Справа № 202/6464/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 листопада 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді: - ОСОБА_1

при секретарі: - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 12.03.2005 року.

Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 144. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку Діану, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Подружні стосунки між ними припинені з квітня 2016 року через різні характери та погляди на сімейне життя, постійні сварки. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. На примирення він не згодний, просив шлюб між ними розірвати.

Позивач в судове засідання не зявився, завчасно надав заяву, в якій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі. Судові витрати просив покласти на нього (а.с. 17).

Відповідач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, в якій просила шлюб розірвати, а справу розглянути за її відсутності (а.с. 19).

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.03.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 144 (а.с. 18).

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку Діану, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9, 10).

Подружні стосунки між сторонами припинені з квітня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дітей між сторонами немає.

За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб слід розірвати.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України і на підставі ст.ст. 24, 56, 104-105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 12.03.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 144, розірвати.

Копію рішення направити до Індустріального відділу РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.А. Бєльченко