УхвалА
17 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:
Луспеника Д.Д., Закропивного О.В., Штелик С.П.
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником ОСОБА_3 , на рішення апеляційного суду Одеської області від 2 листопада 2015 року
в с т а н о в и л а:
У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 5 серпня 2013 року о 12 годині 30 хвилин на перехресті вулиць Отамана Головатого Петренка у м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_3 , під його керуванням, що належить на праві власності військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, з якою він перебував у трудових відносинах. ДТП сталася з вини ОСОБА_2 , який порушив Правила дорожнього руху України та допустив зіткнення з автомобілем «SkodaOctavia», у результаті чого було пошкоджено указаний автомобіль. Постановою апеляційного суду Одеської області від 4 листопада 2014 року постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2013 року скасовано. Визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ст. 124 КУпАП. Провадження у справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених ст. 38 КУпАП. У результаті ДТП автомобіль «Skoda Octavia» отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту згідно висновку автотоварознавчого дослідження складає 66 296 грн 88 коп. Зазначав, що скільки ОСОБА_2 у добровільному порядку відмовився відшкодовувати завдану майнову шкоду, а у тому числі завдану йому моральну щкоду, він відремонтував пошкоджений автомобіль за власний рахунок, тому він має право вимоги.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 66 296 грн 88 коп., моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн, витрати пов`язані з проведення експертних досліджень у розмірі 750 грн та судовий збір у розмірі 720 грн 48 коп.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20 травня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 66 296 грн 88 коп., завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 5 серпня 2013 року, витрати на експертні дослідження у розмірі 750 грн, моральну шкоду у розмірі 500 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 2 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 , просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального права, рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), правильно виходив із того, що власником і володільцем автомобіля, який зазнав пошкоджень у ДТП, є військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, якій і належить право вимоги.

Доводи касаційної скарги про те, що позивачу належить майнове право вимоги (речове право на чуже майно) безпідставні, оскільки сам по собі ремонт водієм службового автомобіля не означає набуття ним права володіння автомобілем. Крім того, позивач не надав доказів завданого розміру шкоди.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_3 , відхилити.
Рішення апеляційного суду Одеської області від 2 листопада 2015 року
залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: Д.Д. Луспеник
О.В. Закропивний
С.П. Штелик