АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3305/16 Справа № 205/7022/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вступила в шлюб з відповідачем 10 березня 2007 року. Шлюб зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №135. Від шлюбу 27 червня 2007 року народився син ОСОБА_4. Спільне життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, різних поглядів на сімейні стосунки, ведення господарства, а також виховання дитини. Відповідач принижує честь та гідність її та їхньої дитини. Втрачені фізичні та духовні звязки. Майновий спір відсутній. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено.

Розірвано шлюб між Шелуденко Олександром Сергійовичем та Шелуденко Мариною Олегівною, зареєстрований 10 березня 2007 року Жовтневим відділом реєстрації акті цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №135.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3 залишено без змін.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в повному обсязі у задоволенні позову ОСОБА_3 до нього про розірвання шлюбу.

Вислухавши сторони, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 березня 2007 року сторони у справі уклали шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №135 (а.с.4).

Від шлюбу 27 червня 2007 року народився син ОСОБА_4, який проживає з позивачем (а.с.3).

Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаємопорозуміння, різних поглядів на сімейні стосунки. Втрачені фізичні та духовні звязки. У вересні 2015 році між сторонами припинено ведення спільного господарства та шлюбні відносини. Майновий спір між сторонами відсутній.

Судом приймалися заходи для збереження шлюбу, сторонам було надано два місяці для примирення, але результату вони не дали та сторони не примирилися.

Встановивши зазначені обставини, керуючись ст.ст.21, 24, 55, 105, 110, 112-114 СК України, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що судом не встановлено фактичних обставин справи та не прийнято заходів до примирення подружжя є безпідставними, оскільки сторонам було надано два місяці для примирення, але результату вони не дали: примирення між сторонами не відбулося, подружжя з вересня 2015 року продовжує мешкати окремо, шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують, спроб досягнути примирення з вересня 2015 року відповідач не приймав. Дані обставини сторони підтвердили у суді апеляційної інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач, звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, діяла під впливом емоційного стану також не можуть бути прийняті до уваги, адже у судовому засіданні позивач підтвердила своє небажання продовжувати шлюбні відносини, вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, а примирення та збереження шлюбу неможливе.

Решта доводів апеляційної скарги щодо незясування судом першої інстанції всіх обставин справи також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки висновки суду першої інстанції та встановлені ним обставини не спростовують.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таким чином, судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_5