Справа № 462/772/16 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 22-ц/783/6613/16 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шандри М.М.

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні третьої особи ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 4 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_4, Залізничний районний відділ у м. Львові Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області про визнання особи такою, що позбавлена права користування житловим приміщенням, зняття особи з реєстрації місця проживання, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 4 жовтня 2016 року провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_4, Залізничний районний відділ у м.Львові Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області про визнання особи такою, що позбавлена права користування житловим приміщенням, зняття особи з реєстрації місця проживання зупинено до набуття законної сили рішення № 461/5958/16-ц, за позовом ОСОБА_6 до Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, треті особи: ЛКП «Граніт», ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про права власності та скасування державної реєстрації права власності.

Вказану ухвалу оскаржила ОСОБА_3

В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права. Судом не повно з'ясовано усі фактичні обставини справи та не досліджено та не надано належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. Зазначає, що у справі №461/5958/16 вона бере участь лише як третя особа і аж ніяк не як відповідач. Тому вказаний позов не є пов'язаний із даною справою. Крім цього, зазначає, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 та є дружиною рідного брата ОСОБА_2 , котра свого часу дозволила проживати у цій квартирі сім'ї ОСОБА_2 та враховуючи те, що при приватизації квартири ніякі норми права не порушені, розгляд справи № 461/5958/16 про визнання недійсним та скасування наказу, визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності ніяким чином не впливає на розгляд справи, у якій зупинено провадження.

У судове засідання окрім третьої особи ОСОБА_2 та представника позивача ОСОБА_3, третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_4 - ОСОБА_5, решта особи, що беруть участь у справі (їх представники) не з'явилися, причин неявки не повідомили, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників) зважаючи на те, що особи, які беруть участь у справі належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України та відмову судом у розгляді клопотання про відкладення розгляду справи, яке було подано від імені адвоката ОСОБА_8 без підпису особи, яка таке подала.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення третьої особи ОСОБА_2 та представника позивача ОСОБА_3, третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції, посилаючись на п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК України та зупиняючи провадження у даній справі, виходив з того, що в провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться справа № 461/5958/16-ц, за позовом ОСОБА_6 до Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, треті особи: ЛКП «Граніт», ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про права власності та скасування державної реєстрації права власності. Оскільки рішення по вказаній справі має преюдиційне значення, підставою позову є право власності отримане в результаті приватизації, що оспорюється, то без визначення правомірності набуття права власності позивачем, неможливо вирішити питання про виселення наймача (а.с. 7, 11), що проживав там до приватизації цього приміщення по теперішній час, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не слід вважати підставними, такими, що відповідають обставинам, що мають значення та вимогам закону.

Так, відповідно до п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно ж до п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Закінчення провадження у справі з цих підстав без ухвалення рішення має бути належно вмотивовано в ухвалах, постановлених з цього приводу. Про наслідки вчинення зазначених процесуальних дій суд роз'яснює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК і правил, що їх регулюють. Суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках, передбачених статтею 201 ЦПК, а за наявності підстав, визначених статтею 202 ЦПК, має право як на зупинення, так і на відмову в задоволенні такої заяви. Визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Підставою для зупинення провадження за пунктом 4 частини першої статті 201 ЦПК може бути також відкриття Конституційним Судом України провадження за зверненням відповідно до статті 43 Закону України від 16 жовтня 199 року N 422/96-ВР "Про Конституційний Суд України" про офіційне тлумачення положень Конституції України чи закону, що мають застосовуватися при вирішенні справи, яка перебуває у провадженні суду. При неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства, підставою для зупинення провадження у цивільній справі може бути лише наявність кримінальної справи на розгляді в суді. Разом з тим підставою зупинення провадження у справі не може бути касаційне оскарження попередніх судових рішень у справі. Застосовуючи пункти 2, 3, 5 частини першої статті 202 ЦПК відповідно про зупинення провадження у зв'язку із захворюванням сторони, перебуванням її у службовому відряджені чи призначенням судом експертизи, суд повинен виходити з того, що у таких випадках відповідно до змісту статті 157 ЦПК провадження у справі може бути зупинено, якщо передбачається, що зазначена відсутність сторони або проведення експертизи триватиме понад установлені строки розгляду справ. Правило частини другої статті 202 ЦПК про те, що суд не зупиняє провадження у випадках, установлених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті, якщо відсутня сторона веде справу через свого представника, не застосовується до випадків, коли суд викликає позивача або відповідача для особистих пояснень.

Як вбачається із матеріалів даної цивільної справи, зокрема, позовної заяви, - ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_4, Залізничний районний відділ у м. Львові Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області про визнання відповідача таким, що позбавлений права користування житловим приміщенням - квартирою розташованою за адресою: 79000, АДРЕСА_1 власником якої вона є; зняття ОСОБА_6 з реєстрації у вказаній квартирі та виселення його з цієї квартири.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що 30 вересня 2016 року, Галицьким районним судом м. Львова відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_6 до Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, треті особи: ЛКП «Граніт», ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 8 жовтня 2008 року №1940-Ж-З, згідно якого ОСОБА_3 8.10.2008 року видано свідоцтво про право власності №2377-3 на квартиру за адресою АДРЕСА_1; визнання недійсним свідоцтва про право власності №2377-3, виданого Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради ОСОБА_3, згідно якого їй передається у власність квартира за адресою АДРЕСА_1; скасування державної реєстрації права власності згідно витягу «Про реєстрацію права власності на нерухоме майно» в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» за реєстраційним номером 25691660, за яким на ОСОБА_3 зареєстровано квартиру за адресою АДРЕСА_1, до розгляду якої судом і зупинено провадження у даній справі.

Зважаючи на суб'єктний склад сторін у справі за позовом ОСОБА_6 та заявлені вимоги, а саме факт подання позову із згаданими вимогами лише до одного відповідача Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, колегія суддів вважає, що вказане не свідчить про те, що дана справа не може бути розглянутою до вирішення справи, що розглядається у Галицькому районному суді м.Львова. Тобто за таких обставин не слід вважати, що у справі за позовом ОСОБА_6, що розглядається у Галицькому районному суді м.Львова при визначеному складі сторін та заявлених вимогах можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у даній справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Враховуючи вказане, доводи апеляційної скарги слід вважати обґрунтованими та таку задовольнити, ухвалу ж суду скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.4, 311 ч.1 п. 2-4, 313, 314 ч.1 п.2, 315, 317 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 4 жовтня 2016 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Р.П. Цяцяк

М.М. Шандра