Справа №587/105/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Моісеєнко О. М.
Номер провадження 22-ц/788/330/16 Суддя-доповідач - Рибалка В. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Гагіна М. В. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 11 грудня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Косівщинська»

про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 11 грудня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального права. Просить скасувати рішення Сумського районного суду Сумської області від 11 грудня 2015 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 24 січня 2000 року на підставі рішення Косівщинської сільської ради Сумського району, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2 площею 2, 72 га, рілля, розташованої на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області. 04 січня 2005 року між ОСОБА_3 та ТОВ АФ «Косівщинська» був укладений договір оренди землі, відповідно до якого позивач надав у строкове платне користування відповідачу вказану земельну ділянку. 11 грудня 2006 року вказаний Договір оренди землі було зареєстровано у Сумському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру у Держкомземі України» про що в Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис за № 84. 12 грудня 2005 року земельна ділянка була передана позивачем та прийнята відповідачем в натурі у дострокову оренду згідно Акту приймання - передачі земельної ділянки. Згідно укладеного між сторонами договору, позивач надав вказану земельну ділянку ТОВ АФ «Косівщинська» в користування строком на 5 років на умовах сплати даним товариством орендної плати у розмірі 442 грн., що становить 1,5% від грошової оцінки землі і яка вноситься до 30 числа останнього у звітному році місяця; обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Умовами договору визначено, що розмір орендної плати переглядається один раз у два роки, зокрема, в разі змін розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів у тому числі внаслідок інфляції. У разі несплати орендної плати у строки визначені Договором, справляється пеня в розмірі 0, 01% від невиплаченої суми за кожен день прострочення. Дія Договору припиняється шляхом розірвання за рішенням суду на вимогу однією із сторін унаслідок невиконання іншою стороною договірних зобов'язань, а також з інших підстав, визначених законом. 01 січня 2009 року між сторонами було укладено Додатковий договір до Договору оренди землі, який 15 листопада 2010 року за № 73, що зареєстрований у Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру». П. 1.2. Додаткового договору викладено в новій редакції п. 8 Договору оренди землі та збільшено до 10 років строк оренди, а п. 1.3 Додаткового договору внесено зміни до п.9 Договору оренди землі та визначено, що орендна плата вноситься в розмірі 1 083 грн. 75 коп. за рік, що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної частки (паю). Станом на 27 листопада 2013 року ТОВ АФ «Косівщинська» виплатило позивачу 1 712 грн. 89 коп. орендної плати за 2011 - 2012 року та 1 712 грн. 89 за 2013 року.

Сторони належним чином повідомленні про час і місце розгляду справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Розмір, форма та строки орендної плати за землю, які відповідно до ст. 21 цього Закону встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив доводи та заперечення сторін, дав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтував висновки викладені в рішенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги з приводу нарахування щорічного платежу орендної плати з урахуванням індексу інфляції, який повинен розраховуватись, починаючи з 2006 року, не ґрунтуються на законі. В своєму рішенні суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідно до Договору оренди землі та Додаткового договору орендна плата становить за 2011 рік через порушення строків виплати : 1083 грн. 75 коп. х 1.046 + 1 133 грн. 60 коп. (у 2012 році індекс інфляції складає 99,8%, а за період з 01 січня по 01 листопада 2013 року - 99,7%) + 98 грн. 76 коп. (1 133 грн. 60 коп. х 3%: 365 дн. Х 10620 дн.) + 1 232 грн. 52 коп.; 2012 рік у зв'язку із не збільшення індексу інфляції у цьому році 1083 грн. 75 коп. + 61 грн. 74 коп. (10836 грн. 75 коп. х 3%: 366 дн.х 695 дн.) = 1 145 грн. 49 коп.; 2013 рік - 1 139 грн. 27 коп. ( 1 133 грн. 60 коп. х 100,5% без пені та №% річних). З урахуванням 15% податку з доходів фізичних осіб відповідно до ст.. 168 Податкового Кодексу України, станом на 27 листопада 2013 року позивачу належало до виплати 2 989 грн. 69 коп. Будь - яких доказів, які б спростовували вказані розрахунки позивачем надано не було.

Ствердження в апеляційній скарзі представника позивача про те, що судом першої інстанції не встановлено факту сплати позивачці пені відповідачем, а вказаний факт не підтверджено не спростовують висновків суду. При ухваленні рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що орендна плата за 2013 рік була виплачена позивачу своєчасно і у повному обсязі, орендна плата за 2011 і за 2012 роки була їй виплачена із порушеннями визначених договором строків, однак теж у повному обсязі з урахуванням інфляційних збитків та пені. Суд вважав, що факт несвоєчасної сплати орендної плати за спірні періоди не може бути у даному випадку свідчити про систематичне невиконання стороною договору договірних зобов'язань і не може бути підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалено, з додержанням вимог матеріального та процесуального права

У зв'язку з цим апеляційну скаргу на рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 11 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: