АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2346/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Троян Т. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівМіщенка С.В., Сіренка Ю.В.
секретарСиниця Д.Ю., Гаджієва Ю.В.

за участю:

заявника ОСОБА_1

представників заявника ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представника зацікавленої

особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Департамент організаційного забезпечення Черкаської міської ради, про встановлення факту постійного користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и л а :
У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що відповідно до протоколу №2 засідання жилого-побутової комісії Управління Служби безпеки України в Черкаській області від 28.05.1999 року йому та його родині було надано в постійне користування трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 38,21 кв.м., отриману згідно частки дольової участі Управління Служби безпеки України в Черкаській області у будівництві зазначеного житлового будинку, із зняттям з квартирного обліку.

22 березня 2002 року заявнику було видано ордер на право заселення та використання ним та членами його сім`ї вказаної квартири, та 30.07.2002 року вони вселились до квартири.

26.12.2005 року ОСОБА_1 було переведено на військову службу з УСБУ в Черкаській області до Служби Безпеки України, у зв`язку з чим, він та члени його сім`ї були зареєстровані за адресою знаходження військової частини, а саме адміністративної будівлі Служби Безпеки України за адресою: АДРЕСА_2 . однак, фактично заявник та члени його сім`ї проживають за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки службовим або іншим житлом в м. Києві вони не забезпечувались.

02.07.2016 року за письмовою згодою ОСОБА_1 , друг його сім`ї ОСОБА_5 звернулась до управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання у зазначеній квартирі. Однак, їй було відмовлено в реєстрації місця проживання, у зв`язку з тим, що вона не подала необхідних документів або інформації, та було пояснено, що ОСОБА_1 не може надавати згоду на реєстрацію її місця проживання, оскільки він не є особою, яка має права на користування квартирою у зв`язку зі зміною місця реєстрації та виселенням із квартири.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд встановити факт постійного користування ним та членами родини ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2016 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі ч. 6 ст. 235 ЦПК України, у зв`язку з виникненням спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ОСОБА_1 та встановити факт постійного користування ним та членами родини вказаним житловим приміщенням.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, які можуть бути встановлені судом в порядку окремого провадження, визначено у ст. 256 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявник ОСОБА_1 просить встановити факт постійного користування ним та членами його сім`ї житловим приміщенням, в яке вони вселились у 2002 році на підставі відповідного ордеру. Підставами для встановлення даного факту заявник вказує те, що Управлінням департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради було відмовлено в реєстрації місця проживання ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не є особою, яка має право користування вказаною квартирою через зміну місця реєстрації, а тому він не має права надавати згоду на реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 у зазначеному житловому приміщення. При цьому в матеріалах справи відсутня відповідь управлінням департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради з приводу реєстрації місця проживання ОСОБА_5 .

Так, з матеріалів справи вбачається, що з 03.07.2002 року по 03.03.2006 року місце проживання заявника ОСОБА_1 було зареєстроване в АДРЕСА_3 ; а з 06.04.2006 року в АДРЕСА_2 (а.с. 9).

Однак, ОСОБА_1 вказує, що він та члени його сім`ї постійно користувались квартирою АДРЕСА_1 .

З наведеного вбачається, що між ОСОБА_1 та Управлінням департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради існує спір про право користування ОСОБА_1 вказаною квартирою, який не може бути вирішений судом у порядку окремого провадження.

Посилання апелянта на те, що між сторонами не існує спору, спростовується викладеними у його заяві та апеляційній скарзі обставинами. Так, Управлінням департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради було роз`яснено, що ОСОБА_1 не є особою, яка має право користування вказаною квартирою через зміну місця його реєстрації. Аналогічні пояснення було надано представником заінтересованої особи під час розгляду справи в суді першої інстанції. Тобто, Управління департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради фактично заперечує право ОСОБА_1 користування спірної квартирою.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо наявності між сторонами спору про право, який повинен вирішуватись судом в порядку позовного, а не окремого провадження.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що судом невірно застосовано роз`яснення, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення факті, що мають юридичне значення», оскільки вони надані з урахуванням застарілих норм цивільно-процесуального законодавства. Так, вказана Постанова є чинною та підлягає застосуванню судами під час розгляду даної категорії справ.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підстав.

Безпідставними є посилання апелянта на те, що суд першої інстанції неправильно роз`яснив право подати позов на загальних підставах заявнику, а не заінтересованій особі.

У вказаній нормі Закону під словосполученням «заінтересованим особам» розуміється не процесуальний статус учасника цивільного процесу, а особи, які заінтересовані у вирішенні спору, що виник між сторонами. Тобто, у даному випадку, оскільки ОСОБА_1 заінтересований у встановленні відповідного факту, то саме йому суд роз`яснив право звернутись із тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Колегія суддів також вважає правомірним те, що судом першої інстанції не було у повному обсязі досліджено письмові докази у справі, а також не допитано свідків, про яких заявляв ОСОБА_1 , оскільки встановивши, що між сторонами виник спір про право, суд повинен залишити заяву без розгляду, не продовжуючи розгляд справи по суті заявлених вимог.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не порушено норми цивільного процесуального законодавства при постановленні ували про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного користування житловим приміщенням.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2016 року залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Департамент організаційного забезпечення Черкаської міської ради, про встановлення факту постійного користування житловим приміщенням залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :