У Х В А Л А

1 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Мазур Л.М., Нагорняка В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», третя особа - первинна профспілкова організація незалежної профспілки гірників України публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», про стягнення грошових коштів за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що з 15 серпня 2007 року він працював на посаді токаря-карусельника 4 розряду колесопрокатного цеху з механічної обробки коліс на станок СТ-ІБ-502 ділянки первинної обробки коліс у публічному акціонерному товаристві «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» (далі - ПАТ «Інтерпайп НТЗ»).

Наказом від 5 червня 2013 року № 47-д у зв'язку з відсутністю на робочому місці без поважних причин, його звільнено з роботи на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Оскільки позивач був заступником голови первинної профспілкової організації незалежної профспілки гірників України ПАТ «Інтерпайп НТЗ» та останнім недотримано порядку отримання згоди на звільнення члена виборного профспілкового органу, він вимушений був звернутися до суду за захистом порушених прав.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2014 року визнано незаконним та скасовано наказ від 5 червня 201З року № 47-д про звільнення ОСОБА_4 з посади токаря-карусельника 4 розряду колесопрокатного цеху з механічної обробки коліс в ПАТ «Інтерпайп НТЗ». Поновлено на раніше займаній посаді, стягнуто з ПАТ «Інтерпайп НТЗ» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 28 201 грн 27 коп, та моральну шкоду у розмірі 2 тис. грн. У частині поновлення на роботі та виплати середньомісячного платежу в розмірі заробітної плати, рішення допущено до негайного виконання.

ОСОБА_5 зазначав, що наказом від 14 березня 2014 року № 343 відповідач поновив його на роботі.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2014 року вищезазначене заочне рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено, у зв'язку із чим наказом від 17 червня 2014 року № 623/к позивача знову звільнено з займаної посади.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року, скасовано рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2014 року та залишено в силі заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2014 року, позивача поновлено на роботі наказом від 2 червня 2015 року № 909/к.

Через дії відповідача, зокрема здійснення виплати останнім за час вимушеного прогулу лише за період з 6 червня 2013 року по 16 січня 2014 року, та проведення розрахунку з ним у травні 2015 року, ОСОБА_4 вважав, що відповідач повинен сплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17 січня 2014 року по 14 березня 2014 року та за період з 18 червня 2014 року по 2 червня 2015 року, коли він не працював з вини відповідача.

З огляду на викладені обставини, просив позов задовольнити та стягнути кошти за час вимушеного прогулу, моральну шкоду та індексацію заробітної плати.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 9 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Інтерпайп НТЗ» на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 98 729 грн 38 коп. та компенсацію моральної шкоди у розмірі 5 тис. грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 9 листопада 2015 року в частині стягнення індексації заробітної плати скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог про стягнення індексації заробітної плати.

Рішення суду в частині присудженого розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди змінено. Стягнуто з ПАТ «Інтерпайп НТЗ» на користь ОСОБА_5 середній заробіток у розмірі 33 720 грн 32 коп. та стягнуто з ПАТ «Інтерпайп НТЗ» на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 500 грн, а всього стягнуто з ПАТ «Інтерпайп НТЗ» на користь ОСОБА_5 34 220 грн 32 коп. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», третя особа - первинна профспілкова організація незалежної профспілки гірників України публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», про стягнення грошових коштів за час вимушеного прогулу призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Л.М.Мазур

В.А.Нагорняк