Справа № 456/629/16-ц
Провадження № 2/456/838/2016
РІШЕННЯ

іменем України

24 травня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Янко Б. Я. ,

секретаря Стасів О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Лисятицька сільська рада, Стрийського району, Львівської області про визнання права власності на будинок, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги, звернулась до суду із позовом в якому просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 73, 7 кв.м. разом з господарськими спорудами: літньою кухнею, позначеною в технічному паспорті літерою «Б», сараєм «В», сараєм «З», гаражем «Г», вбиральня «Д», навіс «Ж», ворота «І», огорожа- 2, огорожа - 3, огорожа - 4, огорожа - 5, хвіртка - 6, хвіртка - 7, хвіртка - 8 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог покладається на те, що вищенаведений житловий будинок відносився до групи колгоспного двору. Станом на 15.04.1990 року головою цього колгоспного двору був її батько - ОСОБА_4, 1934 року народження, який до ня смерті проживав і був зареєстрований у даному господарстві. Крім нього, там були зареєстровані члени колгоспного двору, які зберігали право власності на нього, а саме: ОСОБА_3, 1932 року народження; ОСОБА_2, 1967 року народження та ОСОБА_1, 1970 року народження, а тому розмір частки кожного в майні колгоспного двору становив по ? частині.

Після смерті матері, вона звернулась в нотаріальну контору з метою оформити право власності на частину будинку, що належала ОСОБА_3, однак їй в цьому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, а тому змушена була звернутись з даним позов до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі просила суд позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи Лисятицької сільської ради Стрийського району, Львівської області - Брікнер Г.М. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, давши належну оцінку зібраним доказам по справі, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Так в судовому засіданні встановлено, згідно довідки № 338 від 11.02.2016 року, виданої виконкомом Лисятицької сільської ради Стрийського району Львівської області вбачається, що згідно запису в по господарській книзі № 2 по с. Пукеничі за 1986-1990 рр. станом на 15.04.1990 року у господарстві № НОМЕР_2 були зареєстровані: ОСОБА_4, 1934 року народження - батько позивачки; ОСОБА_3, 1932 року народження - мати позивачки; ОСОБА_2, 1967 року народження - чоловік позивачки та ОСОБА_1, 1970 року народження.

З свідоцтва про право власності, копія якого наявна в матеріалах справи, вбачається, що цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить на праві власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4. Дане свідоцтво було видано на підставі рішення виконкому Стрийської районної ради Народних Депутатів за № 32 від 21.01.1988 року.

Як вбачається з матеріалів справи, батько позивачки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується, свідоцтвом про смерть, виданого Лисятицькою сільською радою, Стрийського району, Львівської області, серія НОМЕР_1.

Крім того, з матеріалів справи видно, що мати позивачки - ОСОБА_3 також померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, видане виконавчим комітетом Лисятицької сільської ради, Стрийського району, Львівської області, актовий запис № 12, копія якого наявна в матеріалах справи.

Також в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про укладення шлюбу, серія НОМЕР_4, з якого чітко вбачається, що позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 21.10.1989 року зареєстрували шлюб у Лисятицькій сільській раді Стрийського району, Львівської області.

Згідно довідки № 337 від 11.02.2016 року, виданої виконкомом Лисятицької сільської ради, Стрийського району, Львівської області про те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 справді проживає в с. Пукеничі разом із чоловіком ОСОБА_2, 1967 року народження та сином ОСОБА_7, 1990 року народження.

Згідно ст. 120 ЦК України в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п.6, "а" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Згідно п. 6 "г" даної постанови загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 право на частину кожен в майні будинковолодіння не втратили і на даний час.

Однак в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 відмовився від належної йому частки у житловому будинку на користь дружини, позивача по справі ОСОБА_1, також додав письмову відмову від частки до матеріалів справи та не заперечував проти визнання права власності на вищенаведений житловий будинок за своєю дружиною - позивачкою ОСОБА_1.

Окрім цього, на ім'я позивачки ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, з якого вбачається, що інвентаризаційна вартість вищенаведеного житлового будинку становить 273 766 (двісті сімдесят три тисячі сімсот шістдесят шість) гривень.

Чинний Цивільний кодекс України вступив в дію 01.01.2004 року. Відповідно до п. п. 4 та 5 Прикінцевих і перехідних положень вказаний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Спадкове майно, що є предметом спору, було прийняте позивачем до набрання чинності Цивільним кодексом України, оскільки на час смерті матері проживала у спірному будинку та вступила в управління ним. Таким чином, позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину за правилами Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року.

Позивач ОСОБА_1 вживала заходів для оформлення свідоцтва про прийняття спадщини після смерті матері, однак їй було відмовлено у зв'язку з тим, що у неї немає жодних правовстановлюючих документів на будинок.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги є підставними, підтвердженими належними доказами у справі, а тому підлягають до задоволення, а саме слід визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 16, 316, 328, ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 73, 7 кв.м. разом з господарськими спорудами: літньою кухнею, позначеною в технічному паспорті літерою «Б», сараєм «В», сараєм «З», гаражем «Г», вбиральня «Д», навіс «Ж», ворота «І», огорожа- 2, огорожа - 3, огорожа - 4, огорожа - 5, хвіртка - 6, хвіртка - 7, хвіртка - 8 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 в дохід держави судовий збір в сумі 2 737 (дві тисячі сімсот тридцять сім) гривень 66 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Головуючий-суддя Б. Я. Янко