Справа № 729/1346/15-ц Провадження № 22-ц/795/671/2016 Суддя у I інстанції Кузюра В. О.
Категорія: цивільна Доповідач-суддя ОСОБА_1
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

06 червня 2016 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К. ,

з участю секретаря судового засідання Шкарупи Ю.В.,

ОСОБА_2, ОСОБА_3, їх представника ОСОБА_4, ОСОБА_5, його представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Бобровицького районного суду від 05 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7 до Новобасаньської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Бобровицького районного суду від 05 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 до Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 3/20 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Нова Басань Бобровицького району Чернігівської області, вул. Нова, буд. 3, який вона отримала по праву спадкування після померлого 27.06.2001 року батька ОСОБА_9

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Нова Басань Бобровицького району Чернігівської області, вул. Нова, буд. 3, який вона отримала по праву спадкування після померлого 27.06.2001 року батька ОСОБА_9 та після померлої 13.03.1992 року матері ОСОБА_10

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Нова Басань Бобровицького району Чернігівської області, вул. Нова, буд. 3.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Нова Басань Бобровицького району Чернігівської області, вул. Нова, буд. 3.

Визнано за ОСОБА_8 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Нова Басань Бобровицького району Чернігівської області, вул. Нова, буд. 3.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу та просив частково відмовити позивачам у задоволенні їх позовних вимог, посилаючись на те, що судом першої інстанції було допущено істотну неповноту з»ясування обставин справи, через що без належних правових підстав не було враховано ту обставину, що він є спадкоємцем щодо майна ОСОБА_9 на підставі заповіту.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції з наявних у справі доказів було встановлено , що житловий будинок. розташований в с. Нова Басань Бобровицького району Чернігівської області по вул. Новій, 3, відносився до суспільної групи колгоспний двір. За даними довідки виконкому Новобасанської сільської ради № 1216 від 09.09.2015 року та погосподарської книги, станом на 15.04.1991 року членами вказаного колгоспного двору були ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_10) ОСОБА_11 , ОСОБА_3, ОСОБА_7 (а.с. 16, 139-141).

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що записи у по-господарських книгах належить вважати актами органів влади, що підтверджують право приватної власності.

Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року, в якому містяться положення про те, що майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності, а частки членів кологоспного двору є рівними, включаючи неповнолітніх та непрацездатних ( ст. 120, 123).

Право власності на майно , яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування , мають ті члени двору , які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, саме такими особами і були ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_10) ОСОБА_11 , ОСОБА_3, ОСОБА_7, кожному з яких належало по 1/5 частині майна кологосного двору. ОСОБА_12 вибув з членів колгоспного двору у травні 1987 року та участі у веденні загального господарства двору не приймав.

В подальшому, 12.03.1992 року померла ОСОБА_10, 27.06.2001 року помер ОСОБА_9.

Після смерті ОСОБА_10 спадщину фактично прийняли її чоловік ОСОБА_9 та дочка ОСОБА_3, оскільки на день смерті проживали разом із спадкодавцем.

Після смерті ОСОБА_9 спадщину фактично прийняли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які на день смерті проживали разом зі спадкодавцем, що підтверджено у справі довідкою сільської ради.

Зважаючи на те, що в позасудовому порядку позивачі не змогли оформити свої права на спірне майно, та враховуючи положення ст. 120, 123, 529, 548, 549 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, суд першоїінстанції обгрунтовано задовольнив позовні вимоги у даній справі, визнавши вцілому за ОСОБА_2 право власності на 7/20 частин домоволодіння, за ОСОБА_3 - на 9/20 його частин, за ОСОБА_7- на 1/5 частину.

Основним та єдиним доводом апеляційної скарги ОСОБА_5 є те, що суд першої інстанції позбавив його права на спадкування майна після смерті батька ОСОБА_9, яким за життя все належне майно було заповідано ОСОБА_5

Перевіряючи законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, як передбачено ч.1 ст. 303 ЦНК України, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки з матеріалів справи встановлено, що спадкові права ОСОБА_5 судом першої інстанції порушені не були, оскільки маючи заповіт, складений на його користь ОСОБА_9 07.11.2000 року, ОСОБА_5 не вчинив жодних дій для прийняття спадщини після смерті батька, передбачених ст. 548, 549 ЦК УРСР , в редакції 1963 року, із заявою про продовження строку на пийняття спадщини не звертався.

Зважаючи на те, що жодних дій, які б свідчили про зацікавленість ОСОБА_5 в отриманні спадкового майна останнім вчинено не було, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив заявлені позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення Бобровицького районного суду від 05 лютого 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Голова судового засідання: Судді: