Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/8797/15-ц Головуючий у 1-й інст. Ольшевська Н. В.
Категорія 50 Доповідач Борисюк Р. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Матюшенка І.В.

з участю секретаря

судового засідання Мишаковської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 лютого 2016 року,

встановила:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з даним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання сина - ОСОБА_4 з 1/4 до 1/8 частки від заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 29 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 жовтня 2011 року на нього покладений обов'язок сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 липня 2011 року і до повноліття дитини.

06 жовтня 2012 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 Від даного шлюбу вони мають трьох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 та близнюків - синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Враховуючи, що змінився його сімейний стан, просить зменшити розмір аліментів, які він сплачує.

20 липня 2015 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_9 подала зустрічний позов, в якому просила ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 замість 1/4 частини всіх видів доходів відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., щомісячно, з моменту подання позову і до повноліття дитини.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що на ОСОБА_2 покладено такий же обов'язок утримувати дитину, як і ОСОБА_3 Він є фізичною особою-підприємцем, має значні задекларовані доходи, однак сплачує мінімальний розмір аліментів.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 лютого 2016 року первісний позов задоволено. Зменшено суму стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 до 1/8 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В задоволенні зустрічного позову про визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі відмовлено за необґрунтованістю.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, де просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні первісного позову відмовити та задовольнити її позовні вимоги.

Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема положень ст. ст. 212, 215 ЦПК України.

Судове рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки при розгляді справи суд не в повній мірі дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази, і помилково прийшов до висновків, не з'ясувавши всіх спірних правовідносин. Зокрема, суд не взяв до уваги ті обставини, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, отримує мінливі доходи, які згідно поданих останнім податкових декларацій, дають можливість сплачувати аліменти у розмірі 4000 грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що у ОСОБА_2 змінився сімейний стан, а ОСОБА_3 не надала доказів в обгрунтування своїх позовних вимог щодо можливості ОСОБА_2 сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 4000 грн.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи із наступного.

Чинне законодавство передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України (далі СК України) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ст. 182 СК України).

Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст. 192 СК України).

Згідно рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 жовтня 2011 року ОСОБА_2 зобов'язаний сплачувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 липня 2011 року і до повноліття дитини (а.с. 8).

ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, здійснює на підставі Договору №14 від 01 травня 2011 року, укладеного між ним та виконавчим комітетом Коростенської міської ради в особі міського голови, перевезення пасажирів автомобільним транспортом в режимі маршрутного таксі в м. Коростень Житомирської області (а.с. 40-42).

Позивач за первісним позовом сплачує аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_5 лише в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не заперечується сторонами.

Як убачається із матеріалів справи, 06 жовтня 2012 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 Від цього шлюбу у них народилося троє синів: ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 та близнюки - ОСОБА_7 і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9-12). Не заперечується той факт, що сімейний стан платника аліментів змінився.

Проте, суд першої інстанції ухвалюючи вказане рішення, не взяв до уваги ту обставину, що не змінився у ОСОБА_2 матеріальний стан і його дохід є мінливим, що передбачає можливість визначення аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

Відповідно до п. 292.1 ст. 292 Податкового кодексу України, доходом платника єдиного податку є: 1) для фізичної особи-підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковий та/або безготівковий), матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України № 146 від 26 лютого 1993 року «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей батьків, інших осіб» передбачено, що утримання аліментів проводиться з усіх видів заробітку, в тому числі доходів з підприємницької діяльності та інших видів заробітку.

Згідно відомостей, зазначених у довідках Коростенської ОДПІ № 8222/11 від 04 вересня 2014 року та № 12616/10 від 27 грудня 2014 року, Акту огляду Книги доходів і витрат фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 складеного державним виконавцем за період 2011 - 2014 років , позивач мав такий сукупний дохід:

-за 2012 рік - 176000 грн.;

-за 2013 рік - 299000 грн.;

-за 2014 рік - 195000 грн. (а.с. 28, 29, 32-35, 821-84, 88-99).

Відповідно до ухвали апеляційного суду Житомирської області від 30 червня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії та бездіяльність головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області Назарчук М.С., визнано протиправною бездіяльність вказаного державного виконавця і зобов'язано останнього здійснити розрахунок розміру аліментів , що підлягають сплаті ОСОБА_2, виходячи з усіх видів його доходів (а.с. 111-112).

Судове рішення набрало законної сили, однак на момент розгляду даної справи не виконано і ОСОБА_2 сплачує аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не відповідає його реальним доходам.

Відтак, враховуючи наявні відомості про доходи фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, які є мінливими, однак достатніми для утримання, як дітей, народжених від другого шлюбу, так і неповнолітнього ОСОБА_5, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для задоволення позову про зменшення розміру аліментів немає, а позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення із ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі підлягають частковому задоволенню в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 20 липня 2015 року і до повноліття дитини.

Посилання ОСОБА_2 у своїх запереченнях на апеляційну скаргу на те, що існуючі тарифи на перевезення пасажирів, дають можливість отримати плановий прибуток (або чистий дохід), необхідний для розвитку перевізника і сплати ним податкових зобов'язань, лише 10% до фактичних витрат перевізника, будь-якими розрахунками, іншими належними і допустимими доказами не підтверджені. І як убачається із відповіді виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 11 березня 2016 року на звернення ОСОБА_2, такий відсоток рентабельності рекомендований науково-дослідним інститутом Міністерства економіки України (а.с.176-177) .

Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, у відповідності до положень ст. 309 ЦПК України судове рішення у зв'язку із неповним з'ясуванням обставин справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення.

У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України із ОСОБА_2 стягуються судові витрати, понесені ОСОБА_3, та судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія судів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 лютого 2016 року скасувати і ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та мешканця м. Коростеня Житомирської області, проживаючого АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_3, на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 20 липня 2015 року і до повноліття дитини.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 267 грн. 96 коп. судових витрат та в дохід держави 243 грн. 60 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий Судді: