Справа № 148/942/16-ц
Провадження №2/148/421/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лавренюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2016 року позивач звернулася в суд з вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її дядько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається із права на земельну частку (пай) в розмірі 1,71 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в КСП (СТОВ) «Авангард» с. Сільниці, посвідченого сертифікатом НОМЕР_1 на право на земельну частку (пай). Дружини та дітей у ОСОБА_3 не було. Єдиним спадкоємцем є позивач, яка являється його племінницею. На момент смерті дядька позивач проживала в с. Адамівка Криничанського району Дніпропетровської області, звідки переїхала в с. Сільниця тільки в 2011 році. Про смерть дядька позивач дізналася після переїзду в с. Сільниця, а тому пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Також перешкодою для прийняття спадщини стало те, що у позивача не було документів, які б підтверджували її родинні відносини із спадкодавцем. Лише в 2016 році Тульчинським районним суду Вінницької області встановлено факт родинних відносин між позивачем та померлим ОСОБА_3

В зв'язку з тим, що вчасно прийняти спадщину позивач не змогла, просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її дядька ОСОБА_3 терміном три місяці.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Суду пояснила, що померлий ОСОБА_3 був рідним дядьком її матері, ОСОБА_1 Так як дітей та дружини у нього не було, а його сестра померла, єдиним спадкоємцем після його смерті залишилась ОСОБА_1. Вважає, що причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважною, оскільки на час відкриття спадщини вона не проживала з дядьком, про його смерть дізналася лише в 2011 році. Просила позов задовольнити у повному обсязі та визначити ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини після смерті її дядька ОСОБА_3

Представник відповідача Сільницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечує.

За таких обставин суд розглянув справу у відсутність представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 18 липня 2011 року, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 82 років помер ОСОБА_3 (а.с. 8).

Згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 10 лютого 2011 року Тульчинською районною державною адміністрацією, ОСОБА_3 на підставі рішення Тульчинської РДА від 17 березня 1997 року № 73-р належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП (СТОВ) «Авангард» в розмірі 1,71 в умовних кадастрових гектарах (а.с.10).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Сільницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області 07 грудня 2015 року, після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, залишилось спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом НОМЕР_1, виданим Тульчинською райдержадміністрацією 10.02.2011 року. Після його смерті спадкоємцем за законом залишилась племінниця ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 30 березня 2016 року, судом встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3, був дядьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-7).

З копії паспорта громадянина України НОМЕР_2, виданого Криничанським РВ УМВС України у Дніпропетровській області 03.02.2000 року на ім'я ОСОБА_1, та відміток у ньому щодо місця проживання встановлено, що до 21 липня 2011 року вона проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, а з вересня 2011 року почала проживати в АДРЕСА_2 (а.с. 3, 4).

З відповіді Тульчинської державної нотаріальної контори від 14.07.2011 року, адресованої ОСОБА_1, вбачається, що оформити спадкове майно, яке залишилось після смерті її дядька ОСОБА_3, неможливо у зв'язку з відсутністю факту прийняття спадщини та родинних відносин між ними.

Згідно ст.ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом статей 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз'яснено Верховним Судом України у п.26 постанови Пленуму від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При встановлених обставинах та досліджених доказах, а також приймаючи до уваги, що в інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач не може захистити своє право, суд вважає можливим визначити її додатковий строк для прийняття спадщини та вважає, що достатнім строком для цього буде два місяці з дня набрання рішенням законної сили. При цьому суд враховує, що причина, з якої позивачем пропущено строк для прийняття спадщини, є поважною, так, як вона на час відкриття спадщини не проживала із спадкодавцем та не знала про його смерть, що позбавило її можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою.

За таких обставин суд визнає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 57-60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сільницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, додатковий строк 2 (два) місяці, який обчислювати з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час його проголошення, - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л.А. Штифурко