Справа № 643/4450/16-ц
Провадження № 2/643/3561/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року Московський районний суд м.Харкова в складі : головуючого судді - Єлізарова І.Є , при секретарі - Охріменко А.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа ПНХМНО ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 09.04.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 , реєстровий № 1792 та поновити за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що позивачка ОСОБА_1, являється родичкою, відповідача, ОСОБА_2 09 квітня 2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, ОСОБА_3, був посвідчений договір дарування квартири №62 будинку № 29 «Г» по вулиці Тімуровців в місті Харкові, реєстр №1792, згідно якого позивачка передала, а відповідач прийняв у власність вищезгадану квартиру. Представник позивача посилається на , те що вищевказаний правочин повинен бути визнаний недійсним у звязку з тим, що у момент його здійснення не були дотримані вимоги актів цивільного законодавства, квартира належала позивачці на праві власності , відповідач запропонував продати йому вказану квартиру за суму 480 000 гривен та сторони домовилися, що це буде оформлено договором дарування, а гроші за квартиру відповідач буде віддавати частинами протягом року. Однак, до теперішнього часу, відповідач гроші за квартиру позивачці на передав , заявив про відсутність у нього грошей для сплати за квартиру.Позивачка вважає , що має місце свідоме невиконання зобовязань по договору, ( оскільки відповідач фактично не прийняв у власність квартиру), а також приховування справжніх намірів учасників правочину, тобто укладання договору дарування замість договору купівлі-продажу,у звязку з чим позивачка звернулась до суду з позовом та просить суд визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 09.04.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 , реєстровий № 1792 та поновити за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, відповідно заяви посвідченої нотаріусом Белгородського нотаріального округу Белгородської області ОСОБА_4 12.04.2016 року , реєстровий № 1-481 ОСОБА_2 просив слухати справу за позовом про визнання договору дарування недійсним в його відсутність та з позовними вимогами ОСОБА_5 згоден.

3-тя особа ПНХМНО ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, що нею ПНХМНО 09.04.2012 року був посвідчений договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , реєстровий № 1792 . При укладанні договору нотаріусом було встановлено дійсні наміри сторін правочину на укладення договору дарування , перевірено відсутність заборон , арештів та податкових застав на вказане майно , сторонами правочину були надані всі необхідні документи для посвідчення вказаного правочину . Вважала твердження позивача щодо невиконання зобовязання за договором дарування необґрунтованими та просила відмовити в задоволенні позовної заяви.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача , представника 3-ї особи , свідкам , дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного:

В силу ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено , 09 квітня 2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, ОСОБА_3, був посвідчений договір дарування квартири № 62 будинку № 29 «Г» по вулиці Тімуровців в місті Харкові, реєстр №1792, згідно якого позивачка ОСОБА_1 передала, а відповідач ОСОБА_2 прийняв у власність вищевказану квартиру.

Відповідно до договору Дарувальник, позивач по справі, передала, а обдарований, відповідач по справі, прийняв безоплатно у власність квартиру № 62 будинку № 29 «Г» по вулиці Тимурівців в місті Харкові.

Квартира складається з трьох жилих кімнат, загальна площа квартири становить 70,5 кв.м., житлова площа становить 42,0 кв.м. Спірна квартира належала дарувальнику, позивачу по справі, на праві приватної власності, на підставі договору купівлі - продажу , посвідченого 04.07.2011 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 , реєстровий № 4159 . Відповідач ОСОБА_2 зареєструвався разом з дружиною та дітьми за вказаною адресою, але фактично там не проживали , їх особистих речей у квартирі не має, не виконав зобовязання по договору, оскільки фактично не прийняв у власність квартиру, отже має місце приховування справжніх намірів учасників правочину, тобто договір дарування замість договору купівлі продажу.

Посилання позивача на всі обставини, котрі мають істотне значення , не були оспоренні відповідачем.

Відповідно до ч.З ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.І ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 N 9, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Таким чином, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 , вказаний договір дарування, укладений з метою приховати дійсний правочин - купівлю- продаж, є удаваним правочином, відповідачем визнаний позов в повному обсязі, у звязку з чим, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню

Керуючись ст. ст.203,215,216,235,236 ЦК України ,ст.ст. 209-218 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 - задовольнити .

Визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 09.04.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 , реєстровий № 1792 та поновити за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Московського районного

суду м. Харкова ОСОБА_6Є