Дата документу 10.11.2016
Справа № 320/3978/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2016 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Колодіної Л.В.,
при секретарі - Арифовій Л.А.,
за участю: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про припинення права власності на частку в спільному майні з виплатою грошової компенсації вартості частки,
Позивачі звернулись з позовом до відповідача про припинення права власності на частку в спільному майні з виплатою грошової компенсації вартості частки.
В своєму позові позивачі вказують, що їм на праві приватної власності належить 5/6 частин квартири АДРЕСА_1. ? частина квартири належить ОСОБА_1, а ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належить по 1/6 частці квартири. Решта квартири в розмірі 1/6 частки належить на праві власності відповідачці ОСОБА_4. Незважаючи на неодноразові спроби, згоди між позивачами та відповідачем щодо сумісного використання квартири не досягнуто. Частка відповідача у спільному майні є незначною, а тому виділити в натурі 1/6 частку з трикімнатної квартири із збереженням всіх властивостей квартири, є неможливим. Відповідачка спірною квартирою не користується, зареєстрована у приватному будинку за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с. Зміївка, вул. 30 років Перемоги, 12, що свідчить про те, що припинення права власності на частку квартири не завдасть їй істотної шкоди, оскільки житлом вона забезпечена. Ринкова вартість спірної квартири складає 270 722 грн.. Вартість 1/6 частин квартири в сумі 45 120,33 грн. на момент подачі позову, внесено позивачами на депозитний рахунок суду. Тому позивачі просять припинити право власності ОСОБА_4 на 1/6 частку в спільному майні, квартири АДРЕСА_1, з виплатою їй грошової компенсації вартості частки у сумі 45 120,33 грн. за рахунок позивачів та визнати за ними право власності на частку, що належала ОСОБА_4, в рівних частинах.
В судовому засіданні позивачі та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити в повному обсязі і прийняти заочне рішення. Позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що в цій квартирі відповідачка не проживає з 1996 року, а починаючи з 2008 року - там взагалі ніхто не проживає. Весь цей час позивач особисто сплачує комунальні послуги, тобто утримує квартиру. Позивач також пояснив суду, що відповідачка вже тривалий час мешкає в Херсонській області, до Мелітополя не приїжджає.
Позивач ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов, оскільки в цей час складно утримувати квартиру в якій ніхто не проживає.
Відповідачка в судове засідання, яке було призначене в режимі відеоконференції з Херсонським міським судом Херсонської області, не зявилась. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України відповідач був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи.
Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухав пояснення позивачів та представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що позивачам на праві приватної власності належить 5/6 частин квартири АДРЕСА_1. ? частина квартири належить ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право власності на житло б/н від 21.04.1993 року, виданого ДП «Мелітопольжитлосервіс» та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, реєстровий №2-770 /а.с.27- 29/, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належить по 1/6 частці квартири, на підставі свідоцтва про право власності на житло б/н від 21.04.1993 року, виданого ДП «Мелітопольжитлосервіс». Решта квартири в розмірі 1/6 частки належить на праві власності відповідачці ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право власності на житло б/н від 21.04.1993 року, виданого ДП «Мелітопольжитлосервіс» /а.с.29/.
Згідно звіту про оцінку майна від 13.05.2016 року, ринкова вартість спірної квартири АДРЕСА_1, складає 270 722 грн. /а.с.14-24/.
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області, станом на 04.04.2016 року ОСОБА_4 в м. Мелітополі і районі за реєстрацією не значиться /а.с.30/.
Згідно довідки Бериславського районного сектору УДМС України в Херсонській області від 09.07.2016 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.40/.
Згідно довідки старшої по дому від 09.11.2016 року, підпис якої завірений директором КП «Житломасив», ОСОБА_2 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (Крупської), буд.18 кв.53 з 2002 року. ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6 не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (Крупської), буд.18 кв.53 з 1996 року. З 2014 року в даній квартирі ніхто не проживає.
Відповідно до копій квитанцій про сплату комунальних послуг вбачається, що позивачами вчасно сплачуються грошові кошти за користування житлово-комунальними послугами у квартирі АДРЕСА_1.
Відповідно до квитанції №266 від 22.06.2016 року, позивачем було внесено на депозитний рахунок суду вартість 1/6 частини квартири в сумі 45 120,33 грн. /а.с.33-36/.
Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно положень ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.
Крім того, відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Отже, судом встановлено, що відповідачка не зареєстрована у спірній квартирі, тривалий час не проживає та не сплачує комунальні послуги, має незначну частку у спільному майні, згоди щодо порядку володіння та користування квартирою, що є спільною частковою власністю, досягнуто не було, а отже припинення її частки у спільному майні не завдасть істотної шкоди її інтересам, а тому суд вважає можливим припинити право власності ОСОБА_4 на 1/6 частку в спільному майні, а саме квартири АДРЕСА_1, з виплатою їй грошової компенсації вартості частки у сумі 45 120,33 грн. за рахунок позивачів та визнати за позивачами право власності на частку, що належала ОСОБА_4, в рівних частинах.
Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 212, 224-227 ЦПК України, ст.ст. 319, 355, 356, 358, 361, 364, 365, 367, 370 ЦК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про припинення права власності на частку в спільному майні з виплатою грошової компенсації вартості частки задовольнити в повному обсязі:
Припинити право власності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/6 частку в спільному майні, а саме квартири АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, право власності по 1/18 частини за кожним, на квартиру АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_4.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: Л.В. Колодіна