Справа №461/2327/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2016 року Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого-судді - Городецької Л.М.,
при секретарі - Думичі Р.М.,
за участю представників
відповідачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
третьої особи - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Військової частини НОМЕР_1 , за участю третьої особи ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,
ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , за участю третьої особи ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, дали пояснення аналогічні змісту позову, просять позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила в повному обсязі, дала пояснення аналогічні змісту письмових заперечень, просить відмовити у задоволенні позовних вимог(а.с.60-62,69-71).
Третя особа та його представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили в повному обсязі, дали пояснення аналогічні змісту письмових пояснень, просять відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.68).
Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення,виходячи з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
На підставі ст.ст.10-11, 58-61 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень належними та допустимими доказами. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Судом встановлено, що відповідно до постанови Кам`янко-Бузького суду Львівської області від 08 жовтня 2015 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на останнього накладено стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень(а.с.8-9). Постанова вступила в законну силу.
Крім того в судовому засіданні встановлено, що під час дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 16 вересня 2015 року, ОСОБА_5 виконував службові обов`язки як військовослужбовець Військової частини НОМЕР_1 .
Згідно з дорученням виданого ОСОБА_6 , останній передав в оперативне користування автомобіль CHERY Т11 TIGGO, 2007 року випуску, тип автомобіля легковий універсал В, номер шасі НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , таким чином останній у зв`язку із заподіяною йому шкодою є належним позивачем по справі та має право на звернення до суду з позовом про відшкодування заподіяної шкоди. (а.с.95)
Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Не визнається володільцем джерела підвищеної небезпеки та не несе відповідальність перед потерпілим особа, яка здійснювала фактичне володіння (управління, експлуатацію) небезпечним об`єктом в силу трудових відносин з володільцем такого об`єкту (водій, машиніст, оператор). Така особа може бути притягнена до відповідальності лише самими володільцем джерела підвищеної небезпеки в регресному порядку, враховуючи характер відносин, які між ними склались.
Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Відповідно до п. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Дані обставини справи стверджуються матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об`єктивності.
Таким чином, аналізуючи наведені докази, суд вважає, що відповідальність за завдану шкоду, слід покласти на Військову частину НОМЕР_1 .
Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування заподіяної шкоди суд вважає, що стягненню підлягає сума в розмірі 30 621 гривня 86 копійок, яка визначена з врахуванням зазначення коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля, оскільки інших доказів щодо понесених витрат по ремонту пошкодженого автомобіля позивачем не надано.
У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог позивача, згідно з приписами ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 593,26 гривень та 1 000 гривень за послуги експертного дослідження
Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1187, 1188 ЦК України, -
позов ОСОБА_4 задоволити частково.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 , яка знаходиться у АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 30 621,86 (тридцять тисяч шістсот двадцять одну гривню 86 копійок) завданої матеріальної шкоди, 1 000 (одна тисяча гривень) за послуги експертного дослідження та 593,26 (п`ятсот дев`яносто три гривні 26 копійок) судових витрат, а всього 32 215,12 (тридцять дві тисячі двісті п`ятнадцять гривень 12 копійок).
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Л.М.Городецька