ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/2019/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Панаід І.В.,

секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», про захист прав споживачів, припинення дії угоди та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати Угоду за № 345800 від 04.01.2011 р., яка була укладена між ним та відповідачем та додатки до неї за № 1,2,3,4,5 такими, що припинили свою дію з 10.12.2015 р. у зв'язку з повним виконанням, а також зобов'язати відповідача надати позивачу для підписання відповідні двосторонні акти, що свідчать про виконання зобов'язань за Угодою № 345800 від 04.01.2011 р. з додатками до неї за № 1,2,3,4,5.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 зазначав, що 04.01.2011 р. між ним та відповідачем була укладена Угода № 345800, предметом якої стало надання послуг системи Авто Так, спрямованих на придбання автомобіля ЗАЗ Ланос D4LM510 ціною 71 680, 00 грн. В подальшому до вказаної Угоди були укладені п'ять додатків.

02 листопада 2012 р. позивачем було отримано автомобіль ЗАЗ моделі VIDA SF69YO, 2012 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1. Того ж дня, в забезпечення виконання позивачем умов Угоди № 345800 між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Просто» було укладено договір застави автотранспорту.

На момент отримання автомобіля та згідно додатку Угоди № 345800 від 04.01.2011 р. позивач сплатив ТОВ «Авто Просто» 50 254, 56 грн.

Відповідно до п.1.3. Договору застави автотранспорту від 02.11.2012 р., загальна вартість предмета застави на момент укладання договору складала 86 880, 00 грн.

Виходячи з додатку №3 до Угоди № 345800 від 27.09.2012 р. та договору застави автотранспорту від 02.11.2012 р. загальна сума грошових зобов'язань ОСОБА_1 перед ТОВ «Авто Просто» склала 113 214, 79 грн., які він повинен був сплатити шляхом внесення 120 внесків.

Згідно п. 5 Додатку №3 до Угоди № 345800 від 04.01.2012 р. передбачено, термін дії угоди до 31 січня 2021 року. Тобто, позивачем необхідно було сплатити до 31 січня 2021 року 120 внесків, які складуть загальну суму в розмірі 113 214, 79 грн.

Дотримуючись умов Угоди, ОСОБА_1 здійснював регулярні щомісячні платежі, які на його думку, в сумі були більші, ніж передбачені угодою, та сплатив взяте на себе зобов'язання в сумі 113 214, 79 грн.

Вважаючи, що він повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачем позивач припинив сплачувати чергові платежі, та звернувся до відповідача з листом, в якому просив надати йому відповідні двосторонні акти, які б засвідчили виконання зобов'язання. Однак, листом від 24.12.2015 р. позивачу було повідомлено, про наявність в нього заборгованості у розмірі 18 повних внесків.

Також, не погоджуючись з діями відповідача, позивач, зокрема зазначав, що виконання умов Угоди суперечить Ліцензійним умовам провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача до зали судових засідань не з'явився подавши заяву про розгляд справи без його участі. Представником відповідача було подано письмові заперечення на позов ОСОБА_1 (а.с. 52-55), в яких він просив відмовити позивачу у задоволенні його позову.

Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

04.01.2011 р. між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 було укладено Угоду № 345800 та підписано додатки №№ 1, 2, 3, 4, 5, які є невід'ємними частинами угоди.

Угоду між ТОВ «Авто Просто» та позивачем було укладено з метою придбання легкового автомобіля ЗАЗ Ланос D4LM510, ціною 71 680, 00 грн.

В зв'язку з належним виконанням умов Угоди ОСОБА_1 отримав право на отримання автомобіля ЗАЗ Ланос.

Відповідно до п. 7.1 ст.7 Додатку №2 до Угоди: «Учасник, якому вже надано Право на отримання автомобіля, має право звернутись з проханням надати будь-яку марку та/або модель, що відрізняється від марки та/або моделі Автомобіля, зазначеної в додатку №1, із модельного ряду, запропонованого Постачальником для системи Авто Так».

15.10.2012 року позивач реалізував своє право на вибір іншого автомобіля шляхом подання заяви, в якій він просив змінити автомобіль марки

ЗАЗ Ланос на автомобіль марки ЗАЗ VIDA, базової комплектації, 2012 року випуску, вартість якого складала 86 880 грн., що підтверджується заявою ОСОБА_1 від 15.10.2012 р. (а.с.61).

02.11.2012 року позивач отримав автомобіль марки ЗАЗ VIDA, кузов НОМЕР_3, 2012 року випуску, колір сірий, державний номерний знак НОМЕР_2, та зареєстрував його на своє ім'я.

Для забезпечення вимог ТОВ «Авто Просто» до ОСОБА_1 щодо виконання останнім своїх зобов'язань, передбачених Угодою №345800 від 04.01.2011 р., та Додатком №1 від 04.01.2011 р., Додатком №2 від 04.01.2011 р., та Додатком №3, від 37.09.2012 р., сторонами було укладено договір застави від 02.11.2012 р., за яким, ОСОБА_1 (заставодавець), передав ТОВ «Авто Просто» (заставодержателю) в заставу автомобіль ЗАЗ моделі VIDA SF69Y0, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3, 2012 року випуску, колір сірий, державний номерний знак НОМЕР_2. (а.с.15).

Статтею 5 Угоди № 345800 від 04.01.2011 р. передбачає, що учасник зобов'язується виконувати зобов'язання передбачені Угодою, в порядку та строки, визначені угодою включаючи, але не обмежуючись: сплатити плату за послуги, пов'язані зі вступом до системи при укладенні угоди; сплатити плату за послуги, пов'язані з видачею автомобіля за системою при наданні такого права; щомісячно сплачувати повні внески; сплачувати внески зі страхування автомобіля після отримання автомобіля; отримати автомобіль за умови виконання зобов'язань, встановлених Угодою; підписати відповідний двосторонній акт, що свідчить про виконання зобов'язань за Угодою; за вимогою Авто Просто надавати копії квитанції про оплату внесків за угодою.

Після отримання автомобіля, позивач зобов'язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків. (а.с.9).

Згідно п. 2.1. ст. 2 Додатку №2 до Угоди, поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою, протягом всього строку існування групи, та повідомляється ТОВ «Авто Просто» виробником/ імпортером/ дистриб'ютором. (а.с.12).

Позивачем, за період з лютого 2011 року по грудень 2015 р. (включно), було сплачено 83, 2029 % вартості автомобіля; 102 внески в оплату послуг, що підтверджується розрахунком платежів ОСОБА_1 за Угодою № 345800 (а.с.59-60).

Починаючи з січня 2016 р. позивач припинив сплату щомісячних внесків, в зв'язку з чим у нього перед відповідачем утворилась заборгованість, яка складає 18 внесків в оплату послуг; 16, 7971 % вартості автомобіля.

Таким чином, позивачем у повній мірі не виконано умови Угоди щодо повної сплати щомісячних внесків передбачених Угодою.

Ознайомившись з умовами Угоди та додатками до неї, суд критично оцінює твердження позивача про повне виконання ним його зобов'язань перед відповідачем ТОВ «Авто Просто».

Додатком №3 не визначено порядок сплати внесків. Разом з тим, в абзаці 2 пункту 3 Додатку №3 визначено, що сума заборгованості за угодою має бути погашена в повному обсязі згідно з графіком внесків Учасника. Відповідно до положень статей 2, 3 Додатку №2 до угоди сума заборгованості може бути змінена в разі зміни поточної ціни автомобіля. (а.с.13).

Отже, враховуючи, зміну ціни отриманого позивачем автомобіля, зобов'язання позивача перед відповідачем залишаються виконаними не в повній мірі.

Твердження позивача про сплату ним повної вартості автомобіля суд не приймає виходячи з наступного.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як зазначено вище, відповідно до положень п.2.1 ст.2 додатку 2 до укладеної сторонами Угоди, поточна ціна автомобіля не є постійною, а змінюється в залежності від зміни вартості автомобіля за повідомленням виробника/ імпортера/ дистриб'ютора. З наданого відповідачем розрахунку платежів ОСОБА_1 за угодою (а.с.59) вбачається, що позивачем станом на 10.12.15 було внесено 134293,47грн., що не заперечує ОСОБА_1 в судовому засіданні, в той час як ціна автомобіля становила 203040грн. (а.с.59.60). Оскільки, станом на момент здійснення останнього платежу, доказів оплати повної вартості автомобіля позивачем не надано, а відповідно до п.5 Додатку №3 термін дії угоди визначено до 31 січня 2021 року, твердження позивача щодо повного виконання ним своїх зобов'язань за Угодою суд оцінює критично.

Що стосується посилань позивача на той факт, що виконання умов угоди відповідачем, суперечить Ліцензійним умовам провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, суд вважає їх необґрунтованими та зазначає наступне.

Законом України від 02 червня 2011 р. № 3462-ІV «Про внесення змін до деяких законів України щодо урегулювання ринків фінансових послуг» внесено зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та доповнено п. 11?, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі-Нацкомфінпослуг), затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

Ліцензійні умови закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників (і вимоги до них) такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах. З аналізу Ліцензійних умов слід зробити висновок про те, що діяльність таких груп направлена на легітимне використання фінансової схеми із залученням грошових коштів споживачів для придбання повного виду товарів та/або послуг.

Згідно з п. 1.2. ч. 1 Ліцензійних умов адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи.

Відповідно до додатку №2 Угоди система «АвтоТак» - це торговельна марка зареєстрована згідно із законодавством України та використовується для позначення послуг АВТО ПРОСТО з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Кожна укладена угода включається в групу, кожній сформованій групі надається порядковий номер, кожному учаснику системи - порядковий номер його в групі. Після оформлення групи учасників залучення інших учасників не відбувається. Право на отримання автомобіля здійснюється в порядку, передбаченому Угодою, і відповідно до платежів, здійснених самим учасником, а не відповідно до платежів, здійснених іншими учасниками групи.

Крім цього, враховуючи, що ТОВ «АВТО ПРОСТО» отримало відповідний дозвіл (ліцензію) на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо «придбання товарів у групах» у Нацкомфінпослуг, яка здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, не можна вважати, що така діяльність здійснюється товариством не легітимно, у тому числі й до введення законом ліцензування такої діяльності.

Така позиція збігається з позицією Верховного Сду України викладеною у постанові від 11.09.2013 р., справа № 6-40цс 13.

Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Оцінюючи вищевказані факти з урахуванням наданих сторонами доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про те, що обставини, на які позивач посилався у своїй позовній заяві, як на підстави своїх вимог є не обґрунтованими.

Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 169, 209, 213 - 215, 223 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», про захист прав споживачів, припинення дії угоди та зобов'язання вчинити певні дії, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -