АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2818/16 Справа № 189/1301/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Волошина М.П.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ «Дніпро» на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ «Дніпро» про визнання договору оренди земельної ділянки частково недійсним, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ Дніпро» (далі «КСГ Дніпро») про визнання договору оренди земельної ділянки частково недійсним, мотивуючи тим, що наприкінці 2007 року він підписав договір оренди земельної ділянки, належної йому на праві приватної власності на землю, яким передав в оренду СФГ "Булах земельну ділянку площею 6,814 га строком на 5 років.

Зазначав, що вказаний договір зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди землі Покровським відділом ДП ЦДКЗ 24 січня 2008 року за №89 та наприкінці 2012 року йому стало відомо, що договір було зареєстровано з виправленнями, а саме: строк дії договору було виправлено і записано термін оренди 10 років, замість строку 5 років, який було вказано при підписанні договору.

Вказував, що у добровільному порядку вирішити дане питання виявилося неможливим, тому, вважаючи що його інтереси були порушені, змушений був звернувся до Покровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, у звязку з чим було відкрито кримінальне провадження і внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029. 03 квітня 2013 року слідчим СВ Покровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області винесено постанову про призначення технічної експертизи документів та в ході проведення якої, згідно висновку експерта №70/06-462 від 21 червня 2013 року, було встановлено, що в первісний зміст договору оренди земельної ділянки, укладеного між посадовими особами ТОВ "СФГ Булах" та ОСОБА_2 були внесені зміни шляхом замальовування частини тексту речовиною білого кольору (ймовірно коректором) з наступним нанесенням поверх нього нових буквено-цифрових рукописних записів.

Посилаючись на викладене та на те, що на термін 10 років договір оренди землі не укладав, а земельна ділянка належить йому на праві приватної власності, тому просив суд ухвалити рішення, яким договір оренди земельної ділянки, укладений між ним та СФГ ОСОБА_3М., правонаступником якого є ТОВ «КСГ «Дніпро», стосовно земельної ділянки площею 6,814 га, зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди землі Покровським відділом ДП ЦДЗК 24 січня 2008 року за №89, визнати недійсним в частині строку дії договору оренди земельної ділянки, вважати строком дії вказаного договору 5 (пять) років та вважати договір таким, що закінчив свою дію, стягнути з відповідача усі витрати по справі.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_2 та СФГ «ОСОБА_3М.», правонаступником якого є ТОВ «КСГ «Дніпро», стосовно земельної ділянки площею 6,814 га, зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди землі Покровським відділом ДП ЦДЗК 24 січня 2008 року за №89, визнано недійсним в частині строку дії договору оренди земельної ділянки, ухвалено вважати строком дії вказаного договору 5 (пять) років. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «КСГ «Дніпро» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 залишити без задоволення, зазначаючи, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Положеннями ч.2 ст.308 ЦПК України встановлено, що не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Статтями 10,60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Так, за правилами статей 4,5 ЗК України завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акту у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу та основного засобу виробництва; забезпечення рівності права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Конституційний принцип законності набуття права власності на землю знаходить своє вираження також у ст.78 ЗК України, якою передбачено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.1,2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 14 ч.1 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладення договору, визначено, що договір оренди укладається в письмовій формі.

На підставі ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,814 га, розташована на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області (а.с.6).

Наприкінці 2007 року ОСОБА_2 підписав договір оренди земельної ділянки, яким передав в оренду СФГ "Булах, правонаступником якого є ТОВ «КСГ «Дніпро», земельну ділянку площею 6,814 га строком на 5 років.

Вказаний договір зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди землі Покровським відділом ДП ЦДКЗ 24 січня 2008 року за №89 (а.с.4-5).

Як вбачається з вказаного вище договору оренди земельної ділянки, в розділі "Строк дії договору" було зроблено замальовування коректором самого строку, на який укладено договір та рукописним записом вказано "10 (десять)".

Так, згідно копії висновку експерта за №70/06-549 від 02 вересня 2015 року, складеного Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при ГУМВС України у Дніпропетровській області, до первинного змісту п.6 договору оренди земельної ділянки від 24 січня 2008 року №89 між ОСОБА_2 та СФГ «Булах» вносилися зміни шляхом нанесення рукописних написів «10» та «десять» поверх замальованих барвником білого кольору первинних друкованих даних, первинний текст в даному місці читався як «5 (пять)» (а.с.40-41).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, районний суд виходив з приписів ч.3 ст.203 ЦК України, а також з того, що волевиявлення позивача на укладення спірного договору оренди землі було відсутнє, оскільки наміру укладати договір строком на 10 років ОСОБА_2 не мав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі ст.203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом ч.1 ст.638 ЦПК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.15 Закону України Про оренду землі, істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Згідно зі ч.2 ст.15 Закону України Про оренду землі установлено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що моментом вчинення правочину слід вважати момент, коли сторони свого часу досягли у належній формі згоди з усіх істотних умов договору. У свою чергу, належною формою згоди є саме письмове викладення умов договору, або у вигляді додаткових угод, що підписані сторонами договору чи за наявності виправлень у первісному тексті договору, здійснений повноважною особою, підпис якої завірено належним чином.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що волевиявлення позивача на укладення спірного договору оренди землі на 10 років було відсутнє, оскільки, наміру укладати договір строком на 10 років ОСОБА_2 не мав, тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку щодо визнання недійсним договору оренди, в частині строку дії договору оренди земельної ділянки.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку мова йде саме про порушення вимог ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі», а тому, оскільки у спірному договорі відсутнє досягнення згоди між сторонами з істотних умов договору у належній формі, якою є строк дії договору оренди земельної ділянки, в момент вчинення правочину мало місце порушення прав позивача щодо свободи договору, необхідності згоди обох сторін при його укладанні, відсутність волевиявлення позивача розпоряджатись земельною ділянкою, яка належить йому на праві приватної власності, передбачене вимогами ч.3 ст.203 ЦК України, недодержання яких тягне за собою недійсність правочину, є підстави для визнання вищевказаного договору у зазначеній частині недійсним.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ч.1 ст.651 ЦК України визначено, що зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі зміни договору зобовязання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (ч.1 ст.653 ЦК України). За змістом ч.1 ст.654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Доводи апеляційної скарги ТОВ "КСГ "Дніпро" про те, що суд першої інстанції безпідставно поновив строк позовної давності до уваги не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Посилання апеляційної скарги на те, що при допиті в межах кримінального провадження позивач ОСОБА_2 показав, що він підписував спірний договір на десть років, а отже підстави для задоволення позову відсутні, також є хибними, оскільки з постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що воно хоча й закрите у звязку з відсутністю в діях СФГ «Булах» складу кримінального правопорушення, втім цією ж постановою зафіксовано те, що в спірний договір вносилися виправлення.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими та не свідчать про незаконність та неправильність рішення суду.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з'ясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Оскільки рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального й процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ «Дніпро» відхилити.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

ОСОБА_4