Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 19 Доповідач Кочетов Л. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Кочетова Л.Г.,

суддів: Микитюк О.Ю., Товянської О.В.,

при секретарі: Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Лізингова компанія «Автофінанс» про стягнення коштів за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Лізингова компанія «Автофінанс» на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 03 грудня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом та в обгрунтування вимог зазначила, що 30.08.2014 року між нею та ТОВ „Лізингова компанія «Автофінанс» укладено договір фінансового лізингу № 010877. На виконання вказаного договору 01.09.2014 року нею сплачені кошти в сумі 68040,00 грн. Згідно умов договору, відповідач не пізніше 120 робочих днів з дня отримання авансового платежу мав передати їй предмет лізингу легковий автомобіль Renault Logan MCV, проте цього не виконав. Просила стягнути з відповідача вказані кошти.

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 03 грудня 2015 року позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати, постановити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що згідно умов договору, для передачі предмету лізингу, позивач повинен був сплатити авансовий платіж в розмірі 50% вартості автомобіля, комісію за оформлення договору у розмірі 10% та комісію за передачу в розмірі 3% вартості предмета лізингу. Оскільки позивачем не було сплачено комісію за передачу, підстав для відвантаження предмету договору не було.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30.08.2014 року між позивачем ОСОБА_2 (лізингоодержувачем), яка у подальшому змінила прізвище на «Конопацька» (а.с. 28), та відповідачем (лізингодавцем) укладено договір фінансового лізингу №010877. Предметом лізингу є автомобіль Renault Logan MCV вартістю 113400 грн. (а.с. 6-22).

Пунктом 1.7 вказаного договору передбачалося, що предмет договору передається лізингоодержувачеві протягом 120 робочих днів з моменту сплати авансового платежу в розмірі 50 % вартості предмета лізингу, комісії за організацію та оформлення договору в розмірі 10% вартості предмета лізингу та комісії за передачу предмета лізингу в розмірі 3% від його вартості (а.с. 7).

Разом з тим, пунктом 4.1. договору передбачено, що Лізингодавець передає Предмет лізингу Лізингоодержувачу не пізніше 120 робочих днів з дати отримання авансового платежу та Комісії за Передачу Предмета Лізингу, відповідно до умов ст.1.7. Договору (а.с. 9).

У додатку № 2 до вказаного договору, сторони дійшли згоди про те, що відвантаження автомобіля здійснюється після сплати авансового платежу та комісії за передачу в загальній сумі 60102.00 грн. (а.с. 22).

За вказаним договором відповідачем було виставлено рахунок на суму 68040.00 грн. (а.с. 23), які були сплачені позивачем 01.09.2014 року (а.с. 24).

У зв»язку з ненаданням предмету договору, позивач 03.11.2014 року та 16.01.2015 року зверталася до відповідача з вимогою про відвантаження вказаного автомобіля (а.с. 45-46, 49-51).

18.11.2014 року та 02.02.2015 року відповідач надсилав відповіді на вказані звернення, в яких запевнював позивача про належне виконання умов договору, будь-яких вимог щодо сплати коштів, посилань на неналежне виконання позивачем умов договору, вказані відповіді не містили (а.с. 47, 52).

Пунктами 14.1, 14.2 договору, передбачалося, що будь-які спори або розбіжності, що виникають у процесі виконання його умов, і які сторони не можуть розв»язати шляхом переговорів, вирішуються у судовому порядку. Під час вирішення таких спорів, Договір повинен виконуватися належним чином (а.с. 18).

Оскільки вказаний договір містить розбіжності щодо сплати коштів, необхідних для відвантаження предмету лізингу, готувався відповідачем, ним же виставлявся рахунок, будь-яких претензій відповідача з приводу виконання умов договору лізингоодержувачем не надходило, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про належне виконання умов договору позивачем.

У відповідності до положень ст.7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором не передбачено іншого строку.

Згідно вимог ст. 11 вказаного Закону, лізингоодержувач має право відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках; вимагати від лізингодавця відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням умов договору лізингу.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Оскільки лізингоодержувач у повному обсязі виконала умови договору, проте відповідач не надав їй предмет лізингу у встановлений договором строк, позивач письмово відмовилася від вказаного договору в односторонньому порядку (а.с. 25), а відповідач не повернув позивачу сплачені за договором грошові кошти, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обгрунтованість позову.

Викладені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Лізингова компанія «Автофінанс» відхилити.

Заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 03 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді