АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №642/6581/15-ц Головуючий суддя І інстанції Грінчук О. П.
Провадження № 22-ц/790/944/16 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із трудових правовідносин
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря : Костюченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Південна залізниця» на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Південна залізниця», треті особи: ОСОБА_4, профком вільної профспілки Харківської вагонної дільниці №1 Південної залізниці про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2015 року вказаний позов задоволено. Скасовано наказ № 144/ДЗ від 09.07.2015 р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності провідника пасажирських вагонів ОСОБА_3 за підписом в.о. начальника Харківської вагонної дільниці № 1 державного підприємства «південна залізниця» ОСОБА_4, вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з таким рішенням суду Державне підприємство «Південна залізниця» в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду незаконне, необґрунтоване, і таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. У скарзі зазначено, що суд невірно оцінив доказ вини позивача акт, складений ревізорами, в якому зазначено, що в вагоні № 5 перебувало вісім пасажирів без проїзних документів. Акт, складений ревізорами, до теперішнього часу позивачем не оскаржений у встановленому чинним законодавством порядку, суд першої інстанції дійшов невірного висновку, що відповідачем були порушені вимоги ст. 252 КЗпП України в частині ненадання згоди профспілкового органу на притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися у судове засідання, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши їх доводи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наведених підстав.

При цьому районним судом встановлені наступні обставини. Згідно наказу від 08.01.1973 року № 4 ОСОБА_3 була прийнята на посаду провідника пасажирських вагонів Харківського резерву провідників Південної залізниці. Працює провідником пасажирських вагонів Харківської вагонної дільниці № 1 Південної залізниці.

27 травня 2015 року на дільниці Миколаїв-Знам?янка працівниками ЦКРУ УЗ був перевірений поїзд № 375 сполученням Херсон-Харків.

В акті від 27.05.2015 року № 008688, складеного ревізорами ЦКРУ УЗ, зазначено, що пасажири ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 проїжджали від ст. Миколаїв до ст. Снігуровка без квитків. Пасажирам виписаний тариф по квитанціям на загальну суму 200 грн. Крім того, у вагоні № 5 проїжджала без проїзного документу пасажирка ОСОБА_11, з дитиною віком до 12 років від ст. Миколаїв до ст. Снігуровка, яка від сплати тарифу відмовилась у зв?язку з тим, що перед цим оплатила проїзд провіднику вагону № 5.

Згідно до наказу № 144/Дз від 09.07.2015 року в.о. начальника відокремленого підрозділу «Харківська вагонна дільниця № 1» ДП «Південна залізниця», у зв?язку з порушенням вимог п. 1.5.3, п. 3.6.4, п. 3.9.5 Інструкції провіднику пасажирських вагонів № ЦЛ-0038 та п. 7.3 Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, за допущення у вагон безквіткових пасажирів і відповідно до п. 8.2.1, провіднику пасажирських вагонів ОСОБА_3, т. № 7238, оголошено догану згідно п. 1 ст. 147 КЗпП України.

Відмовляючи у задоволенні позову районний суд виходив з того, що вина ОСОБА_3 у провезенні безбілетних пасажирів безспірно не доведена, у справі відсутні докази, що саме ОСОБА_3 отримала кошти за безбілетний проїзд громадянки ОСОБА_11, або що вона причетна до проїзду безбілетних пасажирів. Жоден зі свідків не конкретизували особу провідника, яка допустила безбілетний проїзд, а тому їх пояснення не можуть свідчити про наявність вини ОСОБА_3 у цьому правопорушенні та порушенні трудової дисципліни.

Пунктом 1 статті 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано заходи стягнення у вигляді догани, або звільнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Інструкцією провіднику пасажирських вагонів № ЦЛ-0038, затвердженою ОСОБА_12 Укрзаліниці від 01.09.2003р. № 234-Ц передбачені такі службові обов?язки для ОСОБА_3:

п. 1.5.3 Знати і виконувати Правила перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України;

п. 3.6.4 При ревізії у вагоні, який він обслуговує, провідник зобов'язаний:разом із начальником поїзда підписати акт і дати письмове пояснення з приводу виявлених порушень та недоліків: перевезення безквиткових пасажирів, надлишкової ручної поклажі, повторного використання постільної білизни тощо;

п. 3.9.5 На шляху прямування, у пунктах формування та обороту провідникам забороняється: допускати у вагон сторонніх осіб, у т.ч. безквиткових пасажирів та осіб з надлишковою ручною поклажею.

Правилами перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, які затверджені наказом міністра транспорту та зв?язку України від 27.12.2006 року № 1196, зареєстровані в МЮ України 04 квітня 2007 року за № 310/13577, передбачено:

п. 7.3. Пасажири без проїзних документів чи з недійсними проїзними

документами, з прізвищем та іменем у проїзному документі, які не відповідають даним документа, що посвідчує особу (за винятком допущених описок не більше трьох знаків), без документів, що посвідчують особу, з ручною поклажею більше встановлених норм та з перевищенням розмірів, установлених для ручної поклажі, у вагон не допускаються.

п. 7.21. У виняткових випадках з дозволу начальника поїзда дозволяється посадка пасажирів у поїзд, якщо вони не встигли придбати проїзні документи в касі. При цьому посадка дозволяється тільки в штабний вагон з подальшим оформленням проїзду: протягом 1 години з моменту відправлення поїзда з пункту формування (обороту) і протягом 30 хвилин - з проміжних станцій. Штрафи при цьому не стягуються.

Як вбачається із вказаного акту від 27 травня 2015 року, із його змістом не згодний начальник поїзду та провідник ОСОБА_3, яка відмовилася його підписувати (а.с. 51).

ОСОБА_12 в.о. начальника відокремленого підрозділу «Харківська вагонна дільниця № 1» державного підприємства «Південна залізниця» ОСОБА_4 від 21.07.2015 року № 144/ДЗ про оголошення догани провіднику пасажирських вагонів ОСОБА_3 вбачається, що підставою для цього були висновки комісії по розгляду порушень, які скоєні робітниками вагонної дільниці, що здійснюють обслуговування пасажирів в поїздах при начальнику Харківської вагонної дільниці № 1 від 28.05.2015 року, за якими у вагоні № 5/14381 було виявлено перевезення 8-ми безквіткових пасажирів, про що було складено відповідний акт (а.с. 58-64).

Із протоколу засідання вказаної комісії вбачається, що провідник ОСОБА_3 у своєму письмовому поясненні повідомила, що по станції ОСОБА_9 вона здійснила посадку пасажирів, приблизно 10 чоловік, безквіткових пасажирів у вагон не брала, по відправленню поїзда пішла по вагону збирати квитки, потім надала пасажирам постільну білизну, та почала заповнювати бланк ЛУ-72. Як пояснює ОСОБА_3, приблизно через 15-20 хвилин після відправлення до неї в купе підійшла жінка, повідомила, що вона ревізор та попрохала надати квитки, в цей час вона побачила, як в її вагон зайшов ще один ревізор, який привів із собою жінку з дитиною років 7-ми, яка повідомила, що їде до своїх родичів. Також ОСОБА_3 повідомила, що потім ревізори, двоє хлопців та жінка з дитиною з її вагону пішли, в її вагоні ревізори ніякі документи не складали, пояснення з неї та з пасажирів не брали, по станції Апостолове її викликали до начальника поїзду, де її повідомили, що складено акт за масове провезення пасажирів, від підпису в акті вона відмовилася (а.с. 60).

Провідник штабного вагону №7/14845 ОСОБА_13 у своєму письмовому пояснені повідомив, що після відправлення поїзду, приблизно хвилин через 5-10, прийшов один перевіряючий зі сторони вагону № 6, через 15 хвилин на вагон прийшло 6 чоловік, які повідомили, що вони з вагону № 5 і йдуть на буфет, він їм пояснив, що зараз йде перевірка і запропонував їм повернутися на свої місця (а.с. 60).

Другий провідник вагону №7/14845 ОСОБА_14 у своєму письмовому поясненні повідомила, що через 15 хвилин після відправлення поїзду зі станції ОСОБА_9 через її вагон збоку вагону № 6 пройшли 5-6 пасажирів, які повідомили, що йдуть до вагону буфету, але її напарник попросив їх повернутися на свій вагон, так як тривала перевірка і повів їх в бік вагону № 6 (а.с. 60).

Провідник вагону № 6/14707 ОСОБА_15 у своєму письмовому поясненні повідомив, що після перевірки його вагону перевіряючи спитали, що за люди, чоловік 6, знаходяться в коридорі його вагону, після зясування разом з перевіряючими було встановлено, що вони прийшли з боку вагона № 4 та №5, перевіряючи забрали даних людей і пішли в бік вагонів №№ 4, 5 (а.с. 60-61).

На підставі вказаних пояснень провідників вагону № 6, 7 комісія дійшла висновку, що безквіткові пасажири прийшли з вагону № 5 і що вони здійснювали посадку через цей вагон, за що відповідальна провідник ОСОБА_3 (а.с. 61).

Однак цей висновок не можна вважати обґрунтованим, оскільки відповідач не надав доказів про те, що безквіткові пасажири були виявлені ревізорами саме у вагоні № 5, відповідні пояснення цих пасажирів з цього приводу відсутні. Послання представника відповідача на письмові пояснення пасажира ОСОБА_16 про те, що вона сіла на ст. Миколаїв і за проїзд заплатила провіднику вагону, яка їй за це квитанцію не видала, при перевірці ревізорами вийшла з вагону, вела себе некоректно, виганяла з вагону, обєктивно нічим не підтверджені. Вказаний пасажир на ОСОБА_3 не вказувала, обєктивних даних про те, що ОСОБА_16 була виявлена ревізорами саме у вагоні № 5/14381 матеріали справи також не містять. Як вбачається із вищевказаного протоколу засідання комісії, ревізори при проведенні перевірки вагонів діяли без залучення начальника поїзду ОСОБА_17, який для цього ними не запрошувався, хоча й перебував на своєму робочому місці (а.с. 58-64). Як пояснив ОСОБА_17, після відправлення поїзду зі станції ОСОБА_17 хвилин через 5 на штабний вагон № 7/14845 прийшов перевіряючий і повідомив, що в склад поїзду здійснила посадку група для перевірки, він передав перевіряючому всі необхідні документи, він здійснив запис у рейсовому журналі, після чого за згодою ревізора пішов на інші вагони, де були перевіряючи, на вагоні № 5 він зустрів ревізорів та двох пасажирів, у яких ревізори зясовували, в якому вагоні вони здійснюють проїзд. Начальник поїзду ОСОБА_17 повідомив, що ні квитанцій, ні коштів для сплати даних квитанцій за проїзд він не бачив, звідки взялися 8 чоловік він не знає. Як пояснив йому провідник ОСОБА_18 (вагон № 4), після відправлення поїзду він виявив, що в нього не встигли вийти 4 проводжаючих і він разом з ними направився до штабного вагону, щоб оформити проїзд, але на зустріч йшли перевіряючи, які повідомили, що самі оформлять квитанції на проїзд (а.с. 62-63).

Як вбачається із письмових пояснень пасажира вагону № 5 ОСОБА_19, він в той день був очевидцем посадки пасажирів на ст. Миколаїв на протязі всієї стоянки потягу і бачив усіх пасажирів, які входили до вагону № 5. Після відправлення поїзду був свідком того, як ревізор зупинив двох людей, що йшли через вагон № 5 до іншого вагону, і став перевіряти їх проїзні документи. Після цього ревізор зупинив у тамбурі біля туалету жінку, яка з дитиною проходила із іншого вагону. На запитання ревізора жінка відповіла, що вона шукає по вагонам родича (а.с. 161).

Відповідач не представив належних і допустимих доказів про те, що вказані в ОСОБА_6 від 27 травня 2015 року безквіткові пасажири здійснили посадку на ст. Миколаїв саме до вагону № 5, а висновки з цього приводу, які містяться у протоколі засідання комісії по розгляду цього порушення від 28.05.2015 року ґрунтується лише на припущеннях.

Згідно до п. 3.6 Інструкції провіднику пасажирських вагонів № ЦЛ-0038 ревізія у поїзді та вагонах проводиться у присутності начальника поїзда або провідника штабного вагона та чергового провідника, який перевіряється, однак ревізори цього правила у даному випадку не дотримувалися, що негативно вплинуло на обєктивність вказаного ОСОБА_6 (а.с. 18).

Таким чином, внаслідок порушення вказаних правил перевірки і незалучення ревізорами для проведення ревізії вагону № 5 начальника поїзда чи провідника штабного вагону, за відсутності обєктивних даних про те, що безквіткові пасажири здійснили посадку до вагону № 5, а провідник ОСОБА_3 відповідальна за таке порушення Правил перевезення вищевказаний акт ревізорів про таке правопорушення з боку ОСОБА_3, а також оскаржений наказ про оголошення позивачу догани - не можна визнати обґрунтованими.

Тому колегія суддів погоджується з висновками районного суду, які в цій частині відповідають нормам матеріального і процесуального права і доводами скарги не спростовуються. При цьому суд помилково вказав на те, що ненадання згоди профспілкою позбавляє роботодавця права застосовувати дисциплінарне стягнення, що в цілому не вплинуло на законність та обґрунтованість рішення.

Виходячи з наведеного, оскільки не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань, колегія суддів з передбачених ст. 308 ЦПК України підстав відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 315, 319, 323-325, 327 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Південна залізниця» - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: