Провадження № 2/229/555/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2016 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові позивач зазначив, що 01 грудня 2014 року між банком та відповідачем було укладено Генеральну угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода), відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 18119,93 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості повинно було здійснюватись в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода складає між ним та Банком Кредитний договір.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» цілком виконав зобовязання перед позичальником шляхом надання кредиту, але останній порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 18 лютого 2016 року складає 19685,19 грн.

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 19685, 19 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн.

Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не зявився у судове засідання, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання зявилась, позовні вимоги визнала. Пояснила, що через тяжке матеріальне становище не має змоги вчасно сплачувати кредитні кошти.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом, встановлено, що 01 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) № б/н, відповідно до якої банк надав позичальнику строковий кредит у сумі 18119,93 грн. на строк 36 місяців з 01.12.2014 по 31.12.2017 шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в обмін на зобовязання позичальника про повернення кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту вказані строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж)в сумі 657,39 грн. для погашення заборгованості по кредиту, який складається із заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.12.2017 р.

Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач, укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами, про що він виразив свою згоду.

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач порушив графік погашення кредиту і станом на 18 лютого 2016 року заборгованості за кредитним договором № б/н від 03 травня 2011 року та генеральною угодою про реструктуризацію від 01 грудня 2014 року складає 19685, 19 грн., з яких:

- заборгованість за кредитом 15700,06 гривень;

- заборгованість по процентами за користування кредитом 1599,09 гривень;

- заборгованість по сплаті комісії за користуванням кредитом 628,00гривень;

- штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди 1758,04 гривень.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 прострочила повернення чергової частини кредиту, то вимоги банку про повернення відповідачем частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів та комісії є такими, що ґрунтуються на законі.

Суд встановив, що позивач нарахував та просить стягнути з відповідача штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Відповідно до ст. 1 цього Закону період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого було включено м. Дружківку Донецької області, де зареєстрована відповідач.

На час розгляду справи відсутній Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з цього, суд вважає, що нарахування позивачем штрафу є безпідставним, і тому позовні вимоги в частині стягнення штрафу не підлягають задоволенню.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають стягненню з відповідача позовні вимоги про стягнення таких нарахувань: заборгованість за кредитом 15700,06 гривень; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 1599,09 гривень; заборгованість по комісії за користування кредитом 628,00 гривень у загальній сумі 17927, 15 грн.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог (91%) в розмірі 1253, 98 грн.

В задоволенні решти позову суд вважає за необхідне відмовити.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: 84200, Донецька область, м. Дружківка, вул. Московська, буд. 80, РНОКППФО НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" на розрахунковий рахунок №3111, МФО № 305299, , заборгованість за кредитним договором б/н від 03 травня 2011 року та генеральною угодою про реструктуризацію від 01 грудня 2014 року станом на 18 лютого 2016 року у сумі 17927 (сімнадцять тисяч девятсот двадцять сім) грн. 15 коп., а саме: заборгованість за кредитом 15700,06 гривень; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 1599,09 гривень; заборгованість по комісії за користування кредитом 628,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" на розрахунковий рахунок №3111 судовий збір у сумі 1253 (одна тисяча двісті пятдесят три) грн. 98 коп.

В задоволенні решти позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 01 червня 2016 року.

Суддя: С. О. Рагозіна