Справа № 766/689/16-ц
31 травня 2016 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.,
при секретарі Матієнко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні про звільнення майна з-під арешту,
Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, яку обґрунтував тим, що 17.03.2004 року державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні була винесена постанова, якою в ході примусового виконання виконавчого листа № 1-744, виданого 29.12.2003 року Ленінським міським судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 500,00 грн., було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1Ю, а саме: квартиру № 32, що знаходиться на вулиці Ак.Тарле в буд. № 2, в м. Херсон. В 2005 році ОСОБА_1, як боржник по виконавчому провадженню, в повному обсязі виконав рішення суду та сплатив на користь стягувача ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 500,00 грн. та виконавчий збір в розмірі 65,00 грн. З огляду на що, йому було повідомлено про те, що виконавче провадження відносно нього закінчено, в зв'язку з його виконанням, а накладений арешт на майно буде знято. В березні 2016 року йому стало відомо, що арешт квартири, накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні від 17.03.2004 року, не знято. 09.03.2016 року він звернувся до ВДВС із заявою про зняття арешту з належної йому квартири, однак йому було надано відповідь, що матеріали виконавчого провадження знищено та арешт може бути знято лише на підставі рішення суду. У звязку з чим, просив суд скасувати арешт, накладений на квартиру №32, розташовану за адресою: м. Херсон, вул.Ак.Тарле, 2, накладений постановою державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні від 17.03.2004 року.
Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Позивач у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Представник третьої особи ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Свідоцтвом №4131 про право власності на житло від 19.12.1996 року Управління обліку і використання комунального майна м.Херсона виконкому Херсонської міської Ради народних депутатів посвідчено, що квартира №32, яка знаходиться за адресою: м.Херсон, вулиця Ак.Тарле, буд.№2, належить на праві приватної, спільної сумісної власності ОСОБА_3 та членам його сімї ОСОБА_1.
Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АВ №425360 від 17.03.2004 року державного виконавця Маценко Л.Г. ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні, встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстровано 1/2 АДРЕСА_1, та накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1.
З фіскального чеку від 08.11.2005 року вбачається, що ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_2 524,00 гривень, а також виконавчий збір в розмірі 65,00 гривень.
Відповідно до витягу відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 09.03.2016 року вбачається, що постановою АВ 425360 від 17.03.2004 року, реєстраційний номер обтяження 2417497, державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні накладено арешт на квартиру № 32, розташовану за адресою: м. Херсон, вул. Ак. Тарле, 2, яка належить ОСОБА_1
09.03.2016 року позивач звернувся до ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні для отримання інформації щодо вищевказаних виконавчих проваджень та отримання копій постанов.
25.03.2016 року ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні було надано відповідь, в якій зазначено, що виконавче провадження, при примусовому виконанні якого було накладено арешт - знищено.
Виходячи з положень ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Судовий порядок вирішення питання про зняття арешту накладеного державним виконавцем, передбачено ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження». Виходячи з положень даної статті і, враховуючи вищезазначені висновки суду про неможливість зняття арешту в позасудовому порядку, питання поставлене на розсуд суду не виходить за межі його компетенції.
Таким чином, судом встановлено, що на даний час існує арешт, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ 425360 від 17.03.2004 року, якою накладено арешт на квартиру №32, розташовану за адресою: м.Херсон, вул.Ак.Тарле,2, яка належить ОСОБА_1. Зазначена обставина порушує права позивача, враховуючи, що стягнення за виконавчими листами вже не проводяться і провадження є закритими.
Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що за наявності арешту (обтяження), накладеного на рухоме та нерухоме майно, порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", ст. ст. 15, 321 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту задовольнити.
Скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Суворовського РУЮ у м.Херсоні серія АВ №425360 від 17.03.2004 року на 1/2 частину квартири №32, що знаходиться по вул.Ак.Тарле,2, в м.Херсоні та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (на підставі Свідоцтва №4131 про право власності на житло від 19.12.1996 року).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона позивачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду, а відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Суддя: С.І. Майдан