АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 593/1145/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Крамар В.М.
Провадження № 22-ц/789/213/16 Доповідач - Жолудько Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Жолудько Л.Д.

суддів - Кузьма Р. М., Костів О. З.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю представника ПАТ Укрсоцбанк ОСОБА_1, представників ОСОБА_2: ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційними скаргами публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк, ОСОБА_2 на рішення Бережанського районного суду від 07 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ПАТ Укрсоцбанк про стягнення збитків у розмірі 273926 грн. 46 коп., суми інфляційних коштів -110392 грн.37 коп. та 3% річних- 8938 грн. 26 коп.

Рішенням Бережанського районного суду від 07 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто із ПАТ Укрсоцбанк на користь ОСОБА_2 137 480,30 грн. збитків.

Стягнуто із ПАТ Укрсоцбанк в дохід спеціального фонду Державного бюджету України 1 374, 80 грн. судового збору.

У решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ Укрсоцбанк просить скасувати рішення суду в частині стягнення з Банку на користь позивача збитків в розмірі 137 480, 30 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що 30.03.2014 року Банком повернуто ОСОБА_2 на його особові поточні рахунки кошти на загальну суму 40 000 євро в різних валютах, а саме: 10 833, 36 євро та 409 882, 17 грн.

20.05.2014 року позивач зняв з рахунку кошти в розмірі 411 562, 50 грн., а в період з 28.04.2014 року по 16 травня 2014 року ним були зняті кошти з валютного рахунку на загальну суму 10 833, 36 євро.

Вказує на те, що ПАТ Укрсоцбанк, як агент валютного контролю, при надходженні коштів на користь ОСОБА_2 в розмірі 40 000 євро діяв у відповідності до постанови НБУ № 453, здійснивши обов'язковий продаж частини коштів на міжбанківському валютному ринку України.

Наголошує на тому, що в силу статей 57, 60 ЦПК України позивач не довів вини і протиправної поведінки ПАТ Укрсоцбанк та причинного зв'язку між діями відповідача та збитками, які теж не підтверджені належними та допустимими доказами у справі. Повернення банком-бенефіціаром (Ulster Bank, Ірландія) коштів на поточний рахунок ОСОБА_2 сталось внаслідок невірно вказаних реквізитів платежу, відповідальність за що покладена на самого платника.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині стягнення з відповідача на його користь збитків в розмірі 137 480, 30 грн. змінити, а саме: збільшити розмір збитків до 273 926, 46 грн.

У частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 110 392, 37 грн. інфляційних та 8 938, 26 грн.- трьох відсотків річних скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити ці позовні вимоги.

Позивач зазначає, що внаслідок неправомірної конвертації грошових коштів, які надійшли на його рахунок в євро у вигляді повернення невиконаного переказу, він зазнав курсових втрат через знецінення національної грошової одиниці. Перерахована на його рахунок сума в гривнях, не давала йому можливості на момент їх зарахування придбати аналогічну суму в іноземній валюті.

Розмір збитків, розрахований позивачем на момент звернення до суду (квітень 2015 року) за курсом євро до національної валюти, яка була зафіксована на цей день на міжбанківському валютному ринку, становить 273 926, 46 грн.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_2 просив задовольнити його апеляційну скаргу.

У судовому засіданні представник ПАТ Укрсоцбанк ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу Банку, зіславшись на доводи, викладені в ній. Апеляційної скарги ОСОБА_2 не визнає.

Представники ОСОБА_2: ОСОБА_3 та ОСОБА_4І апеляційну скаргу ОСОБА_2 підтримали, зіславшись на доводи, викладені в ній. Просять відхилити апеляційну скаргу ПАТ Укрсоцбанк та задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_2

Судом установлено, що 13 березня 2014 року між ПАТ Укрсоцбанк (надалі - Банк) та ОСОБА_2 (надалі -Клієнт) укладено договір банківського рахунка № 4944, відповідно до якого Банк зобов'язується відкрити Клієнту поточний рахунок № 4944 (надалі - Рахунок) в євро та надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування відповідно до умов договору, Правил обслуговування банківських поточних рахунків фізичних осіб, відкритих в Банку та вимог чинного законодавства (а.с. 12-13).

Банк нараховує та сплачує Клієнту проценти на залишки коштів, що знаходяться на Рахунку, на кінець кожного дня у розмірі для EUR - 0 % річних (п. 1.2 договору).

Клієнт доручає Банку здійснювати договірне списання з Рахунку компенсації витрат Банку по сплаті комісій інших банків за виконання платежів Клієнта в іноземних валютах, а також договірне списання з Рахунку № 4907 плати за надані Банком Послуги з розрахунково-касового обслуговування в розмірі, передбаченому Тарифами (п. 2.5 договору).

13 березня 2014 року позивачем на відкритий йому Рахунок внесено 40 000 євро та дано доручення ПАТ Укрсоцбанк на переказ вказаних коштів в республіку Ірландію, бенефіціару ОСОБА_5, банк бенефіціара Ulster Bank, призначення платежу: Help relative, що стверджується копією платіжного доручення в іноземній валюті № 1 від 13.03.2014 року та квитанцією № FJB015 від 13.03.2014 року (а.с. 18-19).

Вихідний залишок по рахунку на кінець дня становив 0,00 євро.

20 березня 2014 року банком Ulster Bank повернуто згаданий переказ без виконання і на вказаний Рахунок позивача зараховано лише 10 833,36 євро.

Вказані обставини сторонами не оспорюються, а також стверджуються випискою по особовому рахунку № 4944 за 20.03.2014 року (а.с. 14).

У призначенні платежу було вказано наступну інформацію: повернення без виконання РЕФ783СО1 згідно з МТ 202 РЕФ OG5501; причина: BENE BANK NO SORT CODE B/O:/45219009BORETSKYY IVAN22 CARRIG CLUAІ.

Станом на 20.03.2014 року залишок коштів на гривневому рахунку № 4907 складав 153, 19 грн. У цей же день Банком на вказаний рахунок зараховані кошти в сумі 409 882, 17 грн., а також списано комісію за обслуговування рахунку в сумі 1 494, 94 грн., що стверджується випискою по вказаному особовому рахунку за 20.03.2014 року (а.с.16).

Як убачається із цією виписки, в графі Призначення зазначено, що сума 409 882, 17 грн. як еквівалент суми 29 131, 64 євро, які підлягали обов'язковому продажу по курсу 14,07 грн. за 1 євро, станом на 20.03.2014 року.

29 квітня 2014 року на вказаний гривневий рахунок надійшло 3 022,08 грн., як виплата нарахування процентів на залишки по поточним рахункам. Розрахунок здійснено за період з 14.03.2014 по 29.04.2014 згідно з договором № 49 (а.с. 48).

У період з 28.04.2014 року по 16.05.2014 року ОСОБА_2 знімав частинами кошти зі свого валютного рахунку на загальну суму 10 833, 36 євро, що підтверджується виписками по особовому рахунку № 4944 за цей період (а.с. 58-64).

20 травня 2014 року позивач зняв з рахунку № 4907 кошти в розмірі 411 562, 50 грн., замість 29 131,64 євро. Ці обставини сторонами не оспорюються (а.с. 48).

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду справи, колегія вважає, що апеляційні скарги ПАТ Укрсоцбанк та ОСОБА_2 слід відхилити.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що неправомірними діями відповідача, які полягали в незаконному списанні з відкритого Банком Рахунку позивача в іноземній валюті 40000 євро незавершеного переказу, незаконному віднесенні відповідачем цієї суми після повернення Ulster Bank до надходжень із-за меж України, здійсненні продажу частини коштів в іноземній валюті із незавершеного переказу і зарахуванні на рахунки позивача 10 833, 36 євро та 411 562, 50 грн., замість 29 131,64 євро позивач зазнав курсових втрат через знецінення національної грошової одиниці. Перерахована на його рахунок сума в гривнях, не давала йому можливості на момент їх зарахування і зняття з рахунку придбати аналогічну суму в іноземній валюті. Збитки, яких позивач зазнав у звязку з порушенням банком його прав становлять суму 137 480,30 грн.

Колегія вважає рішення обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону.

В силу вимог статей 11, 10, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 1066, ч. 1; 1068, ч. 2 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Положенням ст.ст. 1, п.п 1.24, 1.35; 30, п. 31.1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні передбачено, що переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб'єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі.

Неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі.

Розрахунковий документ - документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача.

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Постановою правління Національного Банку України Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті № 453 від 14.11.2013 року, яка діяла на момент надання послуг відповідачем позивачу, встановлено вимогу щодо обов'язкового продажу на міжбанківському валютному ринку України надходжень із-за меж України в іноземній валюті на користь фізичних осіб (резидентів та нерезидентів) у сумі, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 150 000 грн. за місяць (п. 3 постанови).

Вимога щодо обов'язкового продажу поширюється на надходження в іноземній валюті 1-ї групи Класифікатора та в російських рублях.

Уповноважений банк зобов'язаний попередньо зараховувати кошти, які надходять із-за меж України за переказами на користь фізичних осіб в іноземній валюті, на окремий аналітичний рахунок балансового рахунку 2909 Інша кредиторська заборгованість за операціями з клієнтами банку.

Уповноважений банк здійснює зарахування гривневого еквівалента на поточний рахунок отримувача переказу не пізніше наступного робочого дня з дня здійснення обов'язкового продажу.

У листі НБУ № 29-113/6518-7094 від 14.06.2013 року Роз'яснення щодо практичного застосування нормативно-правового акта Національного банку України вказано, що для цілей обов'язкового продажу під такими надходженнями розуміються будь-які перекази із-за меж України на користь фізичних осіб у сумі, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 150 000 грн. за місяць, у тому числі:

кошти за операціями іноземного інвестування в Україну, що надходять на поточні рахунки фізичних осіб-резидентів та інвестиційні рахунки іноземних інвесторів фізичних осіб;

кошти, перераховані нерезидентами як кредит, позика, фінансова допомога;

кошти, що надходять для розміщення на депозитних (вкладних) рахунках фізичних осіб.

Колегія суддів уважає, що суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку про те, що переказ валютних коштів, здійснений ОСОБА_2 за межі України, який було повернуто без виконання іноземним банком, не є надходженнями, які надійшли із-за меж України за переказом в іноземній валюті на користь позивача.

ПАТ Укрсоцбанк не подано, а судом не здобуто доказів того, що платник, який знаходиться за межами України, ініціював переказ коштів в іноземній валюті зі свого рахунка на рахунок позивача.

У даному випадку вимога, встановлена постановою правління НБУ № 453 від 14.11.2013 року щодо обов'язкового продажу на міжбанківському валютному ринку України надходжень із-за меж України в іноземній валюті на користь фізичних осіб у сумі, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 150 000 грн. за місяць, не поширюється на повернутий іноземним банком незавершений переказ позивачем коштів у іноземній валюті за межі України.

Таким чином, Банк, розцінивши валютні кошти, повернуті іноземним банком без виконання, як надходження із-за меж України в іноземній валюті на користь фізичних осіб, безпідставно здійснив продаж цих коштів в розмірі 29 131, 64 євро, зарахувавши їх в гривневому еквіваленті на Рахунок позивача, чим порушив права позивача, які підлягають захисту.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Із перерахованих позивачем за межі України 40000 євро Банк повернув йому кошти в розмірі 10 833, 36 євро. 29 131,64 євро продав і зарахував на рахунок позивача 409 882,17 грн., з яких стягнув комісію за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 1 494,94 грн., та 29.04.2014 року нарахував проценти в розмірі 3 022,08 грн. на залишки по поточним рахункам, що разом з коштами позивача, які знаходились на його рахунку в сумі 153, 19 грн., становить 411 562,50 грн.

Продавши на міжбанківському валютному ринку України кошти ОСОБА_2 в сумі 29 131, 64 євро, Банк завдав збитки останньому, оскільки сума зарахована на рахунок позивача і виплачена йому потягом 28 днів решта незавершеного переказу сума в розмірі 411 409, 31 грн. давала можливість позивачеві придбати лише 24 205, 16 євро.

Враховуючи вимоги п. 5 постанови НБУ № 172 від 28.03.2014 року Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій, яка діяла на момент спірних правовідносин, судом першої інстанції здійснено правильний розрахунок заподіяних позивачу збитків в розмірі 4 961, 48 євро.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно нарахування на його користь інфляційних втрат на реальні збитки та трьох відсотків річних за користування чужими грошовими коштами.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні цієї позовної вимоги, посилаючись на те, що збитки позивачу спричинено в євро, і на його користь стягується гривневий еквівалент збитків за комерційним курсом. Нарахування інфляційних втрат на реальні збитки, спричинені в іноземній валюті, чинним законодавством і укладеними між сторонами договорами не передбачено.

Оскільки договором банківського рахунка № 4944 від 13.03.2014 року передбачено нарахування та сплату клієнту процентів на залишки коштів, що знаходяться на рахунках в розмірі 0 % річних, а 29.04.2014 року позивачем отримано кошти з рахунку в гривнях, тому судом мотивовано відмовлено у задоволенні позовної вимоги про стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми.

Колегія не приймає до уваги доводи ОСОБА_2 щодо визначення розміру спричинених йому Банком збитків в сумі 273926,46 грн. на час звернення до суду, оскільки відновити порушене Банком право позивач мав змогу зробити станом на 11.06.2014 року, коли він міг зняти з рахунку останню суму повернутого йому переказу в гривнях і конвертувати його в іноземну валюту (євро) за встановленим на той час ПАТ Укрсоцбанк курсом продажу євро.

Посилання представника ПАТ Укрсоцбанк на те, що Банк діяв у відповідності до постанови НБУ № 453, здійснивши обов'язковий продаж частини коштів на міжбанківському валютному ринку України, а в звязку з цим і на відсутність вини Банку в спричиненні позивачеві шкоди, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вимоги вказаної постанови не поширюються на ці правовідносини, а матеріалами справи встановлена вина банку в заподіянні шкоди позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів уважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, ч.1, п.1; 308; 313; 314; 317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційні скарги ПАТ Укрсоцбанк та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бережанського районного суду від 07 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6