Справа № 673/1315/15-ц
Провадження № 2/673/39/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2016 р.

Деражнянський районний суд Хмельницької області в складі

головуючої судді - Лукіянець Т.В.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Деражня цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 банк Аваль»

до

ОСОБА_4,

ОСОБА_5

про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду, вказавши, що 28 липня 2006 року між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №014/035-26/50007 на суму 14 000 доларів США із сплатою 13,5 % річних строком до 5 лютого 2022 року.

З метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором 08.02.2007 року було укладено Договір поруки між Банком та ОСОБА_5 Поручитель поручається за виконання Позичальником обов'язків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. ОСОБА_4 свої зобов'язання перед позивачем не виконав, а тому, станом на 16.09.2015 року заборгованість становить 3808,47 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 83 779,35 грн., в тому числі: 47 502,84 грн. - заборгованість за кредитом; 11 382, 07 гривень - заборгованість за відсотками; 11 364,47 грн. прострочена заборгованість за відсотками, 24 894,44 грн. пеня.

Враховуючи вищенаведене, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 3808, 47 доларів США, що в еквіваленті до курсу гривні становить 83 779,35 грн., а також понесені судові витрати при зверненні до суду в сумі по 628, 34 грн. з кожного відповідача.

В судове засідання представник позивача не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечуючи проти наявної заборгованості у відповідача ОСОБА_4 перед банком, зауважив, що стороною позивача приховано те, що задля виконання зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем було укладено договір іпотеки. Не зважаючи на це, банк звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору. Крім цього, вважає неправомірними посилання сторони позивача щодо нарахування та стягнення суми неустойки в період починаючи з 17.09.2012 року, оскільки таке перебуває за межами спеціальної позовної давності.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з»явився, причин неявки суду не повідомив про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що 6 лютого 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_3 банк Аваль», правонаступником прав та обов'язків якого є публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 банк Аваль» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 014/035-26/50007, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_4 кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 14 000 доларів США строком до 5 лютого 2022 року зі сплатою 13,5% річних (а.с. 12-16).

08.02.2007 року з метою забезпечення виконання зобов»язань за даним Кредитним договором було укладено Договір поруки між Банком та ОСОБА_5 (а.с. 20-21).

Крім того, з цією ж метою 08.02.2007 року між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок №17 по вул.. Коцюбинського м. Жмеринка Вінницької області (а.с.65-69 ).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України.

Позивач виконав взяті на себе зобов»язання надавши відповідачеві ОСОБА_4 кредит в сумі 14 000 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки від 08.02.2007 року (а.с.22).

Разом з тим, відповідач ОСОБА_4 свої зобовязання щодо своєчасного погашення боргу за договором не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 2159, 40 доларів США, яка еквівалентна 47 502, 84грн. та заборгованість за відсотками 517, 41 доларів США, яка еквівалентна 11 382, 07 грн.

Разом з тим, вирішуючи вимоги позову в частині стягнення із відповідачів пені, суд враховує наступне.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 257, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Як передбачено ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

В силу ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Аналіз указаних норм свідчить про те, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої особи права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня коли відбулось це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється по кожному простроченому платежу, а несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Отже, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Саме до цього зводяться правові висновки, що висловлені Верховним Судом України в постанові від 6 листопада 2013 року (справа № 6-116цс13), які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів, що зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Докази у справі вказують на те, що банк нарахував пеню за прострочення сплати кредиту та процентів у сумі 1131, 66 доларів США за період з 17.09.2012 по 16.09.2015 р.р. Натомість, ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором 05 жовтня 2015 року.

Останній платіж за кредитним договором ОСОБА_4 вчинив 18 грудня 2013 року. За рахунок сплачених ним коштів 5635, 09 доларів США погашено кредит та відсотки. Вказані дії свідчать про визнання відповідачем свого основного зобов'язання.

Разом з тим вирішуючи додаткові вимоги кредитора, зокрема, щодо стягнення пені, враховуючи заяву сторони відповідача, суд приходить до висновку про підставність застосування спеціальної позовної давності в один рік згідно зі ст. 258 ЦК України, яка щодо стягнення неустойки обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням позивача до суду, а саме з 05 жовтня 2014 року по 16 вересня 2015 року.

Таким чином, з відповідачів на користь банку підлягає стягненню солідарно пеня за цей період, розмір якої згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.8-11) становить 552, 59 доларів США, що в еквіваленті до курсу гривні становить 12 101 грн. 72 коп.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України , Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання та валютного контролю", а також вимоги п. 10.3. Договору (а.с.15) суд рахує за доцільне здійснювати стягнення пені в гривні.

Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 2676,81 доларів США, що еквівалентно 58884грн.91коп., з яких 2 159, 40 доларів США заборгованість за кредитом, 517,41 доларів США-заборгованість за відстоками та пеню в розмірі 12 101 грн. 72коп.

При цьому, суд відхиляє посилання сторони відповідача щодо безпідставності звернення банку із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з огляду на наявність договору іпотеки та можливість звернення стягнення на предмет вказаного договору.

У відповідності до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

З огляду на аналіз вказаної норми, кредитор вправі задовольняти свої вимоги як за рахунок заставленого майна, так і в інший не заборонений законом спосіб, зокрема, шляхом стягнення заборгованості із кредитора та поручителя.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що судом задоволено позовні вимоги на 84,8% з кожного із відповідачів на користь банку підлягає стягненню судовий збір в розмірі 532,84 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 208, 212, 213, 215 ЦПК України та на підставі ст.ст.192, 256-258,261, 264, 267, 526, 533, 536, 554, 572, 610, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 (ІПН №), ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» заборгованість за кредитним договором в розмірі 2676, 81 доларів США, що еквівалентно 58 884грн. 91коп. та пеню в розмірі 12 101грн. 72 коп.

Судові витрати по 532 грн. 84 коп. стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль».

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Хмельницької області через Деражнянський районний суд Хмельницької області.

Повний текст рішення виготовлений 22 січня 2016 року.

Суддя: ОСОБА_6