Справа № 755/248/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.

за участі

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Київської міської ради за участю третіх осіб Сьомої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до Київської міської ради за участю третіх осіб Сьомої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер її батько - ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема, на ? частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. 15 грудня 2012 року ОСОБА_6 склав заповіт на ім'я позивача. ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла мати позивача - ОСОБА_7, після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема, на ? частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Під час звернення до державного нотаріуса позивачу стало відомо, що ОСОБА_7 склала заповіт на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3. 02 грудня 2015 року державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Паньшиною О.В. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів. Просила визнати право власності у порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, визнати право власності у порядку спадкування за законом на 1/6 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Позивач уточнила позовні вимоги - звернулася з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та просила визнати право власності у порядку спадкування за заповітм на 5/12 часток квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, визнати право власності у порядку спадкування за законом на 7/48 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Позивач підтримала позовні вимоги. Пояснила, що ОСОБА_9 та ОСОБА_6 - її та відповідача ОСОБА_2 батьки, які зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві.

Представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач ОСОБА_2 не визнав позовні вимоги. Пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер батько ОСОБА_6, спадкоємцями першої черги були позивач, відповідач ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_9 Перед смертю батько склав заповіт на ім»я позивача. ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла мати ОСОБА_9, яка склала заповіт на ім»я відповідача ОСОБА_2 та онуку ОСОБА_3. Позов не визнає, тому що доглядав батьків, однак на два тижні позивач забирала батька, який склав новий заповіт, також сину позивача батьки віддали дачу.

Відповідач ОСОБА_3.в судове засідання не з»явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснювала ОСОБА_4

Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнала. Пояснила, що мати відповідача ОСОБА_7 склала заповіт, в якому заповіла майно відповідачам по справі сину та онуці. Позивач отримала кооперативну квартиру, син позивача - дачу, тому позов не визнає.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 квітня 1995 року відділом приватизації житла Харківської районної Держадміністрації квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних долях (а.с.115)

ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6, 69).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, батьки, дружина та діти спадкодавця.

Відповідно до ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Спадкоємцями першої черги за законом були дружина ОСОБА_7 та діти - позивач та відповідач ОСОБА_2 (а.с. 9,134,143,151,177).

Отже, спадковим майном є 1/2 частина квартири, відповідно частка кожного спадкоємця становила 1/6 (1/2 : 3).

Згідно заповіту, посвідченого 15 грудня 2012 року державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Конончук Т.В., ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Батумі, Грузія, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, заповів належну йому частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5 (а.с.8).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті ( ст.1223 ЦК України).

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У статті 1241 Цивільного кодексу України визначено право певних осіб на отримання частки спадкового майна, незалежно від змісту заповіту закон гарантує визначену частку спадщини, яка називається обов'язковою часткою.

За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що непрацездатна дружина ОСОБА_7 мала право в порядку спадкування за законом (обов'язкова частка) на 1/12 частку спірної квартири та вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу не заявила про відмову від неї.

Тому позивач мала право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, на 5/12 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_7, після смерті якої відкрилася спадщина на 7/12 (1/2+1/12) частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7, 69).

Спадкоємцями першої черги за законом були діти - позивач та відповідач ОСОБА_2

Отже, спадковим майном є 7/12 частини квартири, відповідно частка кожного спадкоємця становила 7/24 (7/12 : 2).

Згідно заповіту, посвідченого 04 травня 2001 року державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Конончук Т.В., ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка с. Крушинка Васильківського району Київської області зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, заповіла належну їй частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частинах кожному (а.с.73).

Оскільки позивач є інвалідом другої групи (а.с.5), то має право в порядку спадкування за законом (обов'язкова частка) на 7/48 ( 7/24:2) частки спірної квартири.

29 жовтня 2013 року позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6(а.с.86), 13 травня 2015 року позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7(а.с.75 зв.),

Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

02 грудня 2015 року державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Паньшиною О.В. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_7 через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 13).

02 грудня 2015 року державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Паньшиною О.В. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_6 через відсутність правовстановлюючих документів (а.с.14).

Частиною 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до частини 4 статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

На час реєстрації свідоцтва про право власності на це майно Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року заступником Міністра комунального господарства Української РСР, яка втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13 грудня 1995 року, визначено, що реєстрацію проводили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих.

Тобто на теперішній час Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна не виконує функцію реєстрації нерухомого майна. З 01 січня 2013 року цю функцію виконує Державна реєстраційна служба.

У теперішній час оформити право власності на спірну квартиру є неможливим у зв'язку зі смертю ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Згідно ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю: визнати за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, на 5/12 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Визнати за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом (обов'язкова частка) після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року, на 7/48 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі - інваліди І та ІІ груп.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції до 01 вересня 2015 року) при подачі позовної заяви: майнового характеру оплаті підлягає судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Місячний розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2016 року становить 1378 грн. 00 коп.

У зв'язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір майнового характеру.

Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі по 551 грн. 20 коп. з кожного.

Керуючись Законом України "Про нотаріат",ст.ст. 1217, 1218, 1261, 1223, 1233, 1241,1268,1270 Цивільного кодексу України, п.23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст.10, 11, 57-61, 208-209, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, на 5/12 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом (обов'язкова частка) після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року, на 7/48 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн.. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн.. 20 коп.

Повний текст рішення виготовлений 14 листопада 2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна