особи ФГВ ФО на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_5 про те, що станом на 6.04.2016 року заборгованість за укладеним між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ОСОБА_2 23.06.2011 року кредитним договором № 11 становить 40370,71 грн. пеня за несвоєчасне виконання кредитних зобовязань.

З`ясувавши позиції сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких законних підстав.

Сторонами визнається та не заперечується факт укладення між ними 23.06.2011 року договору банківського обслуговування № 11, за яким ОСОБА_6 отримала кредит в розмірі 20000 грн. зі сплатою 10% відсотків річних за користування кредитом, зобовязалася до 1.09.2014 р. повернути кредит та відсотки за користування кредитом, щомісячну плату у вигляді комісії в розмірі 1,50 % від суми кредиту, сплачувати щомісячні обовязкові платежі та відсотки за користування кредитом згідно з графіком погашення заборгованості. У звязку з неналежним виконанням відповідачкою цих обовязків у неї станом на 5.08.2015 р. виникла заборгованість за кредитом в сумі 6653,25 грн., заборгованість за відсотками в сумі 1377,70 грн., комісією 1413,55 грн., плата за пропуск платежів (пеня) 38207,80 грн., загалом 47652,30 грн., що зумовило звернення позивача до суду. Під час розгляду справи відповідачкою добровільно 21.09.2015 р. сплачено на рахунок позивача, 6653,25 грн. заборгованості по тілу кредиту, по відсотках 1377,70 грн. та 1413,55 грн. комісії, зазначений факт підтверджено позивачем в довідці від 12.04.2016 р., де зазначено, що відповідачка станом на 6.04.2016 р. має заборгованість за зазначеним кредитним договором лише по пені в сумі 40 370,71 грн.

Позивачем не змінювався розмір позовних вимог в частині стягнення пені, тому суд, не виходячи за межі позовних вимог, приймає до уваги розмір пені, зазначений в позовній заяві та розрахунку в сумі 38207,80 грн., а не зазначений в довідці від 12.04.2016 р. в сумі 40 370,71 грн.

Оскільки, ОСОБА_6 21.09.2015 р. сплачено заборгованість за кредитним договором № 11 від 23.06.2011 року по тілу кредиту 6653,25 грн., по відсотках 1377,70 грн. та 1413,55 грн. комісії, зазначений факт підтверджено позивачем в довідці від 12.04.2016 р., проте позовні вимоги не зменшено на зазначену суму, то слід відмовити позивачу в задоволення позовних вимог про стягнення зазначеної заборгованості в цій частині вимог.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Як видно з розрахунку заборгованості (а. с.3) пеня нараховувалась з а період з 24.04.2015 р. по 05 серпня 2015 року, заяви про застосування позовної давності під час розгляду справи відповідачка не подавала, то й підстав для того аби ставити під сумнів здійснений позивачем розрахунок пені суд не має.

Однак, згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 3 вересня 2014 року № 6-100цс14 у справі за позовом про стягнення заборгованості за договором позики, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Як розяснено у п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання).

Встановлено, що розмір неустойки (пені) (навіть нарахований за один рік до часу звернення до суду) в сумі 38 207,80 грн. значно більший від розміру боргу за основним зобовязанням, який становив 6653,25 тіло кредиту, відсотки 1 377,70 грн., зазначені платежі відповідачем сплачено добровільно 21.09.2015 р., як і 1413,55 грн. комісії, зазначений факт підтверджено позивачем в довідці від 12.04.2016 р., крім того, ОСОБА_6 знаходиться в скрутному матеріальному становищі: не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_3, 6.06.2015 р.нар., до досягнення ним трирічного віку, отримує щомісячну допомогу на дитину в розмірі 860,00 грн., крім того, на її утриманні перебуває ще одна малолітня дитина ОСОБА_4, 24.09.2012 р.нар., підприємницькою діяльністю не займається, інших доходів не має, що підтверджено нею належними і допустимими доказами, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру нарахованої пені до 5000 грн. з огляду на вимоги справедливості, добросовісності та розумності і такий розмір пені забезпечує баланс інтересів сторін, а також узгоджується із висновком Конституційного Суду України, висловленим у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013, за яким вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. ч. 1,2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобовязання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Висновки суду підтверджуються такими доказами:

- розрахунком заборгованості за кредитним договором № 11 від 23.06.2011 року станом на 5.08.2015 р., згідно з яким ОСОБА_6 за період з 24.04.2015 р. по 5.08.2015 р. нараховано плату за пропуск платежів 38 207,80 грн. (а.с.3);

- довідкою № 13/1-20453 від 12.04.2016 р. уповноваженої особи ФГВ ФО на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_5 про те, що станом на 6.04.2016 року заборгованість за укладеним між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ОСОБА_2 23.06.2011 року кредитним договором № 11 становить 40370,71 грн. пеня за несвоєчасне виконання кредитних зобовязань;

- копією свідоцтва про народження серії І-АМ № 239071, за якою ОСОБА_4 народилася 24.09.2012 р. в м.Гайсині, мати ОСОБА_6;

- копією свідоцтва про народження серії І-АМ № 312595, за якою ОСОБА_3 народився 6.06.2015 р. в м.Гайсині, мати ОСОБА_6;

- довідкою Гайсинської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області № 1267 від 29.04.2016 р. про те, що станом на 29.04.2016 р. ОСОБА_6 на податковому обліку як фізична особа-підприємець не перебуває.

В звязку із частковим задоволенням вимог ПАТ "ВіЕйБі Банк" з ОСОБА_6 на користь держави на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України стягненню підлягають судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (10,5%) в сумі 50,03 грн., решта суми судового збору 426,49 грн. компенсувати за рахунок держави в передбаченому Кабінетом Міністрів України порядку.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» заборгованість за кредитним договором № 11 від 23.06.2011 року, а саме: заборгованість по пені (платі за пропуск платежів) в сумі 5000 грн.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в сумі 50,03 грн., судовий збір в сумі 426,49 грн. компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його отримання через Гайсинський районний суд.

Суддя: