Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - ОСОБА_5, про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», в інтересах якого діє Бугор Надія Іванівна, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») в якому просив: визнати недійсним односторонній правочин, укладений відповідачем у формі рішення та дій банку щодо підвищення відсоткової ставки за кредитним договором з 11,5 % річних до 15,5 % річних; застосувати наслідки недійсності правочину шляхом зарахування здійснених позивачем платежів за підвищеною процентною ставкою, що складають різницю між процентною ставкою у розмірі 11,5 % річних та 15,5 % річних в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги за позовом обґрунтовувала тим, що 04 квітня 2008 року між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії, згідно з яким надання кредиту здійснюється окремими частинами (траншами), зі сплатою 11,5 % річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеному в Додатку № 2 до кредитного договору, що є невід'ємною його частиною, в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 337 000,00 доларів США. Позивач вважає, що ПАТ «Укрсоцбанк», у порушення порядку, встановленого умовами кредитного договору, та приписів чинного законодавства було в односторонньому порядку підвищено відсоткову ставку за кредитним договором без передбаченого договором та законом повідомлення позивача про прийняте рішення щодо підвищення процентної ставки та підписання додаткової угоди про внесення змін до кредитного договору в частині розмірів відсоткової ставки.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано недійсним односторонній правочин, укладений ПАТ «Укрсоцбанк», у формі рішення та дій щодо збільшення, починаючи з 20 жовтня 2008 року, відсоткової ставки за договором про надання відновлювальної кредитної лінії, укладеним 04 квітня 2008 року між цим Банком та ОСОБА_4, з 11,5 % річних до 15,5 % річних.

Застосовано наслідки недійсності укладеного ПАТ «Укрсоцбанк» правочину у формі рішення та дій щодо збільшення, починаючи з 20 жовтня 2008 року, відсоткової ставки за договором про надання відновлювальної кредитної лінії, укладеним 04 квітня 2008 року між цим банком та ОСОБА_4, з 11,5 % річних до 15,5 % річних, шляхом зарахування здійснених ОСОБА_4 платежів за збільшеною процентною ставкою за користування кредитом, що становить різницю між належними до сплати 11,5 % річних та 15,5 % річних, в рахунок погашення (сплати) заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії, укладеним 04 квітня 2008 року між цим Банком та ОСОБА_4

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ПАТ «Укрсоцбанк», не погоджуючись з даними судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 04 квітня 2008 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії, згідно з яким надання кредиту здійснюється окремими частинами (траншами), зі сплатою 11,5 % річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеному в Додатку № 2 до кредитного договору, що є невід'ємною його частиною, в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 337 000,00 доларів США та кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 02 (другого) квітня 2023 року (включно), на умовах, визначених кредитним договором.

Між цими ж сторонами 01 жовтня 2008 року укладено договір про внесення змін до кредитного договору від 04 квітня 2008 року, яким збільшено максимальний ліміт заборгованості за кредитним договором до 400 000,00 доларів США.

Згідно з протоколом засідання управляючого комітету роздрібного бізнесу № 380 від 24 вересня 2008 року прийнято рішення, яким зобов'язано регіональні філії та ОПЕРУ ГО банку провести роботу з підвищення процентних ставок за всіма кредитами фізичних осіб, окрім тих кредитів, по яких вся сума заборгованості перенесена на рахунки простроченої та сумнівної заборгованості.

За пунктом2.7 кредитного договору у разі зміни кредитної політики в наслідок рішень законодавчої або виконавчої влади, Національного банку України, а також в разі настання іншої події, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів кредитора та яка не залежить від волі сторін, кредитор має право змінити (збільшити або зменшити) процентну ставку за користування кредитом, що визначена у п. 1.1 кредитного договору.

Згідно із п. 2.7.1 кредитного договору, про намір змінити розмір процентів та/або комісій кредитор зобов'язаний повідомити позичальнику не пізніше, ніж за 10 календарних днів до дати початку їх введення, а також надати позичальнику для укладання проекти двох примірників відповідної додаткової угоди (договору про внесення змін) до кредитного договору.

Пунктом 2.7.2 кредитного договору встановлено, що у разі, якщо позичальник погодиться з запропонованими кредитором змінами розміру процентів та/або комісій, він протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання від кредитора двох примірників відповідної додаткової угоди (договору про внесення змін) до цього договору підписує їх, повертає їх кредитору для підписання з боку кредитора. Після їх підписання кредитор повертає один примірник додаткової угоди (договору про внесення змін) позичальнику. Цей договір вважається зміненим в частині розмірів процентів та/або комісій після підписання позичальником та кредитором і скріплення його печаткою відповідної додаткової угоди (договору). Зазначені зміни вводяться в дію з дати, вказаної у відповідній додатковій угоді (договорі).

За змістом п. 2.7.3. кредитного договору у разі, якщо позичальник не погодився із запропонованими кредитором змінами розмірів процентів та/або комісій і не укладе протягом 10 календарних днів з дня отримання двох додаткових угод, кредитор має право в односторонньому порядку розірвати цей договір у порядку, передбаченому кредитним договором, та вимагати від позичальника дострокового погашення ним у повному обсязі заборгованості за кредитом, сплати процентів та комісій, а також можливої неустойки (штрафу, пені) відповідно до умов кредитного договору. Вимога кредитора щодо дострокового погашення вимог за кредитним договором підлягає задоволенню у тридцятиденний строк від дня її пред'явлення.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до наданої відповідачем довідки від 10 квітня 2015 року, починаючи з 20 жовтня 2008 року відсотки за кредитним договором від 04 квітня 2008 року позичальнику ОСОБА_4 нараховуються за ставкою 15,5 %річних.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що банком не було дотримано порядок, визначений п. 2.7.1 кредитного договору, щодо зміни процентної ставки.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій, вирішуючи даний спір дійшли до обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відсоткова ставка за користування кредитом, встановлена кредитним договором від 04 квітня 2008 року, була збільшена банком з 11,5 5 до 15,5 % річних в односторонньому порядку, що є порушенням умов кредитного договору, так як банком не надано доказів, які б свідчили про повідомлення позичальника про намір кредитора змінити розмір процентної ставки, як того вимагає п. 2.7.1 кредитного договору.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів та зводяться до переоцінки досліджених судами першої та апеляційної інстанцій доказів у справі, що не входить до повноважень суду касаційної інстанції.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», в інтересах якого діє Бугор Надія Іванівна, відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко
Г.І. Мостова