У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Черненко В.А., Журавель В.І ., Луспеника Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на непрацездатного батька, за касаційною скаргою ОСОБА_5, поданою її представником ОСОБА_6, на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 23 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на своє утримання.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є інвалідом І групи та самотньої особою. Єдиним джерелом його доходів є пенсія по інвалідності, більшість якої витрачається на сплату комунальних послуг. Залишків пенсії йому не вистачає на речі першої необхідності - харчування, лікування. Відповідач є єдиною його донькою, яка працює та має можливість надати йому матеріальну допомогу. Зважаючи на такі обставини, він змушений звернутися до суду з вимогою про стягнення з відповідача на його користь аліментів у розмірі 949 грн, починаючи з дати звернення до суду і довічно.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2011 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі 100 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судовий збір у розмірі 24 грн 36 коп.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 25 грудня 2015 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_7 задоволено частково, рішення суду першої інстанції змінено.

Стягнуто з ОСОБА_7 судовий збір на користь держави у розмірі 219 грн 24 коп.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягуючи аліменти на користь позивача у розмірі 100 грн, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин у справі, на підставі доказів поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши до правовідносин, які склались між сторонами ст. 202, 204 СК України, постанову Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», правильно виходили з того, що відповідач не надала суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що вона має бути звільнена від обов'язку по утриманню непрацездатного батька, який потребує матеріальної допомоги.

При визначенні розміру аліментів, судом взято до уваги те, що відповідач є тимчасово непрацездатною особою, знаходиться у зареєстрованому шлюбі, не є інвалідом, має на своєму утриманні малолітню дитину, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Доводи касаційної скарги, які фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів по їх оцінці, та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, подану її представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 23 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

В.І.Журавель

Д.Д.Луспеник