Справа № 1903/2236/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2015

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Гордєєвим В.О.,

при секретарі Ковалівському Б.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представника третьої особи ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бучач справу за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про зобовязання відновити межі та усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до відповідачів про зобовязання відновити межові знаки та усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 27,475 м. кв., мотивуючи тим, що ОСОБА_4 самовільно переніс межові знаки за його підвалом, перемістивши їх на відстань 0,65 м. біля підвалу, в верху на 1,10 м., довжиною 31,40 м., в результаті чого порушено його право на користування земельною ділянкою.

В процесі розгляду вказаної справи позивачем було уточнено позовні вимоги, згідно яких він просив зобовязати відповідачів усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площами 12 м.кв. і 54 м.кв., шляхом демонтажу огорожі і встановлення її згідно висновків експертизи № 6342/13-22 додатку № 2, відновивши межові знаки.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позов, дали пояснення, аналогічні наведеним у позовній заяві, просять позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Відповідачі та їх представники проти позову заперечили, просять відмовити у його задоволенні, оскільки жодних перешкод сусіду у користуванні його земельною ділянкою не чинять. Їхня площа земельної ділянки згідно карти по господарської книги раніше була 0,19 га, однак у 1980 роках при будівництві сільської школи сільською радою було вилучено 0,05 га, однак у сільської ради відсутні документи про вилучення землі.

Представник третьої особи ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що згідно даних сільської ради в користуванні ОСОБА_8 числиться земельна ділянка загальною площею, 030 га, а за ОСОБА_4 - земельна ділянка площею 0,12 га. При проведені обмірів встановлено, що вони фактично користуються більшими за розміром площами, тому земельні ділянки сторін необхідно залишити по фактичних межових знаках.

Спеціаліст ОСОБА_9 суду пояснив, що ним проводилися обміри даних земельних ділянок ОСОБА_8 Фактична площа земельних ділянок в обох громадян відрізняється від облікової в сторону збільшення. Враховуючи, те що точно визначити площі та лінійні проміри невідповідностей не вбачається за можливе, тому згідно ст. 107 ЗК України їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідачів, представників відповідачів, представника третьої особи, спеціаліста, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу, документами, що посвідчують право на земельну ділянку, є: право власності на земельну ділянку державний акт; право постійного користування земельною ділянкою державний акт на право постійного користування земельною ділянкою; право оренди земельної ділянки договір оренди землі.

За змістом ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно рішення двадцять першого скликання чотирнадцятої сесії Переволоцької сільської ради від 31.03.1994 року ОСОБА_8 передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,30 га.

15.06.2009 року комісією Переволоцької сільської ради складено акт про встановлення межових знаків між земельними ділянками ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_8, який суд не може прийняти до уваги як доказ, оскільки він не містить належної і достатньої інформації щодо предмета доказування, складений без проведення відповідних замірів спірних земельних ділянок, в ньому відсутні висновки про площу накладення земельної ділянки сторін, а саме про фактичний розмір земельної ділянки позивача та відповідачів.

Згідно висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи № 6342/13-22 від 10 червня 2014 року ОСОБА_8 фактично користується земельною ділянкою на 0,0141 га більше ніж вказано в рішенні Переволоцької сільської ради, і ОСОБА_12, ОСОБА_3 фактично користуються земельною ділянкою, яка на 0,0219 га більша за земельну ділянку, яка визначена документами. Однак, як вбачається з дослідницької частини по четвертому питанню діючий межовий знак між земельними ділянками сторін по справі не відповідає земельно-кадастровій документації, а саме план-схемі часткової відповідності меж земельних ділянок до минулих років на оптичному носії (диску). Та оскільки згідно пятого питання, з додатку №2 ОСОБА_4 , ОСОБА_3 користується частинами земельної ділянки ОСОБА_8 орієнтовними площами 12 м.кв. та 54 м.кв. та враховуючи масштаби карти, метод співставлення контурів, їх точність нанесення, точно визначити площі та лінійні проміри невідповідностей не вбачається за можливе, тому судом не вбачається відповідних правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_8

Висновок експерта за результатами проведення додаткової земельно-технічної експертизи № 1069/14-22 від 14.05.2015р. судом не може братись до уваги, оскільки експертом проводилась експертиза без виїзду на місце та привязки до місцевості.

У відповідності до ст. 106 Земельного кодексу України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновлення межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Згідно ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, беручи до уваги висновок експерта № 6342/13-22 від 10 червня 2014 року, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відновлення меж земельної ділянки за їх недоведеністю, залишивши земельні ділянки по фактичних межових знаках, згідно додатку № 1 до висновку експерта № 6342/13-22 від 10.06.2014 року.

Керуючись ст. ст. 3, 15, 31, 38, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 103, 106, 107, 152 Земельного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про зобовязання відновити межі та усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою відмовити, залишивши земельні ділянки по фактичних межових знаках, згідно додатку № 1 до висновку експерта № 6342/13-22 від 10.06.2014 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_13