Провадження № 2/638/1612/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді Шишкіна О.В.,

при секретарі Голуб Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором від 04.07.2008 № ML-701/398/2008 у розмірі 6678271,86 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано про те, що 4 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», яким на теперішній час змінено назву замість Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - Банк) та ОСОБА_1 (далі - Відповідач) було укладено кредитний договір № ML- 701/398/2008 (далі Кредитний договір), згідно з яким Відповідач отримав у Банку кредит у розмірі 77 388,25 доларів США (сімдесят сім тисяч триста вісімдесят вісім доларів 25 центів) строком до 04.07.2028 зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених кредитним договором.

Так, п. 4.1.1 Кредитного договору застережено, що за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами позичальник (Відповідач) зобовязаний сплатити Банку пеню у розмірі 1% (одного відсотка) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно з кредитним договором.

Крім того, п. п. 4.1.2, 4.1.3 Кредитного договору встановлено, що за прострочення виконання боргових зобовязань понад 15 календарних днів позичальник (Відповідач), крім пені, додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0,01% від суми прострочених боргових зобовязань, але не менше 25,00 гривень. За прострочення виконання боргових зобовязань понад 30 календарних днів позичальник, крім пені та штрафу, додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0,02% від суми прострочених боргових зобовязань, але не менше 50,00 гривень.

У звязку з вищевикладеним, заборгованість Відповідача за Кредитним договором станом на 05.03.2014 складає:

- заборгованість за кредитом у розмірі 60623,55 доларів США, що з перерахуванням за курсом НБУ станом на дату складання розрахунку становить 1297113,60 гривень;

- заборгованість по відсоткам - відсутня;

- пеня за прострочення виконання зобовязань у розмірі 5381158,26 гривень.

Таким чином, станом на 14.08.2015 Відповідач не здійснює погашення кредиту у розмірах, встановлених Кредитним договором. При цьому загальна сума заборгованості за Кредитним договором з урахуванням пені становить 6678271,86 грн.

У судове засідання представник позивача не зявився, подав письмові пояснення до позовної заяви. Відповідач та представник у судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні у звязку із тим, що позивач не є фінансовою установою та не може стягувати заборгованість за кредитним договором, звернули увагу на відсутність доказів відступлення права вимоги за договором банком на користь позивача, неврахування частини платежів відповідача, а також про неспіврозмірно великі санкції за неналежне виконання кредитного договору.

Дослідивши позиції сторін та матеріали справи, судом встановлено обставини як про це вказано вище та дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються норми параграфу 1 глави 71 ЦК України, тобто норми ст.ст. 1046-1053, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1050 ЦК України закріплено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 23.09.2011 керуючись ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України, Банк відступив, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - Позивач) прийняло право вимоги за Кредитним договором, укладеними між Банком та Відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання та на вимогу кредитора зобовязаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобовязання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків па підставі ст. 624 ЦК України.

Відповідач, отримавши кредитні кошти, виконував кредитний договір неналежним чином, у звязку із чим станом на 05.03.2014 заборгованість відповідача склаладає:

- заборгованість за кредитом у розмірі 60623,55 доларів США, що з перерахуванням за курсом НБУ станом на дату складання розрахунку становить 1297113,60 гривень;

- заборгованість по відсоткам - відсутня;

- пеня за прострочення виконання зобовязань у розмірі 5381158,26 гривень.

Договір кредитування фізичних осіб є за своїм характером споживчим, що підтверджується і тлумаченням Верховного Суду України, наведеному в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів».

Пеня у даному зобов'язанні нарахована таким чином, що сума пені перевищує суму боргу за кредитом та відсотками, що є очевидним порушенням принципу добросовісності. Більше того, нарахування пені по цьому договору за період понад сім років, означає стягнення більше чотирьохсот відсотків від суми заборгованості, що є, на думку суду, необґрунтовано суворою цивільною санкцією.

Тому суд, користуючись правом, наданим йому відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшує розмір пені та штрафу, що підлягає стягненню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 32, 15, 88 107, 113 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 543, 553, 625,628, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML-701/398/2008 у розмірі 60 623,55 доларів США, що станом на 07.06.2016 року відповідно до курсу НБУ складає 1 514 719,29 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 828,80 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту його оголошення. Особи, які беруть участь у справі, однак не були присутні при оголошенні рішення, можуть оскаржити його у той же строк з моменту отримання його копії через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Головуючий: суддя