Провадження №: 2/752/1115/16
03 лютого 2016 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі головуючого судді Ладиченко С.В.,
при секретарі Рожок В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,-
Позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом у якому просить суд стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування шкоди.
Також позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 розмір франшизи 500 грн. та різницю між в фактичним розміром фактичних збитків та граничною сумою страхового відшкодування в розмірі 51 грн. 04 коп., а загалом 551 грн. 04 коп.
В обґрунтування позову позивач вказує що 05 січня 2015 року о 19.30 годині в м. Ірпінь, Київської області по вул. 3-го Інтернаціоналу, ОСОБА_3, керуючи автомобілем Мітсубіші, д.н.з. НОМЕР_5, в стані алкогольного сп'яніння, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу в русі, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем GEELY, д.н.з. НОМЕР_7, ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_8 та ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_9, які рухались попереду.
Ці обставини підтверджуються протоколами про адміністративні правопорушення серії АП1 № 098031 та серії АП1 №098032, а також висновками щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 2.9, 13.1 Правил дорожнього руху.
Згідно з Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 17 березня 2015 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Джерело підвищеної небезпеки - автомобіль «Мітсубіші», д.н.з. НОМЕР_5, належить відповідачу ОСОБА_3
В результаті дії джерела підвищеної небезпеки був пошкоджений автомобіль GEELY, д.н.з. НОМЕР_7, на праві власності належить ОСОБА_1, що підтверджує свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10.
ОСОБА_3 відповідно до полісу серії AI/3451141 застрахував цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу Мітсубіші, д.н.з. НОМЕР_5, у Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія».
Отже, відносини між сторонами регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховиком в даному випадку є відповідач ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія».
Ліміт відповідальності страховика за шкоду спричинену пошкодженням майна становить 50 000 грн.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до Звіту № 4884 про оцінку транспортного засобу від 28.01.2015 року вартість матеріального збитку, завданого в результаті ДТП становить 61 189, 50 грн.
Згідно з ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно із Звітом № 4884 про оцінку транспортного засобу від 28.01.2015 року вартість відновлювального ремонту складає 80 926, 48 грн. Відновлювальний ремонт є недоцільним з економічної точки зору.
У Звіті № 4884 УТЛ від 28.01.2015 р. зазначено, утилізаційна вартість такого автомобіля (після ДТП) визначається як сума вартості металобрухту, вартостей придатних до подальшої експлуатації деталей та агрегатів за вирахуванням вартості робіт на їхній демонтаж.
Утилізаційна вартість автомобіля GEELY, д.н.з. НОМЕР_7, складає: 11 138, 46 грн.Позивачем визнано автомобіль GEELY, д.н.з. НОМЕР_7, фізично знищеним.
Відповідно до п. 36.6. ст. 36 та ч. 2 п. 12.1. ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка має бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки. Полісом страхування AI/3451141 передбачена франшиза у розмірі 500 грн.
29.04.2015 року Позивачем була надана заява про отримання страхового відшкодування до АТ ««УТСК» з усіма необхідними документами для отримання належного страхового відшкодування.
Таким чином, Позивачем були вжиті всі необхідні заходи для отримання страхового відшкодування.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України «Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала».
Зазначені вимоги ґрунтуються на положеннях ст. 22 ЦК України, зі змісту якої вбачається, що збитками, зокрема, є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, передбачені ст. 1192 ЦК України, у відповідності до якої з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодовувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України).
Розмір позовних вимог до відповідачів становить:
Вартість матеріального збитку за вирахуванням утилізаційної вартості автомобіля складає 50 051, 04 грн. (61 189, 50 грн. - 11 138, 46 грн. = 50 051, 04 грн.).
Позивач зазначає, що відповідно до ч. 36.2. ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Заява про отримання страхового відшкодування Позивачем була надана до страхової компанії 29.04.2015 року, але до цього часу страхове відшкодування не отримане.
Відповідно до п. 36.5. ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Розмір пені за прострочений період в даному складає - 4 459, 08 грн.
за період з 30.07.2015 р. - 27.08.2015 р.:
49 500, 00 х (2 х 30 % х 27/365) = 2 197, 00 грн.
за період з 28.08.2015 р. - 24.09.2015 р.:
49 500, 00 х (2 х 27 % х 26/365) = 1 904, 05 грн.
за період з 25.09.2015 р. - 01.10.2015 р.:
49 500, 00 х (2 х 22 % х 6/365) = 358, 03 грн.
Позивач вказує, що згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Розрахунок збитків, завданих інфляцією:
ІІ с = (ІІ1/100) х (ІІ2/100) х (ІІ3/100), де
ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення;
ІІ2 - індекс інфляції за другий місяць прострочення;
ІІ3 - індекс інфляції за третій місяць прострочення.
Індекс інфляції за період 30.07.2015 р. - 01.10.2015 р. становить:
Липень 2015 року - 99,0,
Серпень 2015 року - 99,2,
Вересень 2015 року - 102,3.
ІІ с = (99,0 / 100) х (99,2 / 100) х (102, 3 / 100) = 0,99 х 0,992 х 1, 023 = 1, 005
Сума збитків, завданих інфляцією складає:
(49 500, 00 х 1,005) - 49 500, 00 = 247, 50 грн.
Розрахунок 3 % річних:
49 500, 00 х (3 % х 61/365) = 248, 18 грн.
Сума заборгованості АТ «УТСК» становить:
4 459, 08 грн. + 495, 68 грн. = 4 954, 76 грн.
Окрім того, АТ «УТСК» має виплатити на користь Позивача:
50 000, 00 (ліміт відповідальності страховика за шкоду спричинену пошкодженням майна) - 500 грн. (розмір франшизи) = 49 500 грн. (розмір страхової виплати).
Таким чином, з АТ «УТСК» підлягає стягненню: 49 500, 00 грн. + 4 954, 76 грн. = 54 454, 76 грн.
Відповідач ОСОБА_3 має виплатити на користь Позивача:
500 грн. (розмір франшизи) + 51, 04 грн. (різниця між фактичними збитками та страховим відшкодуванням АТ «УТСК») = 551, 04 грн.
Позивач вказує, що крім матеріальної шкоди йому була спричинена моральна шкода.
Пошкодження автомобіля, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, стало причиною дуже сильних переживань, оскільки він використовував автомобіль у своїй повсякденній діяльності. Після настання дорожньо-транспортної пригоди, що є предметом цивільного спору, у ОСОБА_1 погіршився настрій, він став більш дратівливим. Більш того, в цьому емоційному стані Позивач не може сумлінно виконувати взяті на себе обов'язки, а це впливає на його становищі на роботі, в сім'ї.
Окрім вищезазначеного, позивач поніс витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 2000, 00 гривень, що підтверджується Додатком 1 до Договору про надання юридичних (адвокатських) послуг.
Відповідно до п. 2 ч. з ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
На підставі ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Виходячи з аналізу змісту ст.ст. 84, 88 ЦПК України судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримує, справу просить розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідачі повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.
Дослідженими судом матеріалами справи підтверджується, що 05 січня 2015 року о 19-30 в м. Ірпінь, Київської області по вул. 3-го Інтернаціоналу, ОСОБА_3, керуючи автомобілем Мітсубіші, д.н.з. НОМЕР_5, в стані алкогольного сп'яніння, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу в русі, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем GEELY, д.н.з. НОМЕР_7, ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_8 та ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_9, які рухались попереду.
Ці обставини підтверджуються протоколами про адміністративні правопорушення серії АП1 № 098031 та серії АП1 №098032, а також висновками щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 2.9, 13.1 Правил дорожнього руху та згідно з Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 17 березня 2015 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.11,12,13).
Джерело підвищеної небезпеки - автомобіль Мітсубіші, д.н.з. НОМЕР_5, належить відповідачу ОСОБА_3
Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль GEELY, д.н.з. НОМЕР_7, який на праві власності належить позивачу ОСОБА_1, що підтверджує свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10.
У ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов'язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.
Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 як власника наземного транспортного засобу Мітсубіші, д.н.з. НОМЕР_5, відповідно до полісу серії AI/3451141 застрахована у Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»
Отже, відносини між сторонами регулюються також Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик, відповідно лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховиком в даному випадку є відповідач Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія»
Ліміт відповідальності страховика Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» за шкоду спричинену пошкодженням майна становить 50 000 грн.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до Звіту № 4884 про оцінку транспортного засобу від 28.01.2015 року вартість матеріального збитку, завданого в результаті ДТП становить 61 189, 50 грн.(а.с.14-18).
Згідно з ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно із Звітом № 4884 про оцінку транспортного засобу від 28.01.2015 року вартість відновлювального ремонту складає 80 926, 48 грн. Відновлювальний ремонт є недоцільним з економічної точки зору. (а.с.18).
У Звіті № 4884 УТЛ від 28.01.2015 р. зазначено, утилізаційна вартість такого автомобіля (після ДТП) визначається як сума вартості металобрухту, вартостей придатних до подальшої експлуатації деталей та агрегатів за вирахуванням вартості робіт на їхній демонтаж.
Утилізаційна вартість автомобіля GEELY, д.н.з. НОМЕР_7, складає: 11 138 грн. 46 коп. Позивач вважає автомобіль GEELY, д.н.з. НОМЕР_7, фізично знищеним.
Відповідно до п. 36.6. ст. 36 та ч. 2 п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка має бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки. Полісом страхування AI/3451141 передбачена франшиза у розмірі 500 грн.
29.04.2015 року Позивачем була надана заява про отримання страхового відшкодування до відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» з додатками для отримання належного страхового відшкодування.(а.с.48).
Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та пунктом 3 статті 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Згідно п. 3. ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.
За правилами ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.
Відповідно до п. 36.5. ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Розрахунок суми пені зроблений позивачем в розмірі 4459 грн. 08 коп. позивачем зроблений в позовній заяві правильно, та суд погоджується з цим розрахунком і у цій частині задовольняє позовні вимоги.
Розмір франшизи 500 грн. повинен бути стягнутий з відповідача ОСОБА_3
Позивач вказує, що крім матеріальної шкоди йому була спричинена моральна шкода.
Дійсно в ст.23 ЦК України визначено право особи на відшкодування моральної шкоди. Ця правова норма стосується підстав для відшкодування моральної шкоди фізичній та юридичній особі. Але у ч.5 ст.23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином норма ст.23 ЦК України передбачає інший порядок та підстави відшкодування моральної шкоди якщо це встановлено законом.
В позовній заяві сам позивач визнає, що відносини між сторонами регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до ст.23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» законодавцем визначені критерії моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню внаслідок дорожньо-транспортної пригоди «моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий-фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.
Такі критерії для відшкодування моральної шкоди передбачені для страховика Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія».
Як підстави для відшкодування моральної шкоди позивач вказує що пошкодження автомобіля, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, стало причиною дуже сильних переживань, оскільки він використовував автомобіль у своїй повсякденній діяльності, після настання дорожньо-транспортної пригоди, що є предметом цивільного спору, у нього погіршився настрій, він став більш дратівливим та в цьому емоційному стані не може сумлінно виконувати взяті на себе обов'язки, а це впливає на його становищі на роботі, в сім'ї.
Суд не вбачає наявності підстав для відшкодування моральної шкоди відповідачем ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія».
Позивач вказує що він поніс витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 2000 гривень, що підтверджується Додатком 1 до Договору про надання юридичних (адвокатських) послуг.
Відповідно до п. 2 ч. з ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
На підставі ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Виходячи з аналізу змісту ст.ст. 84, 88 ЦПК України судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи.
Що до решти позовних вимог, суд вважає їх такими, що не можуть бути задоволені.
У ст.625 ЦК України встановлюється відповідальність за порушення грошового зобов'язання.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Грошові зобов'язання, відповідальність за які встановлена ст..625 ЦК України передбачають насамперед договірні правовідносини.
Характер грошових зобов'язань, відповідальність за невиконання яких встановлена ст.625 ЦК України передбачає насамперед наявність договірних правовідносин.
Таким чином припис ст.625 ЦК України застосовується до деліктних правовідносин, та не розповсюджується на грошові зобов'язання з приводу відшкодування шкоди.
Відшкодування шкоди - це вид цивільно-правової відповідальності, а не боргове(грошове) зобов'язання, на шкоду не можуть нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами.
Нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності.
Правовідносини між сторонами встановились з підстав ч.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якою встановлений обов'язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.
Таким чином приписи ст.625 ЦК України не можуть бути застосовані до правовідносин які виникли у цих цивільно-правових відносинах між сторонами.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України. ст.ст.22,256,258,261,549,550,625,979,988,990 ЦК України, ст. 22, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 4459 грн.08 коп.
Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 500 грн.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат по сплаті судового збору 1929 грн.(одну тисячу двадцять дев'ять гривень).
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 у відшкодування понесених витрат на правову допомогу 2000 грн.(дві тисячі гривень).
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Ладиченко