Справа № 182/1872/16-ц
Провадження № 2/0182/2221/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.04.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Менжинської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка до дня смерті була зареєстрована та мешкала за адресою: АДРЕСА_1. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з:

- житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності від 26.11.1987 року, виданого на підставі рішення виконкому Нікопольської районної ради народних депутатів від 23.10.1987 року № 249/3;

- земельної ділянки, площею 0,28 га, наданої для обслуговування житлового будинку та ведення приватного господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 11.12.1997 року, виданого Менжинською сільською радою народних депутатів;

- земельної ділянки, площею 2.820 га, за кадастровим НОМЕР_2, пай НОМЕР_3, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Менжинської сільської ради Нікопольського району, Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 від 28.08.2002 року, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією.

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт від 03.03.2015 року, згідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося і все те, що буде належати їй за законом або за заповітом заповідала їй. В лютому місяці 2016 року вона звернулася до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилось після померлої. Проте у його видачі їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що нею не надано оригіналу документа, що підтверджує право власності спадкодавця на вищезазначене майно. Для вирішення цього питання державною нотаріальною конторою їй рекомендовано звернутися до Нікопольського міськрайонного суду. З вказаних вище причин вона як спадкоємець не може набути право власності на майно, яке належало спадкодавцеві, в порядку спадкування через нотаріальну контору. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 та ст.1225 Цивільного кодексу України, вона має право на спадкування, в тому числі і на житловий будинок та земельні ділянки. До державної нотаріальної контори оригінал свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 26.11.1987 року, який було видано на ім'я ОСОБА_2, вона надати не змогла, оскільки цей документ було втрачено ще за життя бабусі. Відновити свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 26.11.1987 року не змогла, а отже і оформити спадщину через нотаріальну контору і отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця, їй теж не вдається. На підтвердження факту належності померлій вищезгаданого будинку нею надаються такі документи: копія свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 26.11.1987 року, копія технічного паспорту на житловий будинок, копія Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 11.12.1997 року (для обслуговування житлового будинку). За таких обставин, виходячи з приписів ст. 16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку. Тому звернулась до суду.

В судове засідання позивач не прибула, надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 (а.с.6), яка до дня смерті була зареєстрована та мешкала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7). Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з:

- житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності від 26.11.1987 року, виданого на підставі рішення виконкому Нікопольської районної ради народних депутатів від 23.10.1987 року № 249/3 (а.с.11, 18-20);

- земельної ділянки, площею 0,28 га, наданої для обслуговування житлового будинку та ведення приватного господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 11.12.1997 року, виданого Менжинською сільською радою народних депутатів (а.с.12);

- земельної ділянки, площею 2.820 га, за кадастровим НОМЕР_2, пай НОМЕР_3, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Менжинської сільської ради Нікопольського району, Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 від 28.08.2002 року, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією (а.с.13).

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт від 03.03.2015 року, згідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося і все те, що буде належати їй за законом або за заповітом заповідала позивачці (а.с.8-10). В лютому 2016 року позивачка звернулася до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилось після померлої. Проте у його видачі позивачці було відмовлено, у зв'язку з тим, що нею не надано оригіналу документа, що підтверджує право власності спадкодавця на вищезазначене майно (а.с.15). Для вирішення цього питання державною нотаріальною конторою позивачці було рекомендовано звернутися до Нікопольського міськрайонного суду. Оригінал свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 26.11.1987 року, який було видано на ім'я ОСОБА_2, позивачка надати не змогла, оскільки цей документ було втрачено ще за життя спадкодавці ОСОБА_2 На підтвердження факту належності померлій вищезгаданого будинку позивачка надала копію свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 26.11.1987 року (а.с.11), копію технічного паспорту на житловий будинок (а.с.18-20, копії Державних актів на право приватної власності на землю (а.с.12-13).

За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.10, 11, 212-214 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1, право власності на:

- житловий будинок з господарськими спорудами, що складається з: житлового будинку (літ.„А"), загальною площею - 36.1 кв.м. і житловою площею - 26.9 кв.м., сіней (літ.„а"), літньої кухні (літ.„Б"), літньої кухні (літ.„б"), входу в підвал (літ.„Впд"), підвалу (літ.„В"), сараю (літ.„Г"), сараю (літ.„Д"), сараю (літ.„Е"), сараю (літ.„Ж"), вбиральні (літ.„З"), споруджень 1-6, I - замощення, який знаходиться в: АДРЕСА_1, та належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право особистої власності від 26.11.1987 року;

- земельну ділянку, площею 0,2500 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку за кадастровим НОМЕР_5, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 11.12.1997 року, виданого Менжинською сільською радою народних депутатів;

- земельну ділянку, площею 0,0300 га, надану для ведення особистого селянського господарства за кадастровим НОМЕР_6, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 11.12.1997 року, виданого Менжинською сільською радою народних депутатів;

- земельну ділянку, площею 2.820 га, за кадастровим НОМЕР_2, пай НОМЕР_3, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Менжинської сільської ради Нікопольського району, Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 від 28.08.2002 року, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційне оскарження на рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал