Справа № 308/2684/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

15 листопада 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Готри Т.Ю., Леска В.В.

за участю секретаря Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕс Банк» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 16 квітня 2015 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 предявив до ОСОБА_3 позов про стягнення 3 609 205,60 грн. боргу за договором позики.

Після чого, позивачем в порядку ст.151 ЦПК України подано заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити даний позов шляхом накладенням арешту на належне відповідачу нерухоме майно за адресою м.Ужгород, вул.Швабська, 3 та заборонити вчиняти з ним будь-які дії .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 16.04.2015 року дану заяву про забезпечення позову задоволено.

Не погоджуючись із такою ухвалою ПАТ «ВіЕс Банк» подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду про забезпечення позову скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову. В обґрунтування скарги посилається на те, що нерухоме майно знаходиться в іпотеці банку, а тому суд грубо порушив права іпотекодержателя.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що внаслідок певних дій відповідача може утруднитися чи унеможливитися виконання судового рішення по даній справі (про задоволення/часткове задоволення позову).

Згідно розяснень, викладених в п.4 Постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як слідує з матеріалів справи, належний ОСОБА_3 будинок за адресою м.Ужгород, вул. Швабська, 3, знаходиться в іпотеці ПАТ «Фольксбанк» (правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк»). Державна реєстрації іпотеки поведена 19.09.2008 року, про що зроблено відповідний запис в реєстрі іпотек (а.с.20).

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Із зазначеного слідує, що іпотекодержатель має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки та відповідно вправі вимагати скасування будь-яких арештів, накладених після реєстрації такої іпотеки.

Вказане свідчить, що за рахунок нерухомого майна за адресою м.Ужгород, вул. Швабська, 3 фактично не можуть бути задоволені вимоги позивача по справі ОСОБА_2, а відтак заходи забезпечення позову вжиті судом позбавлені свого процесуального змісту.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції, відповідно до п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Керуючись статтями 307, 312-315 ЦПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕс Банк» задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 16 квітня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді