У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/3773/14-ц

провадження № 6/0285/8/16

15 лютого 2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………………..ОСОБА_1

за участю ОСОБА_2,

заявника………………………….......ОСОБА_3,

представника позивача ……………..ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу

за заявою ОСОБА_3

про відстрочку виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

03.02.2016 року заявник вернувся до суду із заявою, в якій просив відстрочити до втрати чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (далі Закон) виконання рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13.11.2014 року у справі № 285/3773/14-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» (далі банк) до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості.

В судовому засіданні заявник заяву підтримав, просив відстрочити виконання рішення.

Представник банку заперечив щодо задоволення заяви.

Державний виконавець в судове засідання не прибув, у письмовій заяві до суду просив справу розглянути за його відсутності, при вирішенні якої поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Як слідує з матеріалів справи, заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13.11.2014 року (далі рішення суду) за позовом банку до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 28 758,32 доларів США за договором про надання кредиту від 02.04.2008 року (далі Кредитний договір), позовні вимоги задоволено. На виконання рішення суду 12.02.2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Слід зазначити наступне, що заявник на забезпечення виконання зобовязання за Кредитними договором 02.04.2008 року уклав з банком договір іпотеки, за умовами якого надав в іпотеку належний йому на праві приватної власності житловий будинок по вул. Пушкіна, 68 в м. Новоград-Волинський Житомирської області (далі Будинок).

13.11.2015 року державним виконавцем проведено опис майна, належного боржникові ОСОБА_3 Будинку, та накладено на нього арешт.

19.01.2016 року винесено постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання, для участі у виконавчому провадженні, для визначення ринкової вартості Будинку.

Під відстрочкою виконання рішення розуміється перенесення строку його виконання на новий строк, визначений судом.

Відповідно до ст. 373 ЦПК за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Це питання врегульовано і ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

03 червня 2014 року набув чинності Закон, згідно з пунктом 1 статті 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті.

Проте за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України.

У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Водночас Конституція України передбачає зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів у часі лише у випадках, коли вони помякшують або скасовують юридичну відповідальність особи, якщо вони стосуються людини і громадянина (фізичної особи).

Разом з тим, мораторій у юридичному розумінні має значення відстрочки виконання певних обовязків, відкладення певних дій на визначений чи невизначений період на підставі спеціального акта.

За майновим поручителем ОСОБА_3, який є стороною у виконавчому провадженні та заявником по справі, зареєстровано право власності на Будинок. Як слідує з Кредитного договору, договору іпотеки та рішення суду кредитний договір був укладений в іноземній валюті, а відтак на Будинок поширюються правові норми вказаного спеціального Закону.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та задовольняє її.

Керуючись ст.ст. 209-210, 373 ЦПК України, Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відстрочку виконання судового рішення задовольнити.

Відстрочити виконання заочного рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13.11.2014 року у справі № 285/3773/14-ц про стягнення заборгованості до втрати чинності Законом України № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 (пяти) днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 (пяти) днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча суддя О.О. Літвин