У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Максимчук З.М.,

суддів: Собіни І.М., Хилевича С.В.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 08 липня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку у порядку спадкування,

у с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 08 липня 2013 року позов ОСОБА_2 задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування після ОСОБА_4, яка померла 01.07.2011 року на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: с.Голишів, вул.Центральна, будинок 22 Рівненського району Рівненської області.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вказує, що рішення є незаконним та таким, що порушує її права та обов»язки, оскільки суд вирішив питання про її права та обов»язки на майно, належне їй за заповітом і при цьому не залучив її до участі у справі.

Зазначає, що відповідно до заповіту від 13.10.1998 року, складеного ОСОБА_4 на ім»я ОСОБА_1, їй заповідалась ? частина житлового будинку з надвірними будівлями. Проте, вона відмовилась від прийняття спадщини на користь відповідача ОСОБА_2

Доводить, що була єдиним спадкоємцем за заповітом, а її відмова від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 є незаконною, так як не відповідає вимогам закону, отже і не може вважатись відмовою взагалі і не може бути врахована судом.

Стверджує, що є спадкоємцем за заповітом і спадкове майно після смерті матері належить їй.

Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_5 просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

________________________________________________________________________________________________

Справа № 1716/2205/2012 Головуючий у суді 1 інстанції - ОСОБА_6

Провадження № 22-ц/787/18/2016 Суддя-доповідач - ОСОБА_7

Перевіривши доводи апеляційної скарги, межі вимог, заявлених у суді 1-ї інстанції та рішення, ухвалене судом 1-ї інстанції, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Встановивши обставини справи, дослідивши доводи ОСОБА_1, викладені нею в апеляційній скарзі та у наданих суду поясненнях, враховуючи характер спірних правовідносин, що склалися між сторонами, колегія суддів приходить до висновку про те, що вказаним рішенням суду 1-ї інстанції не вирішувалося питання про права та обов»язки ОСОБА_1 і ухвалене судом рішення будь-яким чином їх не порушує.

Матеріалами справи достовірно встановлено, що ОСОБА_1 27.12.2011 року подала до Рівненської рацйонної державної нотаріальної контори Рівненської області заяву про відмову від прийняття спадщини померлої матері ОСОБА_4 і за законом і за заповітом на користь її чоловіка ОСОБА_2 /а.с.27/ спадкоємця за законом.

Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття /п.6 ст.1273 ЦК України/.

Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 239-231 і 233 ЦК України /ч.5 ст.1274 ЦК України/.

Тобто, якщо відмова від спадщини не була своєчасно відкликана, вона як правочин може бути згодом визнана недійсною.

Як пояснила в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1, до нотаріальної контори з заявою про відкликання заяви про відмову від спадщини за заповітом та про визнання вказаного правочину в установленому законом порядку недійсним не зверталась.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції не вирішував питання про права і обов»язки ОСОБА_1, а тому вона не є особою, що має право на оскарження даного рішення.

З роз»ясень п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» вбачається, що якщо при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

За наведених обставин, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 08 липня 2013 року підляга є закриттю.

Керуючись ст.ст. 292 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 08 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, правонаступником якого є ОСОБА_9, про визнання права власності на частину житлового будинку у порядку спадкування - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності

Головуючий : З.М. Максимчук

Судді : І.М. Собіна

ОСОБА_10