УХВАЛА іменем україни
10 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,

Мартинюка В.І., Ситнік О.М.,

за участю представника банку - Пушкарьової К.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 на дії та бездіяльність державного виконавця та відстрочку виконання рішення суду,

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», поданоюпредставником Шулікою Аліною Володимирівною, на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 05 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4. звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця та відстрочку виконання рішення суду.

Вимоги мотивовані тим, що 11 лютого 2015 року ним було отримано постанову державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції від 03 лютого 2015 року про примусове виконання виконавчого листа Рівненського міського суду Рівненської області від 06 лютого 2014 року про виселення з квартири АДРЕСА_1 з подальшим зняттям з реєстраційного обліку у вказаній квартирі ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Вважає дану постанову незаконною, оскільки 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Кредит від Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») ним було отримано в іноземній валюті, а квартира АДРЕСА_2 є єдиним та постійним місцем проживання його сімʼї. Просив зобов'язати державного виконавця скласти акт, винести постанову та повернути виконавчі документи стягувачу ПАТ КБ «ПриватБанк», зокрема виконавчий лист № 569/8490/13ц, виданий 06 лютого 2014 року Рівненським міським судом Рівненської області.

У квітні 2015 року представником ОСОБА_4 - ОСОБА_10 - до суду першої інстанції надано заяву про збільшення позовних вимог, в якій представник боржника просив на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» відстрочити виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2013 року в цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк», в особі Рівненської філії до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виселення із квартири після звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки із подальшим зняттям їх з реєстраційного обліку. В іншій частині вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2015 року відмовлено ОСОБА_4 в задоволенні скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 05 серпня

2015 року ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від

29 травня 2015 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою відстрочено виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2013 року в справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Рівненської філії до ОСОБА_4, ОСОБА_6,

ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виселення із квартири, що знаходиться з адресою: АДРЕСА_3, після звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки із подальшим зняттям з реєстрації ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

ОСОБА_9 до втрати чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». В задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Шуліка А.В. - просить скасувати ухвалу апеляційного суду Рівненської області від

05 серпня 2015 року та залишити в силі ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2015 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 та його представник, реалізовуючи право на захист прав та інтересів відповідно до вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не дотримали процесуальний порядок, передбачений ст. 373 ЦПК України та ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», а дії державного виконавця узгоджуються з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», відтак вимоги задоволенню не підлягають.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи нову ухвалу про відстрочення виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2013 року до втрати чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», суд апеляційної інстанції виходив із того, що мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільненням від його виконання, а відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом «Про мораторій», не позбавляє кредитора права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) зазначене майно. Відмовляючи в задоволенні іншої частини скарги, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції.

Судом установлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 липня 2009 року задоволено позов ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2013 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» про виселення із квартири із подальшим зняттям із реєстрації ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 із квартири АДРЕСА_1.

На підставі вищевказаного рішення 06 лютого 2014 року Рівненським міським судом Рівненської області видано виконавчий лист, який був прийнятий державним виконавцем відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції до виконання, про що 09 листопада 2015 року ним винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 46386072 .

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у ОСОБА_4, окрім квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4, як і у членів його сім'ї ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які зареєстровані та проживають у даному будинку, іншого нерухомого житлового майна немає.

Квартира АДРЕСА_5 надана в забезпечення кредиту в іноземній валюті, використовується позичальником ОСОБА_4 як місце свого постійного проживання. Загальна площа квартири складає 48,60 кв.м і не перевищує передбачений законом розмір.

Отже, виконання рішення суду щодо виселення з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6, під час дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», є неможливим.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відстрочення виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2013 року до втрати чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом «Про мораторій», не позбавляє кредитора права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) зазначене майно.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої інстанції або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Обставини справи досліджено повно, зібраним доказам надана оцінка.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні, які передбачені ст. ст. 338 - 342 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення, та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком судів щодо їх оцінки, тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції, розглядаючи касаційну скаргу на ухвалу суду, відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», подану представником Шулікою Аліною Володимирівною, відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 05 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня В.І. Мартинюк О.М. Ситнік