08.04.2016 Справа № 363/802/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Купрієнка С.І.

при секретарі Рибки І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року позивачка звернулася до суду із позовом у якому просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 15 березня 2008 року Виконкомом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 12. Після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».Стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 15 березня 2008 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розпаду сім'ї стало те, що під час спільного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, на виховання дитини, ведення домашнього господарства, що призвело до втрати між ними почуття любові. Більше ніж три місяці не проживають однією сім'єю та не ведуть спільне господарство.

Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе та просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечував.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 березня 2008 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 видане Виконкомом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 12 (а.с. 5).

Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові та поваги один до одного.

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України.

Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення.

Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України.

Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї ОСОБА_1 до ОСОБА_2 стало неможливим, тому шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, яка знаходиться в матеріалах справи, позивачка мала дошлюбне прізвище «ОСОБА_1», яке змінила у зв'язку з реєстрацією шлюбу на «ОСОБА_1».

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10,60,212,213 ЦПК України, на підставі ст.ст.110-113 суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 15 березня 2008 року Виконкомом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 12.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачці змінити на «ОСОБА_1».

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Київської області через районний суд.

Суддя