Справа № 750/649/16-ц
Провадження № 2/750/755/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого - судді Карапута Л.В.

секретарів - Руденок В.О., Суспо Л.Ю.,

за участі позивача та її представника ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

треті особи Приватний нотаріус ОСОБА_4 міського нотаріального округу ОСОБА_6, Реєстраційна служба ОСОБА_4 міського управління юстиції,

встановив:

25.01.2016 року позивачка ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири, яка розташована в АДРЕСА_1 після померлої 03.04.2015 року, доньки ОСОБА_7.

Свої вимоги позивач ОСОБА_5 обґрунтовувала тим, що 03.04.2015 року померла донька позивачки ОСОБА_7, після її смерті відкрилась спадщина, а саме на 1/2 частину квартири в АДРЕСА_1. Після смерті доньки позивачка звернулася до Приватного нотаріуса ОСОБА_4 міського нотаріального округу ОСОБА_6 для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої доньки. У видачі свідоцтва позивачу було відмовлено в звязку з тим, що право власності на квартиру зареєстровано за чоловіком померлої ОСОБА_2. В 2009 році позивач надавала кошти своїй дочці ОСОБА_7 для придбання спірної квартири в розмірі 2000 Євро.

У судовому засіданні позивач, її представник позов підтримали та наполягали на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник позов не визнали та пояснили суду, що ОСОБА_7 починаючи з 2009 року хворіла та на лікування її хвороби витрачалися значні кошти, а для придбання квартири в АДРЕСА_1 відповідач продав квартиру АДРЕСА_2 і кошти від продажу квартири були використані при купівлі спірної квартири. Крім того, батько відповідача ОСОБА_8 11.10.2012 року продав земельну ділянку і кошти від її продажу були також використані при купівлі квартири в АДРЕСА_1.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради в судове засідання пояснила суду, що вимог до ОСОБА_4 міської ради позивачем не заявлено, а тому покладається на думку суду.

Третя особа Приватний нотаріус ОСОБА_4 міського нотаріального округу ОСОБА_6 про час та місце розгляду справи сповіщалася завчано, на адресу суду надіслала клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала.

Третя особа Реєстраційна служба ОСОБА_4 міського управління юстиції про час та місце розгляду справи сповіщалася завчано, та належним чином, про причини не явки суду не повідомила.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

В судовому засіданні встановлено, що 03 квітня 2015 року померла ОСОБА_7. (а.с.6)

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_9 народилася 12.03.1966 року, її матір»ю записана ОСОБА_10.

Відповідно до акту про укладення шлюбу №1559 від 15 листопада 1987 року ОСОБА_2 та ОСОБА_9 уклали шлюб, відповідно до якого, ОСОБА_9 змінила прізвище на «Вакуленко».

Відповідно до посвідки про народження серії УЖ №831218 виданої Журавковським районним бюро ЗАГС 03 квітня 1946 року народилася ОСОБА_10. (а.с.7)

Відповідно до Свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 ІІ-СГ №260723 виданого відділом ЗАГСу Бориславського міськвиконкому Львівської області 26 серпня 1982 року ОСОБА_10 змінила прізвище на «Микульська».

Відповідно до інформаційної довідки від 09.11.2015 року №3598 КП «ОСОБА_4 міжміське бюро технічної інвентаризації» власником квартири за адресою АДРЕСА_3 являється ОСОБА_2, право власності зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу від 09.11.2012 року №1-2722.

Після смерті ОСОБА_7 позивачка звернулася з заявою про прийняття спадщини до Приватного нотаріуса ОСОБА_4 міського нотаріального округу ОСОБА_6, але в звязку з тим, що право власності на дану квартиру зареєстровано за чоловіком померлої ОСОБА_2 нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 14.04.2016 року Приватним нотаріусом ОСОБА_4 міського нотаріального округу ОСОБА_6 відмовлено ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, оскільки право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_2

Відповідно до заяви ОСОБА_11 до Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори від 09.11.2012 року, остання надала згоду на укладення її чоловіком ОСОБА_2 договору про купівлю квартири № 52, по проспекту Миру, 45, м. Чернігів, за ціну та на умовах на його власний розсуд. Також зазначила в заяві, що набута за договором вищевказана квартира буде їх спільною сумісною власністю, так як набувається в період зареєстрованого з ОСОБА_2 шлюбу.

Разом з тим, наданий суду договір купівлі-продажу квартири від 29.10.2012 року, відповідно до якого ОСОБА_2 продав квартиру АДРЕСА_4 та договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11.10.2012 року, відповідно до якого батько відповідача ОСОБА_8 продав земельну ділянку не свідчать про подальше використання коштів від продажу для подальшого набуття квартири АДРЕСА_5, оскільки не було надано суду беззаперечних та достовірних доказів використання коштів від продажу для придбання спірної квартири, адже при укладанні договору ОСОБА_7 надавала свою письмову згоду на придбання квартири у спільну сумісну власність.

Одночасно, суд не приймає до уваги копії чеків на придбання ліків ОСОБА_7 в 2011 та 2012 роках, які б свідчили про значну витрату спільних коштів сім'ї на лікування останньої.

Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дочка позивачки ОСОБА_7 за життя спадковим майном не розпорядилася, заповіту не залишила, спадкоємцями першої черги за законом являються мати померлої ОСОБА_5 та чоловік померлої ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Позивачка доводилась матір'ю спадкодавцю, відповідач чоловіком, отже вони мають право на спадкування у першу чергу.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав суду, що в жовтні 2012 року продав земельну ділянку, а кошти від продажу надавав своєму сину для придбання квартири.

Свідок ОСОБА_12 показала суду, що квартира АДРЕСА_4 належала останній на підставі договору довічного утримання, оскільки здійснювала догляд за ОСОБА_13 Також в догляді їй допомагала сусідка ОСОБА_7, яку дуже любила ОСОБА_13 і воля останньої була при майбутньому продажі квартири продати саме ОСОБА_7, а тому 09.11.2012 року свідок уклала договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 з ОСОБА_2, як чоловіком ОСОБА_7, оскільки остання вже хворіла.

За правилами ч.2 статті 212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. При розгляді даної справи суд, як це і передбачено статтею 212 ЦПК України, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. При цьому показання свідків, відповідно до приписів статті 63 ЦПК України, є одним із видів доказів.

Позивачка доводилась матір'ю спадкодавиці, отже вона має право на спадкування у першу чергу, тому з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.10, 60, 208-209, 212, 213, 292, 294 ЦПК України, суд,

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_5, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/4 частину АДРЕСА_6 після смерті доньки ОСОБА_7, померлої 03.04.2015 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В. Карапута