Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Ткачука О.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 5 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 13 серпня 2015 року,

встановила:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з державним підприємством «Завод імені В.О. Малишева» (далі - ДП «Завод імені В.О. Малишева») перебував у трудових відносинах. Наказом від 10 жовтня 2014 року його звільнено за власним бажанням. Загальний стаж роботи становить 53 роки. З моменту звільнення з ним не було проведено розрахунок по заробітній платі за серпень, вересень та жовтень 2014 року, у зв'язку з чим 5 січня 2015 року ним було подано позов про її стягнення. Станом на 29 грудня 2014 року відповідач виплатив йому заборгованість по заробітній платі, проте у зв'язку з порушенням строків її виплати він має право на відшкодування середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. 3 березня 2015 року він звернувся до відповідача з вимогоюнадати йому довідку про середній заробіток за весь час затримки розрахунку з моменту його звільнення по день фактичного розрахунку, проте відповіді не отримав. За його розрахунками середня заробітна плата, яка підлягає виплаті, складає

16 678,48 грн. Крім того, порушення відповідачем законодавства про працю завдало йому моральну шкоду, яку він оцінив у 20 000 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 5 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 13 серпня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Завод імені В.О. Малишева» на користь

ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 11 419,20 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ДП «Завод імені В.О. Малишева» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення в частині задоволення позову, у цій частині ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суди виходили з того, що в день звільнення з позивачем не було проведено повного розрахунку, роботодавець, відповідно до норми ст. 117 КЗпП України, повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.

Суд провів розрахунок відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, виходячи із середньоденного заробітку, який складає 189,44 грн, і з урахуванням визнання позову відповідачем, правильно визначив суму середнього заробітку, яка підлягає стягненню.

Стягуючи 1 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, суд вірно виходив із засад розумності, виваженості і справедливості.

Доводи касаційної скарги щодо зазначення в резолютивній частині загальної суми, яка підлягає стягненню з роботодавця без зазначення суми заробітної плати в сумі 11 419,20 грн та 1 000 грн моральної шкоди не може бути підставою для скасування судового рішення, так як діючим законодавством не передбачено скасування рішення суду з формальних підстав.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу державного підприємства «Завод імені

В.О. Малишева» відхилити, рішення Московського районного суду м. Харкова від 5 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 13 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.С. Ткачук