печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4906/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2016 року Печерський районний суд м.Києва

в складі головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Котко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), 3-ті особи ОСОБА_2, Школа вищої спортивної майстерності м.Києва про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати , посилаючись на те , що працював на посаді директора Школи вищої спортивної майстерності м.Києваз 16.08.2012р. згідно наказу № 47-п від 16.08.2012р.

Наказом № 42-к від 27 січня 2015р. Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) був звільнений з займаної посади згідно п.3 чт.41 КЗпПУкраїни -за вчинення працівником ,який виконує виховні функції аморального проступку не сумісного з продовженням даної роботи. Вважає дане звільнення незаконнним , оскільки не являється працівником , який виконуєвиховні функції. Згідно п.1.2 Контракту від 2.01.2013р. директор здійснює керівництво Спортшколою відповідно до посадових обов»язків на підставі єдиноначальності та умовах , викладних в Контракті , у відповідності із чиним законодавством України і Статутом Дитячо-юнацької спортивної школи. Крім того в наказі про звільнення вказано , що знаючи про відсутність спортнивного звання , незаконно використовував відомості про нявність спортнивного звання «Майстер спорту СРСР» та внаслідок цього привласнив кошти бюджету міста Києва. Однак він з вересня 2014р. за власною інінціативою припинив отримання надбавки . Трудова книжка з вини відповідача не вручена. Тому просив визнати незаконним та скасувати наказ № 42-к від 27.01.2015р., поновити на посаді , стягнути невиплачену заробітну плату за час вимушеного прогулу , моральну шкоду в розмірі 10000грн.

Представник відповідача, 3-ї особи Школа вищої спортивної майстерності м.Києва проти позову заперечував, вказував на те , що наказ виданий відповідно до закону та права позивача не порушує.

3-тя особа ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з»явилася , про день та час розгляду справи повідомлявся, суд вважає можливим розглянути справу в його відсутність.

Суд , заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові матеріали справи , приходить до слідуючого.

Встановлено , що позивач працював на посаді директора Школи вищої спортивної майстерності м.Києваз 16.08.2012р. згідно наказу № 47-п від 16.08.2012р.

Наказом № 42-к від 27 січня 2015р. Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) був звільнений з займаної посади згідно п.3 чт.41 КЗпПУкраїни (за вчинення працівником ,який виконує виховні функції аморального проступку не сумісного з продовженням даної роботи.

В наказі відповідачем вказано , що аморальним проступком слід вважати винні дії керівника позашкільного навчального закладу ОСОБА_1, що полягають у свідомому незаконному привласненні шляхом використання завідомо неправдивих відомостей грошових коштів у сумі 4742грн.60 коп.

В обґрунтування прийнятого наказу про звільненні представник відповідача посилався на те що з 02.01.2013 року позивач отримував щомісячну надбавку до заробітної плати у розмірі 206 грн. 20 коп. за наявність у нього спортивного звання «Майстер спорту СРСР» з плавання. Однак , 11.11.2014р. до Департаменту освіти та науки молоді і спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшло повідомлення від Міністерства молоді та спорту України (лист № 7895/52) щодо відсутності інформації про присвоєння позивачу, який є директором Школи вищої спортивної майстерності м. Києва, звання «Майстер спорту СРСР» з плавання, що підтверджувалося архівною довідкою Міністерства спорту Російської Федерації № 611 від 18.08.14р. Вказував на те , що позивач, знаючи про відсутність у нього спортивного звання, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно та всупереч інтересам служби, недотримуючись педагогічної етики, встановленого порядку призначення надбавок за спортивні звання, незаконно використав відомості про наявність у нього спортивного звання «Майстер спорту СРСР», та внаслідок цього тривалий час незаконно та безпідставно привласнював собі кошти бюджету міста Києва.Одночасно, перебуваючи на посаді директора ШВСМ м. Києва, позивач, зокрема, виконував обов'язки щодо дотримання вимог Конституції України, законів України, інших законодавчих та нормативних актів, наказів Міністерства освіти і науки України, Міністерства молоді та спорту України, тощо, обов'язки зі здійснення функцій виховного та педагогічного характеру.

Відповідно до роз"яснень Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6.11.1992р. "Про практику розгляду судами трудових спорів" п.28 З підстав вчинення аморального проступку, несумісного з

продовженням даної роботи (п.3 ст.41 КЗпП ), можуть бути звільнені

лише ті працівники, які займаються виховною діяльністю, наприклад,

вихователі, вчителі, викладачі, практичні психологи, соціальні

педагоги, майстри виробничого навчання, методисти, педагогічні

працівники позашкільних закладів. Таке звільнення допускається як

за вчинення аморального проступку при виконанні трудових

обов'язків, так і не пов'язаного з ними (вчинення такого проступку

в громадських місцях або в побуті). Звільнення не може бути

визнано правильним, якщо воно проведено лише внаслідок загальної

оцінки поведінки працівника, не підтвердженої конкретними фактами.

Згідно п.2.3.2 Контракту від 2.03.2013р. позивач зобов»язаний реалізовувати державну політику в галузі освіти, фізичної культури та спорту.

Статтею 41 КЗпП України визначено додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов.

Так, відповідно до пункту 3 статті 41 КЗпП України вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи, є підставою для розірвання трудового договору з працівником.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 лютого 2015р. у справі № 6-248цс14- д

о суб'єктів, які можуть бути звільнені за вказаною підставою, належать учасники навчально-виховного процесу, зазначені у статті 50 Закону України «Про освіту», а саме: керівні, педагогічні, наукові, науково-педагогічні працівники, спеціалісти.

Отже, звільнення працівника, який виконує виховні функції та який вчинив аморальний проступок, допускається за наявності двох умов: 1) аморальний проступок повинен бути підтверджений фактами; 2) вчинення проступку несумісне з продовженням роботи, що має виховну функцію.

Аморальним проступком є винне діяння, що суперечить загальноприйнятим нормам і правилам, порушує моральні устої суспільства, моральні цінності, які склалися в суспільстві, і суперечить змісту трудової функції, тим самим дискредитуючи службово-виховні, посадові повноваження відповідного кола осіб. Зокрема, аморальним слід вважати появу в громадських місцях у нетверезому стані, нецензурну лайку, бійку, поведінку, що принижує людську гідність тощо.

При таких обставинах суд приходить до висновку , позивача було звільнено лише на підставі загальної оцінки і жоден із наведених доводів не може бути підставою для звільнення працівника за вчинення аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи , передбачений п.3 ст.41 КЗпП України, тому наказ № 42к від 27.01.2015р. підлягає скасуванню ,а позивач поновленню на роботі.

Вимоги про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відповідно до ст..235 КЗпП України , підлягають задоволенню в розмірі 81227,59 грн. , оскільки встановлено, що заборгованість складає 12 місяців 16 днів , а згідно довідки(а.с.196) середньомісячна заробітна плата становить 6491,07 грн.

Відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн. підлягають задоволенню частково в розмірі 1500 грн. в узагальненому вигляді моральних страждань яких він зазанв в резулуьтаті звільнення з роботи.

При таких обставинах позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1055,87 грн. (812,27грн.+ 243грн.60 коп. )

Відповідно до ст. 367п.4 ЦПК України рішення в частині поновлення на роботі та стягненню заробітної плати за місяць (6491,07 грн .) підлягає виконанню негайно.

Керуючись ст. ст.41 п.3 , 235, 237-1 КЗпП України , ст. ст.10,11,60,209,212,213 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), 3-ті особи ОСОБА_2, Школа вищої спортивної майстерності м.Києва про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задовольнити.

Скасувати Наказ № 42-к від 27 січня 2015р. Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Поновити ОСОБА_1 на посаді директора Школи вищої спортивної майстерності м.Києва з 27 січня 2015р.

Стягнути з Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 81227,59 грн.

Стягнути з Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1500 грн.

Стягнути з Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради на користь держави судовий збір в розмірі 1055,87 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць в розмірі 6491,07 грн. підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Печерський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Остапчук Т.В.