АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1176/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Ярмолюка О.І.,

суддів Власенка О.В., Юзюка О.М.,

секретар Шевчук Ю.Г.,

з участю представниці позивача ОСОБА_1,

представниці відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 квітня 2016 року,

встановила:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» зазначило, що 23 травня 2008 року сторони уклали кредитний договір, за умовами якого позивач надав ОСОБА_3 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку під 24% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. ОСОБА_3 не виконує зобовязання з повернення кредитних коштів та сплати процентів, унаслідок чого станом на 26 червня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 27624 грн. 01 коп., яка складається з 3000 грн. неповернутого кредиту, 14902 грн. 39 коп. процентів, 7930 грн. пені та комісії, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1291 грн. 62 коп. штрафу (процентна складова).

За таких обставин ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» просило суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 27624 грн. 01 коп. заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 квітня 2016 року в позові відмовлено.

Суд керувався тим, що позивач не довів розмір заборгованості за кредитним договором, а оригінал цього договору відсутній, унаслідок чого позов ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» є необґрунтованим.

В апеляційній скарзі ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, представниця відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 зазначила, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом вірно зясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» вважає, що 23 травня 2008 року сторони уклали кредитний договір, за умовами якого банк надав ОСОБА_3 кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом 3000 грн. під 2 % на місяць.

У звязку з невиконання ОСОБА_3 зобовязання за цим договором позивач нарахував заборгованість у розмірі 27624 грн. 01 коп., яка складається з 3000 грн. неповернутого кредиту, 14902 грн. 39 коп. процентів, 7930 грн. пені та комісії, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1291 грн. 62 коп. штрафу (процентна складова).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

У відповідності до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В силу ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

З положень ч. 1 ст. 58, ст. 59 ЦПК України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

На обґрунтування позову ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» надало суду скановану копію заяви ОСОБА_3 від 23 травня 2008 року (а.с. 9), за змістом якої останній погоджувався з тим, що ця заява разом з Памяткою клієнта і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг.

За клопотанням ОСОБА_3 суд витребував у банку оригінал указаної заяви, однак ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» не надало її суду посилаючись на втрату документа (а.с. 69, 80).

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_3 зазначив, що заяву про надання кредиту він не підписував, договір з позивачем не укладав і кредитних коштів у банку не одержував.

При цьому він надав суду довідки медичного закладу від 22 липня 2014 року № 2098 і від 29 жовтня 2015 року № 3465 (а.с. 33, 34) про те, що він хворіє та в період з 12 травня 2008 року до 12 червня 2008 року, тобто на час укладення кредитного договору, знаходився на стаціонарному лікуванні.

Відсутність у матеріалах справи оригіналу заяви ОСОБА_3 від 23 травня 2008 року про видачу кредиту, чи її належним чином засвідченої копії, яка б містила підпис заявника, достовірно не вказує на укладення ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» і ОСОБА_3 кредитного договору.

Сканована копія цієї заяви не є належним доказом.

Інші докази, а саме: сканована копія Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 12-14), які не підписані відповідачем; виписки про рух коштів на банківському рахунку (а.с. 49-52, 55-58, 72-79, 81-84), згідно яких грошові кошти знімалися та частково вносилися на рахунок невстановленою особою; довідка медичного закладу від 27 січня 2015 року № 270 (а.с. 59) про те, що ОСОБА_3 у період з 12 травня 2008 року до 12 червня 2008 року перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні з вільним виходом хворих, - достовірно не вказують на те, що 23 травня 2008 року між сторонами був укладений кредитний договір і відповідач виконував його умови.

Відсутність даних про укладення сторонами кредитного договору виключає зобовязання ОСОБА_3 за цим договором, а тому суд першої інстанції правомірно виходив з того, що позов ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» є необґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не спростовують даних висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_4

Судді: /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 27