_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1826/16-ц
Провадження № 2/520/2165/16
УХВАЛА

16.02.2016 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 банк розвитку» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_1 банк розвитку» ОСОБА_3 надіслали до Київського районного суду міста Одеси позов до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 банк розвитку» заборгованість за кредитним договором №IKCASHVG.75548/005 від 23.08.2013 року у розмірі 15502 гривні 89 копійок.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, яка складає 1378 гривень 00 копійок.

Згідно зі ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Позивачем визначено у позовній заяві ціну позову у розмірі 15502 гривні 89 копійок.

Враховуючи визначену позивачем ціну позову, сума судового збору підлягає стягненню у розмірі 1378 гривень 00 копійок.

До позовної заяви позивачем не надано квитанції на підтвердження сплати судового збору подання позовної заяви майнового характеру.

Представником позивача надано до позову заяву про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі, посилаючись на те, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 27.11.2014 року №743 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 РОЗВИТКУ» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014 року №132 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР», згідно з яким з 28.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_1 РОЗВИТКУ» (далі - ПАТ «ВБР»). Відповідно до Наказу №1 від 28.11.2014, до виконання повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації приступив п. Міхно Сергій Семенович. Керуючись частиною четвертою статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №44 від 27.02.2015 року про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР» до 27.03.2015 року включно. Згідно Наказу №111 від 30.03.2015 року «Про продовження повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР» продовжено повноваження ОСОБА_3 до дня отримання Фондом рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВБР». Рішенням №177 від 23.09.2015 року "Щодо повноважень тимчасового адміністратора ПАТ "ВБР" уповноваженій особі Фонду на здійснення тимчасової адміністрації"" продовжено повноваження ОСОБА_3 до моменту отримання ФГВФО від Національного банку України відповідного рішення щодо ліквідації вищезгаданого банку. На підставі постанови Правління Національного банку України від 21.12.2015 року №914 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 РОЗВИТКУ», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.12.2015 року №234 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВБР» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано їй всі повноваження ліквідатора в Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_1 РОЗВИТКУ» (далі - ПАТ «ВБР») з 23 грудня 2015 року. Відповідно до Наказу №441 від 22.12.2015 року "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВБР" та делегування повноважень ліквідатора банку", до виконання повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Розвитку" приступив п. Міхно Сергій Семенович терміном на два роки з 23.12.2015 року по 22.12.2017 року включно. Станом на 05.01.2016р. відомості про початок ліквідаційної процедури включені до ЄДР, що підтверджується відповідним витягом з сайту Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що свідчить про усунення перешкод процесу сплати судового збору у найближчий час.

Відповідно до п. п. 5, 6, 7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно з ч.1 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 ст. 82 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за № 10, відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати. З урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

До позовної заяви представником позивача не надано доказів на підтвердження майнового стану Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 банк розвитку» та на підтвердження посилань викладених стосовно відстрочення позивачеві сплату судового збору.

Крім того представником позивача у заяві про відстрочення сплати судового збору зроблено посилання те, що відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь- які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 59 ЦПК України).

Суд зазначає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях та відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

У звязку з вищевказаним, позивачеві необхідно надати до суду докази на підтвердження саме майнового стану Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 банк розвитку» (наприклад: банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо), на підтвердження того, що у позивача немає необхідної суми грошових коштів на рахунках для сплати судового збору за подання відповідної позовної заяви майнового характеру до суду.

У разі ненадання позивачем вказаних доказів на підтвердження посилань на вимогу про відстрочення сплати судового збору, позивачеві необхідно надати до позовної заяви квитанцію на підтвердження сплати судового збору за подання позовної заяви майнового характеру за ставками встановленими Законом України «Про судовий збір» вираховуючи зі встановленої позивачем ціни позову, а саме підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Керуючись ч. 1 ст.121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 банк розвитку» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків поданої заяви - пять днів з дня отримання копії ухвали, в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Калініченко Л. В.