У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., ШтеликС.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції у Миколаївській області, заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 26 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаною скаргою, посилаючись на те, що 9 липня 2014 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції у Миколаївській області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим 6 червня 2014 року Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з неї на користь публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк») заборгованості за кредитним договором від 3 жовтня 2008 року та додаткових угод до нього.

Заявник указувала про те, що у порушення вимог ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» вищевказану постанову державного виконавця не було направлено їй рекомендованим листом і вона її не отримувала, а вперше ознайомилась з її змістом 9 листопада 2015 року через свого представника, який в цей день ознайомився з матеріалами виконавчого провадження.

Вважала, що державним виконавцем безпідставно прийнято заяву про відкриття виконавчого провадження від неуповноваженої особи банку та відкрито виконавче провадження.

З урахуванням наведеного ОСОБА_3 просила суд визнати дії державного виконавця неправомірними та скасувати постанову від 9 липня 2014 року про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 26 січня 2016 року, у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким її скаргу задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що виконавче провадження державним виконавцем відкрито правомірно й підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Такі висновки судів є правильними, відповідають матеріалам справи й вимогам закону, а наданим доказам суд дав належну правову оцінку (ст. 212 ЦПК України).

Судом установлено, що 9 липня 2014 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції у Миколаївській області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим 6 червня 2014 року Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Перший Український МіжнароднийБанк» заборгованості за кредитним договором від 3 жовтня 2008 року та додаткових угод до нього.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Виконавче провадження відкрите на підставі заяви представника стягувача, ПАТ «Перший Український МіжнароднийБанк», ОСОБА_5, поданої 7 липня 2014 року разом з оригіналом виконавчого листа та нотаріально посвідченою довіреністю, якою він уповноважений вчиняти такі дії.

Отже, доводи скарги ОСОБА_3 та її касаційної скарги про те, що заяву державному виконавцю про відкриття виконавчого провадження надала неуповноважена банком особа, не відповідає обставинам справи та положенням ст. 245 ЦК України.

Судом установлено, що у матеріалах вищевказаного виконавчого провадження відсутні докази направлення ОСОБА_3 копії зазначеної постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Проте представник ОСОБА_3 9 листопада 2015 року був ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження та отримав з нього копії документів, а, отже, суди дійшли вірного висновку про те, що саме з цього часу заявник дізналася про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, суди дійшли правильного висновку про те, що виконавче провадження державним виконавцем відкрито правомірно й підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні. Ненаправлення та несвоєчасне ознайомлення боржника із постановою про відкриття виконавчого провадження не є підставою, передбаченою Законом України «Про виконавче провадження», для її скасування. Інших доводів незаконності дій державного виконавця скарга не містить (ст. 11 ЦПК України).

Отже, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

О.В.Закропивний

С.П.Штелик