Номер провадження: 22-ц/785/2000/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: судді Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова В.О.,Громіка Р.Д.

За участю секретаря Железнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 Севастіяна Павловича на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 15 квітня 2015 року у справі за поданням державного виконавця державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015р. державний виконавець відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції Одеської області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби, про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до врегулювання виконання ним своїх зобовязань, а виконання ухвали покласти на адміністрацію Державної прикордонної служби України.

У поданні державний виконавець зазначав, що у відділі ДВС Біляївського міськрайонного управління юстиції Одеської області знаходиться на виконанні зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ДПЇ у Біляївському районі заборгованості в розмірі 7 137,73 грн., згідно вимогам: №Ф-821, виданої 08.07.2014р. ДПІ у Біляївському районі; №Ф-2023, виданої 10.12.2014р. ДПІ у Біляївському районі; №Ф-73, виданої 16.02.2015р. ДПІ у Біляївському районі

Посилаючись на ці обставини та указуючи і на те, що боржником рішення суду у добровільному порядку не виконано, що ОСОБА_2 на неодноразові виклики до відділу для виконання рішення суду не зявляється, що свідчить про його ухилення від виконання рішення суду. Боржник часто виїжджає за межі країни на заробітки, рішення боржником до теперішнього часу залишається невиконаним, у звязку з чим заявник просив про задоволення подання.

Ухвалою суду від 15.04.2015р. подання задоволено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до п.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

За правилами ч.1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Тобто за вимогами зазначених норм закону юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду повязано лише за наявністю факту ухилення боржника від виконання зобовязання за рішенням.

У звязку з цим з метою всебічного і повного зясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних правовідносин, суду належить зясувати, чи дійсно боржник свідомо не виконував належні до виконання зобовязання в повному обсязі або частково.

Задовольняючи подання суд першої інстанції виходив з того, що боржник неодноразово викликався до відділу для виконання рішення, але на виклики не зявлявся, чим злісно ухиляється від виконання вимог.

ОСОБА_2 у апеляційній скарзі зазначає, що у поданні та в ухвалі суду не наведено доказів на підтвердження того, що він ухилявся від виконання рішень, оскільки в нього були відсутні кошти. Крім того, він зазначає, що державним виконавцем було приховано від суду, що на його транспортні засоби накладено арешт.

Колегія суддів вважає, що ці доводи апелянта заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи відсутні переконливі свідчення про те, що виклики державного виконавця були вручені боржнику та що він без поважних причин не зявився до виконавчої служби.

Між тим, в матеріалах справи містяться численні акти, з яких убачається, що боржник в с. Курган по вул. Гайдара, 19 не проживає.

В ухвалі апеляційного суду Одеської області від 09.12.2015р. у справі за поданням відділу виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про розшук боржника ОСОБА_2 зазначено, що жодних документів на підтвердження факту не проживання ОСОБА_2 за адресою: Одеська область, Біляївській район, с. Курган, вул. Гайдара, буд. 19 до суду надано не було. Також в матеріалах справи відсутні докази щодо ухилення боржника від виконання зобовязань за виконавчими провадженнями, і судом першої інстанції зазначене питання не досліджувалося, хоча є істотним для правильного вирішення питання про оголошення у розшук боржника.

В ухвалі Біляївського районного суду Одеської області від 23.05.2014р., якою у задоволенні подання державного виконавця ДВС Біляївського МРУЮ про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України було відмовлено, встановлено, що державним виконавцем не надано суду доказів того, що боржник ухиляється від сплати заборгованості.

Ураховуючи, що викладені обставини мають важливе значення для правильного вирішення справи, які судом залишенні без зясування та дослідження, тому ухвала cуду на підставі п. п. 1, 4 ст. 311, п. 3 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311-315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Севастіяна Павловича задовольнити частково.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 15 квітня 2015 року скасувати і передати питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.Ф.Парапан

ОСОБА_4

ОСОБА_5