АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Височанської Н.К., Владичана А.І.,

секретар Костюк Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року ПАТ КБ«ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 11 126,26 грн.

Посилалось на те, що 02.06.2006 року між ПАТ КБ«ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н, згідно умов якого банк надав останньому 4 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжку карту зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а позичальник зобовязалася при прийнятті будь-якого розміру кредитного ліміту здійснювати платежі за його користуванням відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, а також «Тарифів Банку», викладених на офіційному сайті ПАТ КБ«ПриватБанк».

У звязку із порушенням взятих на себе зобовязань згідно Договору за ОСОБА_1 станом на 31.05.2016 року утворилась заборгованість в сумі 11 126,26 грн., з яких заборгованість: 2 593,51 грн. за кредитом; 7 526,74 грн. - по процентам за користування кредитом; 500 грн. штрафу за фіксованою частиною та 506,01 грн. за процентною складовою.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2016 року у звязку із застосуванням наслідків спливу строку позовної давності у задоволені позовних вимог ПАТ КБ«ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ«ПриватБанк» просить вищезазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що рішення суду є незаконним з огляду на порушення судом норм процесуального права та

справа № 22ц-794/1465/16р. Головуючий у 1 інстанції: Пилипюк І.В.

категорія : 27 Доповідач: Лисак І.Н.

невідповідності висновків суду обставинам справи. Обґрунтовує вимоги тим, що використана сума кредитного ліміту та нарахування коштів за його користування згідно умов Договору, Правил та Тарифів банку підтверджується розрахунком руху коштів за банківським рахунком, а початок перебігу строку позовної давності з 20.11.2012 року судом визначено невірно, оскільки залишено поза його увагою перевипуск 28.03.2011 року ОСОБА_1 нової карти терміном дії до 10/2014 року, що на підставі Умов та Правил банку вважалося продовженням дії Договору, отже початок перебігу строку позовної давності мав відраховуватися саме з цієї дати та на час звернення в 07/2016 році до суду не сплинув. Крім того, судом безпідставно відхилено доказ сплати боржником 16.07.2013 року 135 грн., що перервало строк позовної давності.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

На підставі ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В силу абз. 1 ч.1 ст. 60 ЦПК України та ч. 3 цієї норми кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд керується ст.303 ЦПК України та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, про те не обмежений її доводами, якщо під час розгляду буде встановлено неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Так, згідно наданих письмових доказів (а.с.7-14,44) вбачається, що 02.06.2006 року між ПАТ КБ«ПриватБанк» та ОСОБА_1 за його заявою відкрито рахунок за платіжною картою 958153 із встановленим кредитним лімітом 500 грн. та сплатою 3% на місяць за користування ним із розрахунку 360 днів в році та строк, що відповідає терміну дії карти. 14.06.2006 року ОСОБА_1 підписом в заяві засвідчив, що ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку та Правилами користування платіжними картами.

25.06.2007 року за заявою ОСОБА_1 на раніше видану карту була встановлена сума кредитного ліміту 4 000 грн. та визначено базову процентну ставку 36% на рік (а.с.43).

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України обов'язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до ст. ст. 629, 638 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. В силу ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

На підставі ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. За ч.3 цієї норми після переривання перебіг позовної давності починається заново.

В силу ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачем в суді першої інстанції обставини укладення договору споживчого кредитування не спростовувалися, наданий позивачем розрахунок заборгованості не заперечувався, а навпаки, ОСОБА_1 клопотав про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, що допустимо при обґрунтованості позовних вимог.

Враховуючи викладене та диспозитивність цивільного процесу, межі апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить із доведеності цих обставин та вірності розміру заборгованості станом на 31.05.2016 року.

Висновок суду першої інстанції про збіг строку позовної давності та застосування у звязку з цим наслідків є помилковим та спростовується наступним.

Згідно заяви про відкриття рахунку (а.с.44) сторони обумовили строк дії кредитного ліміту відповідно до стоку дії карти.

Відповідно до п.4.8 Умов та правил надання банківських послуг банк зобовязувався продовжити строк дії карти з новою датою закінчення строку дії за умови наявності коштів у межах ліміту.

Згідно п.9.12 Договір діє протягом 12 місяців з моменту кладення. Якщо сторона протягом цього строку не проінформує іншу про припинення дій Договору, він автоматично пролонгується на такий самий строк.

Відповідно до витягу з програмного забезпечення ПАТ КБ«ПриватБанк» платіжна картка 958153 була випущена з терміном дії 06/13, тобто до червня 2013 року включно.

В подальшому, за зверненням ОСОБА_1 банк здійснює перевипуск картки і відповідач отримує нову 647526 з терміном дії до 10/14, тобто жовтня 2014 року включно, що підтверджується інформацією із системи банку з фотографією

боржника від 28.03.2011 року.

Таким чином, письмові докази вказують на пролонгацію Договору шляхом перевипуску картки зі строком дії користування лімітом до жовтня 2014 року, отже саме з цього часу в банку виникло право вимоги на стягнення наявної заборгованості та на час звернення в липні 2016 року із позовом до суду строк позовної давності не сплинув.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення, крім іншого є: неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 вересня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового по суті позовних вимог та згідно вище викладених підстав.

Судові витрати позивача та апелянта по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. при подачі позову та 1 515,80 грн. за апеляційний розгляд згідно ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за користування кредитом згідно кредитного договору б/н від 02.06.2006 року станом на 31.05.2016 року в розмірі 11 126 (одинадцять тисяч сто двадцять шість) грн. 26 коп., яка складається із заборгованості:

●2 593,51 грн. за кредитом;

●7 526,74 грн. - по процентам за користування кредитом;

●500 грн. штрафу за фіксованою частиною та 506,01 грн. за процентною складовою.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк 2 893(дві тисячі вісімсот девяносто три) грн. 80 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді