Номер провадження: 22-ц/785/5333/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючої судді Процик М.В.,

суддів Дрішлюка А.І., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі Гамарц Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Постман», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Порше Лізинг Україна» звернулося до суду з позовом до ТОВ «Постман» і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків за договором фінансового лізингу №00006403 від 22 січня 2013 року у розмірі 128765 гривень 65 копійок та судового збору у сумі 1931,49 грн.

В обґрунтування позову позивач та його представники посилались на те, що ТОВ «Порше Лізинг Україна» уклало з ТОВ «Постман» договір про фінансовий лізинг №00006403 від 22 січня 2013 року, за умовами якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» передав ТОВ «Постман» у користування транспортний засіб типу VW CaddyGP 35 Kasten 1.2 І TSI шасі №WV1ZZZ2KZDX060335, двигун № НОМЕР_1, рік виробництва 2012, строком на 60 місяців, а відповідач ТОВ «Постман» зобовязався прийняти та користуватися автомобілем, сплачувати позивачу встановлені договором платежі та повернути автомобіль позивачу відповідно до умов договору. Відповідач ОСОБА_2А виступив поручителем ТОВ «Постман» та погодився солідарно відповідати по усім зобовязанням лізингоодержувача. Позивач умови договору виконав у повному обсязі, проте лізингоодержувач умови договору порушив, у встановлені договором строки платежі не вносив, що призвело до утворення заборгованості та розірвання договору.

У судове засіданні представник позивача не з'явилася, просила про розгляд справи у її відсутність. (а. с. 107,108).

Відповідачі участі у розгляді справи не приймали.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2016 року позов ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ТОВ «Постман», ОСОБА_2 - задоволено.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Постман» (, Харківська область, Харківський район, смт. Покотилівка, вул. Фрунзе, 18), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» (р/р 1000 ОСОБА_4 «КІБ» ПАТ «Креді ОСОБА_5», МФО 300379, ) заборгованість за договором про фінансовий лізинг №00006403 від 22 січня 2013 року у розмірі 128765 гривень 65 копійок.

Стягнуто в рівних частинах з ТОВ «Постман» (, Харківська область, Харківський район, смт. Покотилівка, вул. Фрунзе, 18), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» (р/р 1000 ОСОБА_4 «КІБ» ПАТ «Креді ОСОБА_5», МФО 300379, ) суму судового збору у загальному розмірі 1931 гривень 49 копійок рівними частинами, тобто по 965 грн. 75 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_2, просить рішення суду від 05 квітня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ТОВ «Постман» і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В апеляційному суді апеляційну скаргу підтримав представник ОСОБА_2 Проти апеляційної скарги заперечував представник позивача. Представник ТОВ «Постман» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався за місцем знаходження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи і доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга в частині вирішення позову до ТОВ «Постман» підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Судом встановлено, що ТОВ «Порше Лізинг Україна» уклало з ТОВ «Постман» договір про фінансовий лізинг №00006403 від 22 січня 2013 року, за умовами якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» передало ТОВ «Постман» у користування транспортний засіб типу VW CaddyGP 35 Kasten 1.2 І TSI шасі №WV1ZZZ2KZDX060335, двигун № НОМЕР_1, рік виробництва 2012, строком на 60 місяців, а відповідач ТОВ «Постман» зобов'язався прийняти та користуватися автомобілем, сплачувати позивачу встановлені договором платежі, та повернути автомобіль позивачу у відповідності з умовами договору. (а.с.15-26). За додатковою угодою № 1/1 від 12.01.2015р. строк лізингу збільшено до 84 місяців, і складено новий графік внесення лізингових платежів. ( а.с.20) Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ААЕ 043554, транспортний засіб типу VW CaddyGP 35 Kasten 1.2 І TSI шасі №WV1ZZZ2KZDX060335, двигун № НОМЕР_1, рік виробництва 2012 належить ТОВ «Порше Лізинг Україна» (а.с.39). За актом приймання-передачі 25.01.2013 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» передало ТОВ «Постман» транспортний засіб типу VW CaddyGP 35 Kasten 1.2 І TSI шасі №WV1ZZZ2KZDX060335, двигун № НОМЕР_1, рік виробництва 2012. (а.с.37). На підставі виконавчого напису нотаріуса від 25.08.2015р. у звязку з припиненням договору фінансового лізингу вказаний автомобіль повернуто ТОВ «Порше Лізинг Україна», що вбачається із копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.08.2015р.(а.с.38) Відтак, правовідносини між сторонами щодо фінансового лізингу є господарськими та стосуються виключно двох господарюючих субєктів.

Відповідач ОСОБА_2, як фізична особа, виступив поручителем ТОВ «Постман», згідно з умовами договору поруки, про який зазначено що він є невідємною частиною Договору про фінансовий лізинг №00006403 від 22 січня 2013 року. (а.с.15).

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, та ухвалюючи рішення по суті спору між позивачем та відповідачами, суд першої інстанції виходив з того, що умови договорів порушені, зобовязання мають виконуватися належним чином, а тому є підстави для солідарної цивільної відповідальності обох відповідачів.

Однак, вирішуючи спір в частині позову до ТОВ «Постман»,суд першої інстанції не врахував наступне. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом ст. ст. 15 ч.1,16 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. ст. 1, 12 ч.1 ГПК України підприємства.., громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів… Господарським судам підвідомчі справи, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав.

Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Така ж правова позиція була висловлена Верховним судом України у Постанові від 01 липня 2015 року при розгляді справи під № 6-745цс15.

Окрім того, за розясненням Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» (п. 3) суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Аналізуючи характер правовідносин між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ТОВ «Постман», між якими було укладено договір фінансового лізингу, необхідно зазначити наступне.

Договір поруки, укладений з ОСОБА_2, має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання характер, і укладався саме задля забезпечення виконання договору фінансового лізингу, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. За ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Між тим, необхідно враховувати той факт, що у разі пред'явлення позову до кожного з них окремо слід зважати на визначену ЦПК компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ.

Отже, між ТОВ «Порше Лізинг Україна» і ТОВ «Постман», які є юридичними особами, виникли господарські правовідносини, а тому позов ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ТОВ «Постман» і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків в частині вимог ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ТОВ «Постман» підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

За правилами ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених ст. 205 цього кодексу. А згідно зі ст. 205 ч.1п.1 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 слід задовольнити частково, рішення суду в частині вирішення позову ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ТОВ «Постман» слід скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити.

Керуючись ст. ст. 303,307,310,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_2, в частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Постман» задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2016 рокув частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Постман» скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: А.І. ОСОБА_6 Сєвєрова