НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

26 липня 2016 рокуСправа № 322/781/16

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_2

про: визнання договору купівлі-продажу удаваним,

встановив:

21 липня 2016 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

- визнати договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, від 12.09.2013, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, удаваним, визнавши як такий, що вчинений з метою приховати договір застави в забезпечення договору позики від 12.09.2013.

Ухвалою судді від 25.07.2016 було відкрито провадження у справі.

26.07.2016 судом отримано заяву позивача про збільшення позовних вимог, в якій позивач додатково до вищезазначеної позовної вимоги просить суд:

- скасувати рішення приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 як державного реєстратора про державну реєстрацію права приватної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за відповідачем ОСОБА_2 від 12.09.2013 за індексним № 5813638.

Водночас, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, 27.06.2016 позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та належить відповідачу ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3, РНОКПП: НОМЕР_1).

Вирішуючи питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Частиною третьою цієї статті визначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, заява про забезпечення позову має містити обґрунтування необхідності вжиття запропонованих заявником заходів забезпечення позову з урахуванням, зокрема обставин цивільної справи, особи відповідача та з посиланням на конкретні факти, що свідчать про можливе утруднення чи неможливість виконання рішення суду без вжиття таких заходів.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачем зазначено, що відповідач має намір терміново продати спірну квартиру, водночас в разі задоволення позову буде визнано, що позивач є власником вищезазначеної квартири, а незабезпечення позову призведе до відчуження відповідачем цієї квартири іншому власнику, що унеможливить виконання рішення суду.

Разом з цим, враховуючи зміст заявлених позовних вимог, задоволення позову призведе до припинення права власності відповідача на спірну квартиру, але водночас і зумовить виникнення у нього права застави, оскільки сама по собі удаваність правочину не припиняє прав та обовязків сторін за договором, який вони насправді вчинили (ч. 2 ст. 235 ЦК України), крім випадку коли такий договір визнається судом недійсним як оспорюваний, або є нікчемним.

Проте, в позовній заяві та заяві про забезпечення позову відсутні твердження про нікчемність насправді укладеного сторонами, на думку позивача, договору застави, а також вимоги про визнання цього договору недійсним з підстав, передбачених чинним законодавством України.

Заставодержатель в силу приписів ст.ст. 589 591 ЦК України може звернути стягнення на предмет застави за наявності підстав та в порядку, передбаченими цими нормами Закону. Реалізація предмету застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 591 ЦК України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову жодним чином не вплине на виконання рішення суду по даній справі, відтак суд не вбачає підстав для вжиття цих заходів забезпечення позову, оскільки вони є неспівмірними із заявленими вимогами.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 151 153, 208, 210, 293 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня отримання її копії до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Суддя С.С. Гасанбеков