НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26 травня 2016 рокуСправа № 322/450/15-ц

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання у цивільній справі

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_2

про: стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

Ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 07 травня 2015 року ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) було повернуто суму судового збору у розмірі 1 483,70 грн. (одна тисяча чотириста вісімдесят три гривні 70 коп.), сплачену нею відповідно до квитанції від 24 березня 2015 року № 149 на р/р 0196, МФО 813015, код отримувача 37963963.

19.05.2016 судом отримано заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання, в якій стягувач просить: визнати поважною причину пропуску стягувачем річного строку, який надається для предявлення виконавчого документа до виконання; поновити пропущений строк для предявлення до виконання вищезазначеної ухвали судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 07.05.2015 у цивільній справі № 322/450/15-ц.

У судове засідання з розгляду зазначеної заяви, призначене на 26.05.2016, особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про судовий розгляд, не прибули.

З огляду на неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 2 ст. 371 ЦПК України неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви, суд виходить з наступного.

В обґрунтування заяви стягувачем зазначено, що 12.05.2016 він звернувся до УДКСУ в Новомиколаївському районі з метою виконання вищезазначеної ухвали суду від 07.05.2015, але її не було прийнято до виконання з посиланням на пропуск річного строку. Також, стягувач стверджує, що він розраховував встигнути предявити ухвалу до виконання до спливу річного строку, але 04 травня 2016 року, його було терміново відряджено на навчання до м. Каховка Херсонської області, звідки він повернувся 11.05.2016.

Відповідно до п. 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, виконавчі документи предявляються до виконання протягом одного року з дня, що настає за днем набрання рішенням про стягнення коштів законної сили, якщо інше не передбачено законом. Пропущені строки предявлення виконавчих документів суду до виконання поновлюються судом в установленому законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Отже, за змістом статті 371 ЦПК України, поважними причинами пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача на вчинення цих дій.

Строк предявлення до виконання ухвали Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 07.05.2015, з урахуванням припадання останнього його дня на вихідний день, сплив 10.05.2016.

Проте, у заяві від 19.05.2016 не наведено жодного обґрунтування того, що відрядження стягувача створило для нього обєктивні, непереборні та істотні труднощі, через які він не зміг своєчасно предявити до виконання ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 07.05.2015 про повернення судового збору.

До того ж, з матеріалів справи випливає, що заяву про видачу оригіналу квитанції про сплату судового збору стягувач подав до суду 29.04.2016 та отримав її у цей же день, що підтверджується підписом стягувача у заяві.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що стягувачем у заяві про поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання не було наведено причин пропуску цього строку, що можна визнати поважними, у звязку з чим суд визнає заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 208, 210, 293, 294, 296, 371 ЦПК України, суд

ухвалив:

1. Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення до виконання ухвали Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 07 травня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.С. Гасанбеков