Справа № 481/1728/14-ц
У Х В А Л А

іменем України

"10" листопада 2016 р. Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Вжещ С.І.,

при секретарі Юхименко Т.М.,

за участю заявниці ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 10 липня 2015 року у звязку з нововиявленими обставинами по цивільні справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ ОСОБА_3 «Зоря Новобужжя», третя особа відділ Держземагенства (Держгеокадастру) у Новобузькому районі про визнання права на земельну частку(пай) , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами заочного рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 10 липня 2015 року, згідно якого було відмовлено їй в позові до ВАТ ОСОБА_3 «Зоря Новобужжя» про визнання права на земельну частку(пай). Такого ж висновку дійшов апеляційний суд Миколаївської області в ухвалі від 15.09.2015 року та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 05 листопада 2015 року.

В обґрунтування вимоги заявниця зазначила, що на момент розпаювання вона не знала і не могла знати про наміри керівництва про розпаювання земель, так як це питання ніколи не обговорювалось в колективі. Заявниця вказала, що рішення Вільнозапорізької сільської ради Новобузького району Миколаївської області «Про виділення земель в колективну власність ВАТ ОСОБА_3 ОСОБА_4 № 168 було прийняте 27.12.1999 року, а вона, звільнившись з ВАТ ОСОБА_3 «Зоря Новобужжя», 28.12.1999 року та будучи акціонером товариства, на час виділення земель у колективну власність, отримала право на земельну частку(пай).

9.12.2015 року позивачці вдалось отримати копію рішення № 159 від 26.02.1993 року Новобузької районної ради народних депутатів 13 сесії 21 скликання, в якому йде мова про обєднання колективно-дольового господарства «Зоря» з Новобузькою райагропромтехнікою, правонаступником якої, згідно з архівної довідки трудового архіву № 4/01-12/485 від 30.07.2014 року стала ВАТ ОСОБА_3 «Зоря Новобужжя» і згідно якої було надано в користування 2166 га земельної ділянки колгоспу,1871 га сільгоспугідь, з них рілля 1576 га. На думку позивачки дана обставина є нововиявленою, та такою яка ставить під сумнів рішення Вільнозапорізької сільської ради Новобузького району Миколаївської області № 68 від 27.12.1999 року «Про передачу земель у колективну власність ВАТ ОСОБА_3 «Зоря Новобужжя», на підставі якого Вільнозапорізькою сільською радою Новобузького району Миколаївської області 24.03.2000 року було видано товариству Державний акт на право колективної власності на землю площею 1527.8 га. Вказана обставина, на думку позивачки, доводить той факт що приватизація землі в товаристві проводилась з численними порушеннями, товариство користувалось земельними ділянками на території Вільнозапорізької сільської ради, безпідставно. Період з 1994-1998 роки, вона вважає часом приватизації в товаристві, яке було створене шляхом злиття КДГ «Зоря» з Новобузькою райагропромтехнікою, а тому будучи акціонером ВАТ «Новобузька агропромтехніка», згідно довідки Регіонального відділення Фонду державного майна по Миколаївській області від 10.07.2015 року № 14-13-01461 , має право на земельну частку(пай). Крім того, як на нововиявлені обставини заявниця посилається на наявність Розпорядження від 28.02.1998 року № 150 р «Про перереєстрацію ВАТ «Новобузька Агропромтехніка» на ВАТ ОСОБА_3 «Зоря Новобужжя» , а також на те, що громадянин ОСОБА_5, який був студентом з 1990 року по 1994 роки отримав земельну частку(пай).

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заяву підтримали, просили її задовольнити з підстав в ній зазначених.

Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не зявились. Від третьої особи надійшло заперечення на заяву, в якій він просить відмовити в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами.

Суд перевіривши доводи заявниці, її представника, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст..361 ЦПК України рішення або ухвали суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пунктах 3,6 від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з ново виявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч.2 ст.361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.1,2 ч.2 ст.361 ЦПК, є те що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядаються.

Відповідно до п.5 вищевказаної Постанови, процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема неповне встановлення фактичних обставин справи та ін..) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі або які могли бути встановлені при всебічному і повному зясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини 4 ст.10 ЦПК України, не є нововиявленими обставинами. Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу,про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставою для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Як видно з матеріалів цивільної справи, зокрема змісту апеляційної скарги ( а.с.93-96) позивачка доводила суду, посилаючись на невідповідність закону рішення Вільнозапорізької сільської ради № 68 від 27.12.1999 року «Про передачу земель у колективну власність ВАТ ОСОБА_3 «Зоря Новобужжя»(а.с. 136), Розпорядження Новобузької РДА № 150-р від 28.02.1998 року «Про перереєстрацію ВАТ «Новобузька агропромтехніка» (а.с.138), що процес приватизації землі у ВАТ «Агрофірма «ОСОБА_4» проводився з порушеннями вимог земельного законодавства , що призвело до невнесення її до списку осіб, які мають право на земельну частку(пай). При цьому нею надавались до суду архівні довідки № Ч/01-12/484 від 30.07.2014 року(а.с.23), № Ч/01-12/485 від 30.07.2014 року(а.с.24), довідка № 622 від 21.03.2012 р. Новобузького Держкомзему(а.с.11),список працівників ВАТ ОСОБА_3 «Зоря Новобужжя» на отримання земельного паю(а.с.58-61).

Аналогічне її твердження є в заяві про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами з посиланням на ті ж самі докази( рішення Вільнозапорізької сільської ради від 28.12.1999 року «Про передачу земель у колективну власність ВАТ ОСОБА_3 «Зоря Новобужжя», довідку № 622 від 21.03.2012 р. Новобузького Держкомзему, архівні довідки № Ч/01-12/484 від 30.07.2014 року, № Ч/01-12/485 від 30.07.2014 року, список працівників ВАТ ОСОБА_3 «Зоря Новобужжя» на отримання земельного паю, Розпорядження Новобузької РДА № 150-р від 28.02.1998 року «Про перереєстрацію ВАТ «Новобузька агропромтехніка») ,що містяться в матеріалах цивільної справи, які досліджувались судами першої, апеляційної та касаційної інстанції та їм дана оцінка при винесенні цими сувовими інстанціями своїх рішень.

Зазначені обставини, відповідно до вимог п.5 Постанови, не є нововиявленими ,так як на них посилалась позивачка ОСОБА_1 у своїх поясненнях та вони досліджувались під час первісного розгляду справи.

Стосовно документів, які заявниця отримала з Державного архівного відділу Новобузького району 09.12.2015 року, а саме рішення Новобузької районної ради № 159 від 26.02.1993 року «Про обєднання колективно-дольового господарства «Зоря» з Новобузькою райагропромтехнікою» та копії виписки з протоколу загальних зборів колгоспників колгоспу «Зоря» від 06.02.1993 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до роз'яснень п. 7 вищевказаної Постанови обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої ст.361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Надані заявницею документи, на які вона посилається, як на нововиявлені обставини, на її думку, порушень у розпаюванні землі при обєднанні КДГ «Зоря» з Новобузькою райагропромтехнікою, що призвели до пропуску її в списку осіб, що мають право на земельну частку(пай), суд не вважає нововиявленими, оскільки вони хоч і існували на час розгляду справи, однак були або могли бути їй відомі. Крім того, вони не є істотними, і не доводять її членство в ТОВ ОСОБА_3 «Зоря Новобужжя» на час отримання ним Державного акту на право колективної власності на землю серії І-МК № 000114 від 24.03.2000 року, так як остання звільнилась з товариства 28.12.1999 року за власним бажанням .

Відповідно до п. 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" вказано, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 208-210,361,363,365 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Новобузького районного суду Миколаівської області від 10 липня 2015 року за її позовом до до ВАТ ОСОБА_3 «Зоря Новобужжя», третя особа відділ Держземагенства (Держгеокадастру) у Новобузькому районі про визнання права на земельну частку(пай), у звязку з нововиявленими обставинами, відмовити .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подачі в пяти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: