Справа № 661/2722/16-ц
Провадження № 2/661/1237/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Чирського Г.М.,

при секретарі Шевченко Ю.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Каховка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги в розмірі 140000,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору, посилаючись на те, що відповідно до договору про надання бухгалтерських послуг №4 від 03 січня 2008року, укладеного між нею та ФОП ОСОБА_3, вона надавала послугу з ведення бухгалтерського обліку ФОП ОСОБА_3 протягом 2008 року. Згідно умов зазначеного договору вартість послуг складала 4000,00 грн. за кожен місяць. Відповідно до договору про надання бухгалтерських послуг №5 від 03 січня 2009 року, укладеного між нею та відповідачем, вона надавала послугу з ведення бухгалтерського обліку ФОП ОСОБА_3 протягом 2009 року. Згідно умов зазначеного договору вартість послуг складала 4000,00 грн. за кожен місяць. В подальшому позивач продовжувала виконувати роботу, але договір про надання послуг не укладався, оскільки з ФОП ОСОБА_3 вона домовилася що буду працювати не за договором про надання послуг, а як штатний працівник - на посаді бухгалтера, в зв'язку з чим вважала що працює за трудовим договором, хоча договір трудовий не було оформлено, але її фактично було допущено власником до роботи. 24 листопада 2015 року нею було подано заяву про звільнення з посади бухгалтера з 30 листопада 2015року за ст.38 КЗпП України в зв'язку з невиконанням ФОП ОСОБА_3 вимог законодавства України про працю. В кінці грудня 2015року позивач звернулася до Новокаховського міського суду Херсонської області з позовом до ФОП ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з заробітної плати. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 14.06.2016 року в задоволені вказаного позову про стягнення заробітної плати відмовлено та даним рішенням встановлено факт того що між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 продовжували існувати цивільно-правові відносини, що підтверджується договорами про надання бухгалтерських послуг від 2008, 2009 року, вказане рішення набрало законної сили. Крім того, ФОП ОСОБА_3 в листі від 28.12.2015року адресованим на її ім'я, вважає, що вона надавала послуги з ведення бухгалтерського обліку, які носили цивільно-правовий характер, проте відповідач заборгованість по вказаним послугам не сплачує.

У судовому засіданні позивач, її представник позовні вимоги підтримали із зазначених вище підстав.

Відповідач у судове засідання не зявився, зазначивши про необхідність розгляду спору в порядку господарського судочинства у письмовій заяві.

Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, із наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору № 4 про надання бухгалтерських послуг від 03.01.2008 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3, в якості замовника, та фізична особа-підприємець ОСОБА_1, в якості виконавця, домовились, що відповідач доручає, а позивач приймає на себе зобовязання надавати послуги бухгалтерського та податкового обліку відповідача.

Відповідно до договору № 5 про надання бухгалтерських послуг від 03.01.2009 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3, в якості замовника, та фізична особа-підприємець ОСОБА_1, в якості виконавця, домовились, що відповідач доручає, а позивач приймає на себе зобовязання надавати послуги бухгалтерського та податкового обліку відповідача.

Як вбачається з вищенаведених договорів, правовідносини щодо надання бухгалтерських послуг склалися між фізичними особами-підприємцями, а саме ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3

Сторонами не заперечувалося, що на час подачі позову та розгляду справи позивач продовжує являтися фізичною особою підприємцем.

Відповідно до ст. 205 ч.1 п.1 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст. 15 ч.1 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Зі змісту ч.1, п.2 ч.2 ст.55 Господарського кодексу, суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб'єктами господарювання є зокрема громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ч.1, ч.5, ч.6 ст.3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності. Під організаційно-господарськими відносинами у цьому Кодексі розуміються відносини, що складаються між суб'єктами господарювання та суб'єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю.

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року, спір фізичної особи, яка має статус суб'єкта підприємницької діяльності, у цивільно-правових, житлових чи інших правовідносинах, що не має ознак господарського та не пов'язаний з господарською діяльністю, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною першою статті 41 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому ГПК.

Отже, виходячи з предмету та підстав позову, а також доказів, якими обґрунтовуються вимоги вбачається спір, який виник між двома субєктами господарської діяльності з господарських правовідносин, які виникли у сторін на підставі договорів про надання бухгалтерських послуг, тому провадження у справі підлягає закриттю, тому як вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому, обґрунтування позивача та її представника про цивільно-правовий характер спору суд до уваги не приймає, оскільки вони не спростовують зазначених вище висновків суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.205, ст. 206 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги закрити у звязку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Розяснити позивачу ОСОБА_1 про право на звернення із зазначеними вимогами до Господарський суду Херсонської області в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Г. М. Чирський