Справа № 159/4887/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Бойчук П.Ю.
Провадження № 22-ц/773/356/16 Категорія: 19 Доповідач: Грушицький А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Грушицького А.І.,

суддів: Свистун О.В., Федонюк С.Ю.,

з участю секретаря Лимаря Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди та визнання недійсним договору будівельного підряду за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 6 січня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 6 січня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди та визнання недійсним договору будівельного підряду відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 6 січня 2016 року.

Позивач подав в апеляційний суд письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду даної справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач всупереч вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надав належних та допустимих доказів укладення між сторонами договору підряду, у звязку з чим відсутні підстави для визнання такого договору недійсним та відшкодування моральної шкоди.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як передбачено ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтв про право на спадщину позивачеві ОСОБА_1 належить на праві власності житловий будинок по вул. Шевченка, 5 в смт Луків Турійського району Волинської області (а.с. 27, 28).

Як покликається позивач у позовній заяві, із відповідачем він уклав договір підряду щодо ремонту належного йому на праві власності будинку.

Проте позивач всупереч вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надав належних та допустимих доказів укладення між сторонами такого договору.

Товарні чеки № 994 від 6 вересня 2012 року та № 1004 від 8 вересня 2012 року свідчать про придбання будівельних матеріалів, однак у них відсутня інформація щодо предмета доказування (а.с. 30).

З накладної № 224 від 10 вересня 2012 року вбачається, що громадянином ОСОБА_3 було придбано щебінь та пісок (а.с. 31).

Із письмових відповідей, наданих позивачеві Турійським РВ УМВС України у Волинській області та прокуратурою Турійського району Волинської області не вбачається, що між сторонами в даній цивільній справі було укладено договір підряду і ОСОБА_2 заподіяно моральну шкоду ОСОБА_1 (а.с. 33, 34, 37, 38, 39, 42, 54).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, висновки суду першої інстанції зроблені внаслідок повного, всебічного і обєктивного зясування дійсних обставин справи, належної правової оцінки зібраних у справі доказів, з огляду на те, що рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону, є законним та обґрунтованим підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 6 січня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді