Провадження № 2/522/6966/15
УХВАЛА

15 лютого 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: Ільченко Н.А.

при секретарі: Довгань Ж.А.

розглянувши заяву заступника прокурора Приморського району м.Одеси про забезпечення позову по справі №522/11410/15-ц за позовом заступника прокурора Приморського району м.Одеси в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 06.07.2015 року накладено арешт на 2/3 частини квартири №179, що знаходиться за адресою: м.Одеса, пров.Гвоздичний, 4 та на ? частини квартири 24 за адресою: м.Одеса, вул.. Рішельєвська, 58 та інші обєкти рухомого та нерухомого майна, що належать на праві власності ОСОБА_2.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.10.2015 року скасовано ухвалу першої інстанції і передано питання на новий розгляд.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обовязковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного звязку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи заяву позивача про забезпечення позову, суд виходить з того, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду справи, суд може забезпечити позов наприклад, накласти арешт на майно, заборонити вчиняти певні дії, заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі.

Позивач просить накласти арешт на 2/3 частини квартири №179, що знаходиться за адресою: м.Одеса, пров.Гвоздичний, 4 та на ? частини квартири 24 за адресою: м.Одеса, вул.. Рішельєвська, 58, але з матеріалів справи вбачається, що ? частини квартири АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 02.03.2005 року.

Таким чином, проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково, а саме в частині накладення арешту на ? частину квартири 24 за адресою: м.Одеса, вул.. Рішельєвська, 58.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153, 209, 210, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву заступника прокурора Приморського району м.Одеси в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), а саме на ? частину квартири 24 за адресою: м.Одеса, вул.. Рішельєвська, 58.

Копію ухвали суду для виконання направити до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (65012, м. Одеса, вул. Старицького 10-а).

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя Н.А. Ільченко

15.02.2016