Справа № 357/3189/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Жарікова О. В. ,

при секретарі Гавриш О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з цивільним позовом до Білоцерківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи його тим, що 06.12.2012 року помер її син ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-ОК № 363935, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Померлий син не був одружений, дітей не мав. До дня смерті ОСОБА_5 був зареєстрований та постійно проживав в квартирі за адресою: АДРЕСА_1. На день смерті разом з ним були зареєстровані та постійно проживали в квартирі: вона - ОСОБА_1, її дочка - ОСОБА_2, дочка - ОСОБА_6, син - ОСОБА_4 та малолітній онук ОСОБА_7, що підтверджується довідкою КП БМР «ЖЕК №1» від 03.03.2016 року № 911. Після смерті сина залишилася спадщина, до складу якої входить 1/5 частина вищевказаної квартири. Проте, оформити спадщину належним чином у нотаріуса виявилося неможливим. Згідно свідоцтва про право власності № 42978 від 29.09.2009 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності позивачу та членам її сімї: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожному по 1/5 частці квартири. Таким чином, свідоцтво про право власності на квартиру отримано за життя її сина ОСОБА_5, однак, його державна реєстрація була проведена лише 12.08.2013 року, тобто після смерті ОСОБА_5. Таким чином, чотири співвласника зареєстрували право власності на належні їм частки квартири, а 1/5 частина померлого лишилась не зареєстрованою, в звязку з чим 09.03.2016 року приватний нотаріус Білоцерківського міського округу Київської області ОСОБА_8 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач просила суд визнати за нею право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування. Позивачем до суду було подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій вона просить суд визнати за нею ОСОБА_1, право на отримання у власність в порядку спадкування за законом, після померлого ОСОБА_5, який помер 04.12.2012 року, 1/5 частки квартири АДРЕСА_4.

В відкрите судове засідання позивач не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належно, подала до суду, через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Представник позивача в відкрите судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належно, подала до суду, через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлено належним чином, подали до суду, через канцелярію суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради.

Треті особи в судове засідання не зявилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви, в яких просять розглянути справу без їхньої участі, проти задоволення позову не заперечують.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.12.2012 року помер син позивача - ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І-ОК № 363935, виданим ВРАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Родинні стосунки померлого та позивача підтверджує копія свідоцтва про народження дитини, серії І-РО № 0032099. До дня смерті ОСОБА_5 був зареєстрований та постійно проживав в квартирі за адресою: АДРЕСА_1. На день його смерті разом з ним були зареєстровані та постійно проживали в даній квартирі: позивач - ОСОБА_1, сестра ОСОБА_2, сестра ОСОБА_6, брат ОСОБА_4 та малолітній племінник ОСОБА_7, що підтверджується копією довідки КП БМР «ЖЕК №1» від 03.03.2016 року № 911. Після смерті ОСОБА_5 залишилася спадщина, до складу якої входить 1/5 частка вищевказаної квартири. Згідно свідоцтва про право власності № 42978 від 29.09.2009 року, квартира АДРЕСА_5 належить на праві спільної часткової власності позивачу та членам її сімї: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кожному по 1/5 частці квартири. Таким чином, свідоцтво про право власності на квартиру отримано за життя ОСОБА_5, однак, його державна реєстрація була проведена лише 12.08.2013 року, тобто після смерті ОСОБА_5, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.08.2013 року. Таким чином, чотири співвласника вказаної квартири зареєстрували право власності на належні їм частки квартири, а 1/5 частка померлого ОСОБА_5 залишилася не зареєстрованою в установленому законом порядку. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частку даної квартири, що залишилася після смерті її сина ОСОБА_5. 09.03.2016 року приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила позивачу у видачі вказаного свідоцтва, в зв»язку з тим, що позивачем подано документ, що посвідчує право власності на частку квартири без належної реєстрації, що підтверджується копією вказаної постанови та матеріалами спадкової справи.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку.

У відповідності до п. 2.3, 3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України 28.01.2003 року № 6/5 та офіційного листа МЮУ № 19-32/319 від 21.02.2005 року щодо переліку оформлення документів, в разі смерті власника нерухомого майна якщо первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) у випадку відсутності таких, вирішується в судовому порядку.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач по справі являється спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до копії матеріалів спадкової справи встановлено, що з приводу прийняття спадщини після померлого 04.12.2012 року ОСОБА_5 в нотаріальну контору, крім позивача, ніхто не звертався.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї.

У відповідності зі ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2010 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити через органи нотаріату свої спадкові права на 1/5 частку вищевказаної квартири, яка належала померлому ОСОБА_5, і тому її права підлягають судовому захисту шляхом задоволення позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що в звязку з тим, що померлий ОСОБА_5 за життя належним чином не зареєстрував в установленому законом порядку свою 1/5 частку даної квартири, тому оформити через органи нотаріату право на спадкове майно не вбачається можливим, в зв»язку з чим позов підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 294, 296 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на отримання у власність в порядку спадкування за законом, після померлого ОСОБА_5, який помер 04.12.2012 року, 1/5 частки квартири № 77, яка розташована в будинку № 34 по вул. Славіна в м. Біла Церква, Київської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_9