І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2016 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області
Головуючий суддя - Притуляк С.А.
при секретарі - Коверченковій М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Добропільського міськрайонного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: відділ реєстрації актів громадянського стану по м. Добропіллю Добропільського МРУЮ Донецької області, про встановлення факту народження дитини,-
Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження 19.02.2015р. в м.Макіївка Донецької області у матері громадянки України: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та батька: громадянина України: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, дитини - ОСОБА_3. Заява мотивована тим, що 19.02.2015р., заявниця народила доньку. З приводу народження дитини заявниці Комунальною медичною установою "Міська лікарня №6 м.Макіївка" було видано медичне свідоцтво про народження №71 від 19.02.2015р. (форма №103/о). 03.03.2015р. Заявниця, разом із своїм чоловіком, звернулася до органу РАЦС за місцем реєстрації, в якому їм пояснили, що працюють за законодавством України та видають законне свідоцтво про народження з реєстрацією в реєстрі України, а також видали свідоцтво про народження ОСОБА_3, засвідчене печаткою Відділу ДРАЦС реєстраційної служби Харцизського МУЮ, Серія І-НО №623158 від 03.03.2015р., актовий запис №69. Однак, через деякий час заявниці стало відомо, що вказана організація в березні 2015 року не мала доступу до реєстрів України. Оригінал медичного свідоцтва про народження знаходиться в Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Харцизського МУЮ, а видати дублікат у Комунальниій медичній установі "Міська лікарня №6 м.Макіївка" відмовилися. Посилаючись на положення ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» заявниця вказує, що медичне свідоцтво про народження №71 від 19.02.2015р. (форма №103/о). 03.03.2015р. та свідоцтво про народження ОСОБА_3, засвідчене печаткою Відділу ДРАЦС реєстраційної служби Харцизського МУЮ, Серія І-НО №623158 від 03.03.2015р., є недійсними та такими, що не створюють правових наслідків, а тому заявниця не може звернутися до УПСЗН для отримання соціальної допомоги та виплати при народженні дитини, і просить встановити факт народження її дитини в судовому порядку.
Заявниця в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі.
Заінтересована особа - представник Відділу реєстрації актів цивільного стану по м.Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, заперечень по справі не має.
Дослідивши докази по справі в їх сукупності, судом встановлено наступне.
На підтвердження факту народження дитини, заявницею додано до заяви: медичне свідоцтво про народження №71 від 19.02.2015р. (форма №103/о). 03.03.2015р., видане Комунальною медичною установою "Міська лікарня №6 м.Макіївка" та свідоцтво про народження ОСОБА_3, засвідчене печаткою Відділу ДРАЦС реєстраційної служби Харцизського МУЮ, Серія І-НО №623158 від 03.03.2015р.,а також протокол ультразвукового обстеження вагітніх, складений Харцизською центральною міською лікарнею.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За приписами ст..ст.57-60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Підставою для встановлення факту народження є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про народження дитини в певний час і за певних обставин.
Однак, всупереч наведених норм чинного законодавства, заявницею не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких можна було б встановити факт народження дитини заявниці в судовому порядку.
Так, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Надані заявницею:медичне свідоцтво про народження №71 від 19.02.2015р. (форма №103/о). 03.03.2015р., видане Комунальною медичною установою "Міська лікарня №6 м.Макіївка" та свідоцтво про народження ОСОБА_3, засвідчене печаткою Відділу ДРАЦС реєстраційної служби Харцизського МУЮ, Серія І-НО №623158 від 03.03.2015р.,а також протокол ультразвукового обстеження вагітніх, складений Харцизською центральною міською лікарнею, видані на тимчасово окупованій території, а тому не можуть вважатися належними та допустимими доказами на підтвердження факту народження дитини заявниці, оскільки є недійсними та не створюють правових наслідків.
Прізвища та контактні дані свідків, які б могли підтвердити факт народження дитини заявниці суду повідомлені не були, з клопотанням про виклик даних свідків до суду для допиту або про витребування додаткових доказів заявниця та її представник не зверталися та й взагалі не скористалися своїм правом приймати участь у судовому засіданні та додатково обґрунтувати свою заяву.
Фактично заявниця звернулася до суду із тими ж самими документами на підтвердження народження її доньки, з якими вона вже зверталася до Відділу реєстрації актів цивільного стану по м.Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області щодо роз'яснення юридичної чинності свідоцтва про народження ОСОБА_3 і яким їй було розяснено, що дані документи є недійсними та не створюють правових наслідків. Зокрема, заявниці роз'яснено, що на виконання наказів Міністерства юстиції України від 25.11.2014р. №246/7, 247/7 "Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області" та "Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області", відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької та Луганської областей, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на контрольовану територію. У зв'язку з відсутністю можливості, під час переміщення не були вивезені бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану цих відділів. Станом на 01.12.2014р. переміщені відділи державної реєстрації актів цивільного стану не приступили до виконання своїх повноважень. У зв'язку з цим, факт пред'явлення оформлених від їх імені після 01.12.2014р. документів про державну реєстрацію актів цивільного стану свідчитиме про видачу цих документів не територіальними органами Міністерства юстиції України. Також роз'яснено положення ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».
Недійсність даних документів усвідомлює і сама заявниця, зазначаючи про це у своїй заяві по встановлення факту народження в судовому порядку, однак, звертаючись до суду із даною заявою, будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт народження її доньки, не надала, зокрема, не звертаючись із клопотанням про виклик свідків або витребування додаткових доказів.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: відділ реєстрації актів громадянського стану по м. Добропіллю Добропільського МРУЮ Донецької області, про встановлення факту народження дитини, як необґрунтованої.
На підставі Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України " та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: відділ реєстрації актів громадянського стану по м. Добропіллю Добропільського МРУЮ Донецької області, про встановлення факту народження дитини - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення
Суддя С.А.Притуляк