АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 637/610/15-ц Головуючий І інстанції Островська Н.І.
Провадження: 22-ц/790/931/16 Головуючий ІІ інстанції Бездітко В.М.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів Сащенка І.С., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Міхелєвої Я.С.,

розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-КМК», треті особи: Орган опіки та піклування Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області, ОСОБА_3 про повернення земельної ділянки, за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-КМК» до ОСОБА_1, який діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області, ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі дійсним, -

встановила:

У червні 2015 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії ХАР-08 № 001989 ОСОБА_2 встановлена II група інвалідності з 01.11.2009 року безстроково внаслідок психічного розладу. Піклувальником встановлено його матір, ОСОБА_3, яку через її похилий вік 03.03.2015 року замінено на ОСОБА_1

Зазначав, що ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка площею 7,8379 га, розташована на території Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

01.08.2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Восток-КМК» укладено договір оренди землі, підписаний колишнім піклувальником ОСОБА_3 Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Шевченківському районі Харківської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.11.2012 року.

Посилаючись на порушення вимог ч. 1 ст. 224 ЦК України, ст. 71 ЦК України щодо відсутності дозволу органу опіки та піклування на вчинення правочину, керуючись ст. 203, ч.ч. 2, 3 ст. 215 ЦК України представник позивача просив застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та зобов'язати ТОВ Восток-КМК» повернути піклувальнику ОСОБА_2 - ОСОБА_1 земельну ділянку площею 7,8379 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовану на території Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

У вересні 2015 року представник відповідача подала до суду зустрічний позов про визнання договору оренди землі дійсним, посилаючись на те, що 01.08.2012 року між ТОВ «Восток-КМК» та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі, який 09.11.2012 року зареєстровано у відділі Держкомзему у Шевченківському районі Харківської області. Договір підписано піклувальником ОСОБА_3 та протягом трьох років виконується сторонами належним чином. З жодних питань щодо неналежного виконання умов договору піклувальник не звертався. З березня 2015 року новим піклувальником є ОСОБА_1, який оспорює даний правочин та вважає його нікчемним.

Представник відповідача зазначав, що при укладенні договору оренди земельної ділянки право власника не порушувалось, оскільки відсутність дозволу органу опіки та піклування не є підставою для визнання правочину недійсним, так як прямо не передбачено законом. Укладений договір оренди виконується належним чином, в тому числі за період його дії орендарем було виплачено орендну плату в сумі 18 551,50 грн., в тому числі: в 2012 році -6400,70 грн.; в 2013 році - 6251,80 грн.; в 2014 році - 5899,00 грн.. Таким чином, в результаті належного виконання договору оренди землі від 01.08.2012 року ОСОБА_2, над яким встановлено піклування, отримав грошові кошти у вигляді орендної плати в сумі 18551,50 грн., жодної шкоди йому чи його майну укладенням та виконанням договору оренди землі завдано не було. Навпаки, вказаний правочин повністю відповідає інтересам орендодавця, який набув матеріальної вигоди, а також за період виконання договору відбулося підтримання його земельної ділянки в належному стані, її оброблення, внесення добрив, тобто збереження майна. Договір оренди землі від 01.08.2012 року відповідає типовому договору оренди землі, містить всі істотні умови, передбачені чинним законодавством, та щодо яких було досягнуто згоди в момент укладання. Договір виконується сторонами належним чином, є чинним та дійсним. За вказаним договором як орендодавець так і орендар мають взаємні права та обов'язки, які ними виконувалися на протязі всього часу дії договору, жодних оскаржень чи заперечень щодо виконання правочину з моменту укладення договору не надходили, до суду орендодавець та його піклувальник щодо оспорювання правочину не зверталися. Отримання ж орендної плати за договором оренди землі від 01.08.2012 року свідчить про досягнення згоди щодо всіх істотних умов договору, його визнання та виконання, настання юридичних наслідків для обох сторін за договором. Отже, з огляду на викладене, вважає, що договір оренди землі від 01.08.2012 року повністю відповідає інтересам ОСОБА_2, вчинений на його користь, тому є всі підстави для визнання такого правочину дійсним.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1відмовлено.

Зустрічний позов ТОВ «Восток-КМК» задоволено. Визнано дійсним договір оренди землі від 01.08.2012 року, укладений між ТОВ «Восток-КМК» та ОСОБА_3 від імені та в інтересах недієздатного ОСОБА_2, зареєстрований 09.11.2012 року за № 02099, на земельну ділянку площею 7,8379 га з кадастровим № :03:000:0167 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Восток- КМК» судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити, а у задоволенні зустрічного відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування скарги зазначено, що суд першої інстанції, при розгляді справи неповно, не всебічно зясував всі обставини справи та не дослідив всі докази у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 71 ЦК України піклувальник має право дати згоду на вчинення правочинів, передбачених частиною першою цією статті, лише з дозволу органу опіки та піклування. Згідно відповіді на запит виконавчого комітету Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області, ОСОБА_3 за період часу з 01.01.2012 р. по 01.08.2012 р. з питань отримання дозволу органу опіки та піклування сільської ради на укладення договору оренди спірної земельної ділянки не зверталась. А тому, вважає, що це є підставою для визнання такого правочину недійсним.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з положень ч. 2 ст. 224, ст. 226 ЦК України та прийшов до висновку про те, що протягом дії оренди спірної земельної ділянки сторонами договору жодного разу не порушувались умови договору, в тому числі, щодо виплати орендної плати, що підтверджується відповідними видатковими касовими ордерами та відомостями про виплату орендної плати. Орендна плата своєчасно та в повному обсязі сплачувалась як в грошовій так і в натуральній формі згідно умовам договору, що підтвердили представники сторін в судовому засіданні. Окрім того представник позивача зазначила, що отримана орендна плата використовувалась в інтересах недієздатного ОСОБА_2, що сприяло покращенню його життя та матеріального стану.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

По справі встановлено, що відповідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії ХАР-08 № 001989 ОСОБА_2 встановлена II група інвалідності з 01.11.2009 року безстроково. Піклувальником встановлено його матір - ОСОБА_3 /а.с. 9, 10/.

Рішенням суду від 11.04.2007 року ОСОБА_2 визнано недієздатним /а.с. 82/.

03.03.2015 року рішенням № 1 опікунської ради Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області піклувальником над ОСОБА_2 призначено ОСОБА_1 /а.с. 11/.

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка площею 7,8379 га, кадастровий номер: :03:000:0167, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області /а.с. 14/.

01.08.2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Восток-КМК» укладено договір оренди, який зареєстрований 09.11.2012 року за № 02099 у відділі Держкомзему у Шевченківському районі Харківської області /а.с. 15, 16, 47, 48/. Договір, а також акт прийому-передачі земельної ділянки від 09.11.2012 року, акт визначення меж земельної ділянки в натурі від 09.11.2012 року, схеми розташування земельної ділянки та кадастровий план /а.с. 49-52/ підписано піклувальником. Отримання піклувальником орендної плати за договором свідчить про його згоду з умовами договору та його дійсність.

За повідомленням виконкому Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області ОСОБА_3 з 01.01.2012 року по 01.08.2012 року з питань отримання дозволу органу опіки та піклування сільської ради на укладення договору оренди земельної ділянки, не зверталася /а.с. 17/. Проте, ця обставина сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3, як піклувальник ОСОБА_2, дозвіл органу опіки та піклування на укладення договору оренди землі від 01.08.2012 року не отримувала, що є підставоюдля визнання такого правочину недійсним є безпідставними та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 224, 226 ЦК України на вимогу заінтересованої особи земельний правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування, може бути визнаний судом дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідає інтересам фізичної особи, над якою встановлено опіку або піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, договір оренди землі від 01.08.2012 року відповідає типовому договору оренди землі, містить всі істотні умови, передбачені чинним законодавством, та щодо яких було досягнуто згоди в момент укладання, з 01.08.2012 року виконується сторонами належним чином, є чинним та дійсним. За вказаним договором як орендодавець так і орендар мають взаємні права та обов'язки, які ними виконувалися на протязі всього часу дії договору. Жодних оскаржень чи заперечень щодо виконання правочину з моменту укладення договору не надходили, до суду орендодавець та його піклувальник щодо оспорювання правочину не зверталися.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що договір оренди землі від 01.08.2012 року повністю відповідає інтересам ОСОБА_2 та вчинений на його користь.

Більш того, не задоволення зустрічного позову буде порушувати права ОСОБА_2, оскільки позбавить його матеріальної підтримки.

Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування рішення при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді