Справа №2/489/177/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житлом, зобов'язання вчинити певні дії, треті особи без самостійних вимог Управління освіти Миколаївської міської ради, комунальне підприємство «Спеціалізоване комунальне підприємство «Гуртожиток» (далі - СКП «Гуртожиток»), орган опіки та піклування Миколаївської міської ради, Ленінський районний відділ у місті Миколаєві Управління державної міграційної служби у Миколаївській області,

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2015 р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, яким просила визнати такими, що втратили право користування кімнатою АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, які постійно не проживають в кімнаті з 2005 р. та 2010 р відповідно.

У листопаді 2015 р. позивачка, яка у зв'язку із заміжжям змінила прізвище на ОСОБА_1, позовні вимоги збільшила та уточнила, пред'явивши позов і до неповнолітньої ОСОБА_5, від імені якої виступає її мати ОСОБА_3, та просила визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування спірною кімнатою та зобов'язати ОСОБА_3 вчинити в Ленінському районний відділі у місті Миколаєві Управління державної міграційної служби у Миколаївській області дії по зняттю з реєстрації в цій кімнаті своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_5, 2004 року народження. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка проживає в кімнаті АДРЕСА_1 з жовтня 2009 р. на підставі трудових відносин з Управління освіти Миколаївської міської ради. В цій кімнаті зареєстровані відповідачки, які не є їй родичами, при цьому ОСОБА_2 не проживає в кімнати з літа 2007 р., а ОСОБА_3 з літа 2012 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також перебували у трудових відносинах з Управлінням освіти Миколаївської міської ради і виселилися із через їх припинення, але не знялися з реєстрації. Оскільки позивачка бажає приватизувати кімнату в гуртожитку, який переданий з балансу Управління освіти міської ради на баланс КП «СКП «Гуртожиток», без врахуванням відповідачок зареєстрованих в кімнаті, то підставою для зняття їх з реєстрації є положення ст. 71, 72 ЖК України та обставина не проживання в кімнаті без поважних причин понад 6 місяців. Крім того, ОСОБА_3 протиправно зареєструвала в спірній кімнаті доньку ОСОБА_5, яка не набула права користування житлом, яку слід зняти з реєстрації, зобов'язавши її мати вчинити з цього приводу дії в Ленінському РВ у м. Миколаєві Управління державної міграційної служби у Миколаївській області (а.с.62,134-136).

В судовому засіданні позивачка з представником позовні вимоги підтримали.

Відповідачка ОСОБА_3 просила у задоволенні позову відмовити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася.

Представник Управління освіти Миколаївської міської ради просила позов ОСОБА_1 задовольнити.

Інші треті особи в судове засідання своїх представників або відзиву щодо позову не направили.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Позивачка зареєстрована в кімнаті АДРЕСА_1 з 08 жовтня 2009 р. В цій кімнаті також були зареєстровані з 30 серпня 2005 р. ОСОБА_2, а з 23 квітня 2010 р. ОСОБА_3 (а.с.4,5,40)

Цей гуртожиток на час реєстрації осіб, які беруть участь в справі, перебував на балансі Управління освіти Миколаївської міської ради (а.с.31,32).

Після ухвалення в даній справі заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2015 р., яким позов ОСОБА_1 було задоволено, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 були зняті з реєстрації в спірній кімнаті (а.с. 94). Після скасування зазначеного заочного рішення ухвалою суду від 25 вересня 2015 р. відповідачка ОСОБА_3 поновила свою реєстрацію та зареєструвала в кімнаті з 16 жовтня 2015 р. свою доньку ОСОБА_5, яка до того була зареєстрована з її батьками в м. Новий Буг Миколаївської області (а.с.86, 142, 171). Відомості про батька доньки вписані в актовий запис про народження за вказівкою ОСОБА_3 (а.с. 90, 91). Позивачка, відповідачка ОСОБА_3, її донька на праві власності житла не мають (т. 1 а.с.231-237, 243)

Спірні правовідносини складалися таким чином.

Відповідно до письмових та усних пояснень представника Управління освіти документів, що підтверджують присвоєння статусу гуртожитку будівлі по АДРЕСА_1 та цільове його призначення для проживання одиноких громадян, немає (т. 2 а.с.11).

В гуртожитку Управлінням освіти Миколаївської міської ради, на балансі якого він знаходився, самостійно надавалися ліжко - місця для молодих спеціалістів без видачі ордеру, а єдиною підставою для отримання права на проживання в гуртожитку було відповідне письмове направлення цього Управляння, що дозволяло особам, які перебували ним у трудових відносинах, реєструвати місце проживання (т.1 а.с.196-198, т. 2 а.с.14).

Згідно довідки Управління освіти Миколаївської міської ради у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відсутні заборгованість по платі за проживання та за комунальними послугами на момент передачі гуртожитку із балансу Управління освіти, а представник Управління освіти в суді також пояснила, що нарахування оплати велося лише за фактичне проживання, а якщо особа не проживала то й оплату їй не нараховували. Підставою нарахування оплати слугувало рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 25 січня 2008 р. №18 (т. 2 а.с.12, 13).

На підставі направлення Управління освіти Миколаївської міської ради ОСОБА_3 була направлена для проживання в гуртожитку по АДРЕСА_1 з 19 серпня 2009 р., але була зареєстрована з 23 квітня 2010 р. (т.1 а.с. 172).

Згідно договору №69 від 30 березня 2010 р. між адміністрацією гуртожитку для молодих вчителів та ОСОБА_3, остання зобов'язалася своєчасно вносити плату за проживання, в разі зміни роботи ставити до відома адміністрацію гуртожитку, в разі зміни сімейного стану виписатися та звільнити житлову площу протягом 3-х днів. В разі виникнення заборгованості за проживання в гуртожитку, незгодою виписатися та звільнити житлову площу при зміні сімейного становища, або при зміні місяця роботи, яке не підвідомче Управлінню освіти, адміністрація має право застосовувати санкції передбачені законодавством (т.1 а.с.93).

Аналогічний договір №67 від 29 вересня 2009 р. уклала з адміністрацією гуртожитку і позивачка, яка була направлена 31 липня 2009 р. на проживання до гуртожитку від Управління освіти Миколаївської міської ради (т. 1 а.с.92, т. 2 а.с. 6).

Позивачка немає поточної заборгованості по оплаті за проживання, уклала договори на надання комунальних послуг (т. 1 а.с. 114, т. 2 а.с. 1-5). Працює викладачем у Миколаївській загальноосвітній школі №46 з 02 вересня 2013 р.

Відповідачка ОСОБА_3 працювала у Миколаївській загальноосвітній школі №40 з 15 серпня 2003 р. на різних педагогічних посадах, звідки звільнилася 01 жовтня 2012 р. за власним бажанням (т.1 а.с.88,89). Надалі з 24 жовтня 2012 р. по 02 вересня 2013 р. ОСОБА_3 перебувала на обліку як безробітна в Новобузькому районному центрі зайнятості Миколаївської області (т. 1 а.с.199).

Надалі, згідно довідки Новобузького педагогічного коледжу від 15 жовтня 2015 р. ОСОБА_3 працювала на посаді вихователя з 02 вересня 2013 р і була звільнена 27 жовтня 2014 р. на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України (т. 1 а.с.125). Її донька ОСОБА_5 прибула до Новобузькій загальноосвітній школі №1 27 серпня 2012 р. і вибула до Новобузької гімназії 16 червня 2014 р., де навчається по теперішній час (т. 1 а.с. 124, 128).

Розпорядженням Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради від 18 червня 2015 р. гуртожиток для молодих вчителів по АДРЕСА_1 вилучений у Управління освіти Миколаївської міської ради та переданий комунальному підприємству «Спеціалізоване комунальне підприємство «Гуртожиток» та закріплений на праві господарського відання (т. 1 а.с.195)

Згідно акту КП «СКП «Гуртожиток» від 29 жовтня 2015 р. в кімнаті АДРЕСА_1 ОСОБА_3 не проживає з 2012 р., особистих речей її в кімнаті немає (т. 1 а.с.116, 130). ОСОБА_2 не проживає в кімнаті з 2007 р. (т. 1 а.с.123).

Згідно пояснень позивачки та акту КП СКП «Гуртожиток» в спірній кімнаті разом із позивачкою проживає її чоловік ОСОБА_6 (а.с.117).

Факт не проживання відповідачки ОСОБА_3 з 2012 р. в спірній кімнаті підтвердили допитані мешканці гуртожитку ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9., ОСОБА_10

Отже, суд приймає за доведений факт не проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в кімнаті АДРЕСА_1 з 2012 р. та з 2007 р.р., відповідно, та дотепер.

Доводи відповідачки ОСОБА_3 про те, що насправді вона приїжджала до цієї гуртожитку після 2012 р. раз на півроку, ночувала в спірній кімнаті, зберігала там свої окремі речі, ніякими доказами не підтверджуються. Суд також не вбачає поважності причин її не проживання в кімнаті гуртожитку у посиланнях відповідачки на навчання доньки в м. Новий Буг та виявлення онкологічної хвороби батька (т. 1 а.с. 150), оскільки ці обставини мали місце або одночасно або після звільнення із Миколаївської загальноосвітньої школи №40 та постановки на облік як безробітної в м. Новий Буг. Факт, як стверджує відповідачка ОСОБА_3, заміни замків в спірній кімнаті та не допуску її протягом 2013, 2014 р.р. до кімнати ніякими належними доказами не підтверджується.

Втім позовні вимоги не можуть бути задоволені.

Як встановлено судом та вбачається з письмових та усних пояснень представника Управління освіти Миколаївської міської ради, копії рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 25 січня 2008 р. № 18 для проживання молодим одиноким вчителям у гуртожитку по АДРЕСА_1 надавалося не житлове приміщення, а ліжко-місце. Направлення на проживання давалися також конкретній особі без зазначення можливості проживати в гуртожитку членам їх сімей.

Постановою Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986 р. N 208 затверджене Примірне положення про гуртожитки (яке діяло на час виникнення спірних правовідносин і звернення до суду) яким передбачалося, що гуртожитки підрозділяються на два види: для проживання одиноких громадян (жилі приміщення знаходяться у спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних стосунках); для проживання сімей (жилі приміщення, що складаються з однієї чи кількох кімнат, перебувають у відособленому користуванні сімей).

Втім за змістом правила ст. 71, 72 ЖК УРСР застосовуються лише стосовно житлового приміщення, яке перебуває в відособленому користуванні. Ні сама позивачка, ні відповідачки ОСОБА_3, ОСОБА_2 не мали в користуванні відособлене житлове приміщення, а користувалися лише ліжко-місцем, тобто правом на проживання в цій кімнаті, яке не пов'язано з правами та обв'язками інших мешканців цієї ж кімнати та правом на користуванням усім житловим приміщенням.

Тому, оскільки права та обов'язки користувача ліжко-місця визначаються правовим змістом самого об'єкта користування, не може бути задоволено позов, так як права позивачки своєю відсутністю відповідачки не порушують - позивачці не приходиться нести додаткові витрати з їх урахуванням на утримання кімнати, оплати комунальних послуг, так як нею сплачується тверда сума, приватизація гуртожитку на даному етапі не ведеться (т. 2 а.с.1-5, 7)

Стосовно реєстрації доньки ОСОБА_3 в спірній кімнаті гуртожитку, то суд вбачає в даному випадку порушення прав позивачки не зі сторони самої ОСОБА_3, а зі сторони державної міграційної служби, яка провела реєстраційні дії без огляду на статус гуртожитку для одиноких громадян. Визнання постановою КМ України від 12 серпня 2015 р. № 582 таким, що втратило чинність Примірне положення про гуртожитки не призвело до зміни статусу гуртожитку, який переданий на баланс КП «СКП «Гуртожиток» саме як гуртожиток для молодих вчителів, тобто не сімейного типу. Крім того, вимоги безпосередньо до малолітньої ОСОБА_3 в уточненому позові не висувалися.

Тому в задоволенні позову в повному обсязі слід відмовити.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачці не відшкодовуються.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий термін, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький