АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2278/15-ц Номер провадження 22-ц/786/574/16Головуючий у 1-й інстанції Гальченко О. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів: Абрамова П.С.,Акопян В.І.

при секретарі Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, просила ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до їхньої малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 24 грудня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено, попереджено відповідача ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, покладено на органи опіки та піклування: Полтавська РДА в особі Служби у справах дітей та Виконавчий комітет Октябрської районної у м.Полтаві ради в особі Служби у справах дітей контроль за виконанням ОСОБА_3 своїх батьківських обовязків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції позбавив її можливості поставити питання відповідачу, при винесенні рішення по справі не звернув увагу на те, що відповідач по справі не зявлявся до органу опіки і піклування на виклик як і до суду першої інстанції, побачення з дитиною відбувається у нього один раз на рік.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.23).

Шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 11 травня 2011 року Терешківською сільською радою Полтавського району Полтавської області, розірвано 04.02.2012 року Октябрським ВДРАГЦС Полтавського МУЮ Полтавської області (а.с.21-22).

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 13 вересня 2012 року стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 аліменти в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи із 14.10.2011 року до досягнення повноліття дитиною (а.с.19). Згідно довідки ВДВС Полтавського РУЮ за ОСОБА_3 рахується заборгованість зі сплати аліментів у сумі 17 535 грн. 46 коп. за станом на 01 листопада 2015 року (а.с.20, 58).

Рішенням Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області №4729/01-28 від 21.12.2015 року визнано доцільним позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_4 (а.с.114-117).

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції з дотриманням вимог процесуального закону зробив правильний висновок про недоведеність позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків з виховання дитини.

Як роз'яснено у абзаці другому пункту 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, обов'язковою умовою для ухвалення рішення про позбавлення особи батьківських прав є доведеність факту винних дій чи бездіяльності батька, чи матері.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з оцінкою судом наданих у справу доказів.

Проаналізувавши надані докази, зокрема письмові пояснення свідків (а.с.6,9,13,15), довідку-розрахунок державного виконавця (а.с.20), довідку Центру первинної медико-санітарної допомоги (а.с.28), характеристики на дитину (а.с.29,30), акти (а.с.59-64), письмові пояснення-заперечення відповідача (а.с.71-74, 80, 118), рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві ради (а.с.78,79), пояснення учасників розгляду справи (а.с.85-89,119-122), висновок органу опіки та піклування (а.с.114-117), колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції виконав вимоги ст.212 ЦПК України та у своєму рішенні у відповідності до вимог ст.214 ЦПК України навів переконливі мотиви, з яких він визнав недоведеним факт умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків.

Пояснення учасників розгляду справи у суді апеляційної інстанції підтверджують правильність висновку суду першої інстанції про те, що першопричиною спору між сторонами є взаємне небажання зрозуміти одне одного задля забезпечення нормального розвитку і виховання дитини.

Апеляційна скарга не містить нових засобів доказування, її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції. За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.303, ст.307 ч.1 п.1, ст.308, ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.А. Лобов

Судді В.І.Акопян

ОСОБА_5

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов