Справа № 387/1202/15-ц
Номер провадження по справі 2/387/5/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстер І. П.

при секретарі Діордієвій Т. І.

з участю представника позивача - відповідача ОСОБА_1

представника відповідача - позивача ОСОБА_2 представника відповідача - третьої

особи, яка не заявляє самостійних

вимог на стороні позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання договору оренди землі недійсним та зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_7 сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_8 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про витребування майна з незаконного володіння та користування, зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернулась до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання договору оренди землі укладеного між головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та ОСОБА_5 зареєстрованого за №17 від 09.06.2015 про визнання договору оренди землі недійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що між Добровеличківською районною державною адміністрацією та ОСОБА_4 укладено договір оренди земельної ділянки від 13 травня 2009 року, та зареєстрований в Добровеличківському районному відділі ЦДЗК 13.05.2009 року за №11. На підставі договору весь час орендар виконував умови вищезазначеного договору оренди землі, вчасно сплачував орендну плату за землю. Жодних зауважень у сторін договору щодо його невиконання не виникало. В травні 2014 року вона звернулась з листом-повідомленням до начальника ОСОБА_6 управління Держземагенства у Кіровоградській області, з проханням поновити строк дії договору строком на п'ятнадцять років, але жодних відповідей так і не отримала. У 2014 та у 2015 році продовжувала користуватися земельною ділянкою. В червні 2015 року їй стало відомо, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області, укладено договір оренди землі на земельну ділянку, якою вона користувалася. Зазначений договір порушив її право на оренду землі та завдав шкоди, оскільки передано земельну ділянку, якою вона користується на законних підставах. Відповідно до умов ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі, який було укладено між Добровеличківською районною державною адміністрацією та ОСОБА_4 є продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, оскільки відсутні повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі. Тому вважає, що договір оренди землі між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області №17 від 09.06.2015, укладено з порушенням вимог ст. ст.203, 2015 ЦК України, а тому є підставою для визнання його недійсним.

В судовому засіданні під час розгляду справи по суті, представник представника позивача - відповідача просив збільшити позовні вимоги, а саме скасувати державну реєстрацію договору оренди землі укладеного між ОСОБА_6 управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та ОСОБА_5 зареєстрованого за №17 від 09.06.2015 Реєстраційною службою Добровеличківського управління юстиції Кіровоградської області.

Представник позивача - відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлені ним вимоги підтримав повністю та обґрунтував їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Також зазначив, що листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі позивач ОСОБА_4 не отримувала. Зобов'язання по оплаті за оренду землі позивач ОСОБА_4 виконувала у повному обсязі. Також ОСОБА_4 постійно цікавилась щодо укладення направленого нею договору з листом-повідомленням ОСОБА_6 управлінню ОСОБА_9 у Кіровоградській області.

Представник відповідача - позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнавав. Обґрунтовуючи свої заперечення зазначив, що лист-повідомлення на поновлення договору оренди землі надійшов до відповідача - третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_9 у Кіровоградській області 15.05.2014, а договір оренди 13.05.2014 припинив свою дію у зв'язку із закінченням строку на який було укладено договір оренди землі. Тому, вважає, що позивач-відповідач ОСОБА_4 своєчасно не скористалася своїм переважним правом на укладення договору оренди землі. В свою чергу ОСОБА_6 управлінням Держземагенства у Кіровоградській області в місячний термін після закінчення строку, на який було укладено договір, прийнято лист повідомленням про заперечення у поновленні договору оренди від 10.06.2014 №31-11-0.21-3246/2-14. Також зазначив, що у зв'язку з тим, що договір припинив свою дію (у зв'язку із спливом строку дії), фізична особа не може вважатися орендарем в законодавчому розумінні та не може користуватися правами орендаря.

Представник відповідача - третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_6 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області заперечувала щодо первісного позову, обґрунтовуючи свої заперечення зазначила, що ОСОБА_4 не реалізувала своє право на поновлення договору оренди земельної ділянки від 13.05.2009, в результаті чого договір оренди є припиненим у зв'язку із закінченням строку, на який його укладено. Таким чином, позивач ОСОБА_4 не має статусу землекористувача щодо земельної ділянки загальною площею 36, 00 га.. Вважає, що на момент звернення з позовом у даній справі до суду, ОСОБА_4 не має статусу землекористувача, щодо земельної ділянки загальною площею 36,00 га. Крім того, ОСОБА_6 управлінням Держземагенства у Кіровоградській області прийнято рішення про заперечення у поновленні оренди землі.

В судове засідання представник відповідача - позивача ОСОБА_5 подав зустрічний позов, який протокольною ухвалою суду обєднано в одне провадження. Представник відповідача - позивача ОСОБА_5 щодо зустрічних позовних вимог в судовому засіданні просив визнати за гр. ОСОБА_5 право користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 36,0000 га, яка знаходиться на території ОСОБА_7 сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:9019, орендовану ним на підставі договору оренди землі від 09.06.2015 №99566510; зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_5 права користування орендованою земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 36,0000 га, яка знаходиться на території ОСОБА_7 сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:9019; витребувати у гр. ОСОБА_4 земельну ділянку площею 36,0000 га, яка знаходиться на території ОСОБА_7 сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області; звільнити гр. ОСОБА_5 від сплати орендної плати за 2015 рік за договором оренди землі від 09.06.2015 №9956510.

Представник відповідача - позивача ОСОБА_5 за зустрічним позовом в судовому засіданні зменшив розмір позовних вимог та просив суд: витребувати у гр. ОСОБА_4 земельну ділянку площею 36,0000 га, яка знаходиться на території ОСОБА_7 сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області; звільнити гр. ОСОБА_5 від сплати орендної плати за 2015 рік за договором оренди землі від 09.06.2015 № 9956510. Позовні вимоги мотивовані тим, що після укладення договору оренди та його державної реєстрації позивач за зустрічним позовом мав намір приступити до користування земельною ділянкою, але виїхавши на місцевість побачив, що дана земельна ділянка розміром 36,00 га засіяна посівами кукурудзи невідомими особами та використовується самовільно. Також посилається на те, що у своїй позовній заяві за первісним позовом, позивач вважає себе належним землекористувачем та по сьогоднішній день використовує земельну ділянку. Відповідно представник відповідача - позивача ОСОБА_5 за зустрічним позовом вважає, що наймач звільняється від плати, протягом якого майно не могло бути використане через обставини, за які він не відповідає. Також просив на підставі ст.387 ЦК України витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Представник позивача - відповідача ОСОБА_4 заперечував щодо зустрічного позову, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області укладено договір оренди земельної ділянки з ОСОБА_5, що порушило право на оренду землі позивача за первісним позовом.

Представник відповідача ОСОБА_7 сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області в судове засідання не зявився про час та дату судового розгляду повідомлений вчасно та належним чином. В судове засідання надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

Позовні вимоги зустрічного позову, представник відповідача - третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, підтримала у повному обсязі.

Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом з'ясовано, що між Добровеличківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та ОСОБА_4 укладено договір оренди земельної ділянки від 13 травня 2009 року, який зареєстрований в Добровеличківському районному відділі ЦДЗК 13.05.2009 за №11. Відповідно до п.8 умов договору, договір укладено на 5 років. Судом з'ясовано та сторонами не заперечувалось, що договір оренди землі від 13 травня 2009 року припинив свою дію 13 травня 2014 року у зв'язку із закінченням строку на який його було укладено (а.с. 7-9).

Згідно корінця рахунку №0148 та квитанції від 09.08.2014, позивач ОСОБА_4 сплатила орендну плату за 2014 рік у розмірі 25932,08 гривень (а.с.28).

Згідно довідки ОСОБА_7 сільської ради від 17.03.2015 №129, заборгованості по орендній платі за землю за 2014 рік у ОСОБА_4, не має (а.с. 69).

Згідно листа-повідомлення від 25 квітня 2014 року ОСОБА_4 просила Держземагенство у Кіровоградській області поновити договір оренди землі, зареєстрований від 13.05.2009 №11 строком на 15 років (а.с.61).

Частинами 2, 3 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі; при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Разом з тим, Верховний Суд України надав правовий висновок у цивільній справі №6-219цс14, в якому зазначив, що для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Судом з'ясовано, що позивач -відповідач ОСОБА_4 до спливу строку договору оренди землі від 13.05.2009 не повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк, оскільки лист - повідомлення від 25.04.2014 (а.с.79) направлено поштою з повідомленням про вручення поштового відправлення та з описом вкладеного 06.05.2014, а строк дії договору закінчився 13.05.2014 (а.с. 70-71). Згідно відмітки вхідної кореспонденції Держземагенства у Кіровоградській області, лист-повідомлення отриманий 15.05.2014 (а.с.79). Отже орендар не повідомив орендодавця у встановлені законом строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк, а тому переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припинилось.

Водночас позивач-відповідач ОСОБА_4 просить суд визнати недійсним договір оренди землі №17 від 09.06.2015 та скасувати його державну реєстрацію у відповідності до положень ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". У відповідності до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, девятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обовязки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Судом з'ясовано, що позивач-відповідач ОСОБА_4 у порядку передбаченому ч. 6, 7, 9 ст.33 Закону України "Про оренду землі" додаткової угоди до договору оренди землі від 13.05.2009 №11 про його поновлення не укладала. Факт відмови, а також наявного зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі в судовому порядку не оскаржувалось. Разом з тим ОСОБА_8 управління ОСОБА_9 у Кіровоградській області листом-повідомленням про заперечення у поновленні договору оренди від 10.06.2014 №31-11-0.21-3246/2-14 зазначило, що ними розглянуто лист-повідомлення ОСОБА_4 від 25.04.2014 про поновлення договору оренди землі від 13.05.2009 №11 площею 36,00 га. Договір оренди землі від 13.05.2009 №11 припинив свою дію у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено 13.05.2014. Держземагенство у Кіровоградській області прийняло рішення про заперечення у поновленні договору оренди земельної ділянки у зв'язку із припиненням його дії (а.с.62). В судовому засіданні представником відповідача- третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_6 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надано пояснення, що лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди від 10.06.2014 №31-11-0.21-3246/2-14 направлявся поштовим відправленням простою кореспонденцією. Представник позивача-відповідача повідомив, що такий лист ОСОБА_4 не отримувала.

Відповідно до ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України).

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Строк дії договору визначається на розсуд сторін, якщо тільки в законі чи акті державного органу, обов'язкового для сторін, не обмежується строк його чинності.

Договір оренди землі укладається в письмовій формі, однією з істотних умов договору є строк дії договору. Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено ( ст.ст.14, 17, 19, 31 Закону України «Про оренду землі»).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач-відповідач ОСОБА_4 не реалізувала своє право на поновлення договору оренди землі від 13.05.2009 №11, в результаті чого договір оренди землі є припиненим у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Водночас судом з'ясовано, що між відповідачем-позивачем ОСОБА_5 та відповідачем-третьоюособою, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_6 управлінням Держземагенства у Кіровоградській області укладено оскаржуваний в судовому порядку договір оренди землі від 09.06.2015, згідно якого орендодавець на підставі наказу ОСОБА_6 управління Держгеокадастру в Кіровоградській області від 29.05.2015 №11-60/21-15-СГ надає, а орендар (ОСОБА_5І.) приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території ОСОБА_7 сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту. В оренду передається земельна ділянка площею 36,0000 га, що не надана у власність іншим особам за кадастровим номером :02:000:9019.

Факт реєстрації договору оренди землі підтверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 38738935 від 09.06.2015 та індексним номером 43535281 від 09.09.2015.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання його стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу саме в момент вчинення правочину.

У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Оскільки 13 травня 2014 року закінчився строк дії договору оренди землі від 13.05.2009 з позивачем-відповідачем ОСОБА_4, переважним правом на поновлення договору оренди позивач-відповідач своєчасно не скористався та в місячний термін не укладено в обов'язковому порядку додаткової угоди до договору оренди землі, а також враховуючи наявне прийняте рішення ГУ Держземагенства в Кіровоградській області про заперечення у поновленні договору оренди землі №31-11-0.21-3246/2-14 від 10.06.2014, тому укладенням 09 червня 2015 року договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_6 управлінням Держгеокадастру в Кіровоградській області та ОСОБА_5, права позивача-відповідача не порушено. Тому суд вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Щодо зустрічних позовних вимог то суд зазначає про наступне.

Зі змісту первісних позовних вимог та пояснень представника позивача за первісними позовними вимогами, судом з'ясовано, що ОСОБА_4 продовжує користуватись земельною ділянкою вважаючи продовженою дію договору від 13.05.2009 №11. Водночас представник позивача-відповідача ОСОБА_4 повідомив, що земельна ділянка в зимову пору року ОСОБА_10 не використовується.

Разом з тим представник позивача ОСОБА_5 за зустрічними позовними вимогами зазначив, що після укладання договору оренди землі та його державної реєстрації виїхавши на місцевість позивач побачив, що дана земельна ділянка розміром 36,00 га засіяна посівами кукурудзи невідомими особами та використовується самовільно.

Судом з'ясовано, що відповідач-позивач ОСОБА_5 звертався до Держсільгоспінспекції у Кіровоградській області з заявою про те, що земельна ділянка розміром 36,00 га засіяна посівами кукурудзи невідомими особами та використовується самовільно.

Актом обстеження земельної ділянки, складеного Держсільгоспінспекцією у Кіровоградській області від 25.05.2015 №16, встановлено, що земельна ділянка розміром 36,00 га засіяна посівами кукурудзи невідомими особами та використовується самовільно (а.с.64).

Листом від 27.05.2015 №15-359/1 "Про встановлення особи порушника" Держсільгоспінспекція у Кіровоградській області звернулась до Добровеличківського РВ УМВС України в Кіровоградській області, де просила встановити особу порушника, яка самовільно використовує та засіяла посівами кукурудзи земельну ділянку розміром 36,00 га (а.с.65).

Відповідно до вимог ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Судом з'ясовано, що після закінчення строку дії договору про оренду землі від 13.05.2009 №11, ОСОБА_4 не повернула земельну ділянку орендодавцю. Зазначене підтверджується актом обстеження земельної ділянки, складеного Держсільгоспінспекцією у Кіровоградській області від 25.05.2015 №16, яким зафіксовано що у 2015 році засіяно земельну ділянку посівами кукурудзи, а також доводами представника позивача-відповідача ОСОБА_4 за первісним позовом.

У відповідності до ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 користується земельною ділянкою без жодної правової підстави, оскільки договір оренди землі гр. ОСОБА_4 від 13 травня 2009 року №11 площею 36,00 га припинив свою дію у зв'язку із закінченням строку на який його було укладено.

Тому суд вважає, що права орендаря ОСОБА_5 підлягають захисту у спосіб, визначений ним у позовній заяві, який ґрунтується на положеннях ст. 387 ЦК України та узгоджується з умовами договору оренди землі від 09.06.2015 укладеного між ОСОБА_6 управлінням Держгеокадастру в Кіровоградській області та ОСОБА_5. А тому такі позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо зустрічних позовних вимог, в яких позивач просить звільнити його від сплати орендної плати за 2015 рік за договором оренди землі від 09.06.2015 укладеного між ОСОБА_6 управлінням Держгеокадастру в Кіровоградській області та ОСОБА_5, суд зазначає наступне.

За правилами до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 цього ж закону передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 9 Податкового кодексу України встановлено перелік загальнодержавних податків та зборів, зокрема плата за землю (п. 9.1.10.).

Згідно з п. 14.1.147 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п. 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно зі ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.4.).

Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України).

Посилання відповідача- позивача ОСОБА_5 за зустрічним позовом на приписи ч. 6 ст. 762 ЦК України відхиляються судом з огляду на наступне.

Дійсно, ч. 6 ст. 762 ЦК України передбачено можливість звільнення наймача від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Однак, з урахуванням положень статті 3 Земельного кодексу України правове регулювання відносин, пов'язаних з орендою земельних ділянок, здійснюється спеціальним земельним законодавством, а договір оренди землі не є тотожним зобов'язанням найму, визначеним Цивільним кодексом України (п. 2.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин").

Податковим кодексом України та Законом України "Про оренду землі" (далі - Закон) не передбачено звільнення від орендної плати за використання земель державної та комунальної власності.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-015 від 20.05.2015 земельна ділянка за кадастровим №:02:000:9019 являється державною формою власності.

Крім того, договором оренди земельної ділянки від 09.06.2015 укладеного між ОСОБА_6 управлінням Держгеокадастру в Кіровоградській області та ОСОБА_5, не передбачено способу захисту щодо звільнення позивача від орендної плати у зв'язку з тим, що земельна ділянка не могла бути використаною ним. Також судом не встановлено фактів перешкоджання ОСОБА_7 сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області у користуванні орендарем ОСОБА_5 спірною земельною ділянкою, до якої останній позивається за зустрічними позовними вимогами. Тому враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що в даній позовній вимозі необхідно відмовити.

Керуючись ст. 368-372 ЦК України, ст.ст.3,8,10,11,27, 31, 50, 57, 60, 61 , 88, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання договору оренди землі недійсним укладеного між ОСОБА_6 управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та ОСОБА_5, зареєстрованого за №17 від 09.06.2015 та скасування його державної реєстрації, - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_7 сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_8 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання права користування, витребування майна з незаконного володіння та користування, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Витребувати у гр. ОСОБА_4, 12 січня 1960 року, земельну ділянку площею 36,0000 га, яка знаходиться на території ОСОБА_7 сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:9019 з її незаконного володіння та користування.

В іншій частині позовних вимог за зустрічним позовом - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області в 10-денний строк з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції .

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_11sp; П.