Справа № 236/2794/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.,

за участю секретаря Білоус Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об*єднаної територіальної громади м. Лиман Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, суд

ВСТАНОВИВ:

04.11.2016року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Об*єднаної територіальної громади м. Лиман Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування (а.с. 3-4).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з*явився, просить позовні вимоги, задовольнити, розглянути справу в його відсутності, про що до суду надав відповідну заяву (а.с. ).

Відповідач - Об*єднана територіальна громада м. Лиман Донецької області, її представник, просить розглянути справу в його відсутності, рішення прийняти на розсуд суду, про що до суду надав відповідну заяву (а.с. ).

Дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з*ясувавши всі обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, суд встановив, що фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини регулюються положеннями ст. 328, 1217, 1223,1225, 1261,1266, 1268 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України (ППВСУ) від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», положеннями узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України "Про розгляд цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013року.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який постійно проживав в АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими спорудами та земельна ділянка, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та належало спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі:

договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідвеного 17.05.1960року Краснолиманською державною нотаріальною конторою, реєстр № 3121, зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації м. Красний Лиман 13.10.1964року за № 3565;

державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого 24.01.1997року Краснолиманською радою. Земельна ділянка для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, площею 0.0576га. Кадастровий номер НОМЕР_2, державна реєстрація 17.08.2016 міськрайонним управлінням Держгеокадастру у м. Красному Лимані та Краснолиманському районі Донецької області.

Статтею 1217 ЦК України передбачені види спадкування. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкодавець ОСОБА_2 особисте розпорядження на випадок своєї смерті - заповіт, не здійснював.

У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ч.2 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги на право спадкування за законом, які прийняли спадщину, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, після смерті спадкодавця ОСОБА_2 були його дружина - ОСОБА_4 та його син - ОСОБА_5, оскільки постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Спадкоємці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_2 прийняли, але юридично не оформляли свої спадкові права, не отримали, в установленому законом порядку, правовстановлюючі документи на спадкове майно - свідоцтво про право на спадщину за законом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5.

На час смерті ОСОБА_5 та після його смерті, до дня своєї смерті, в будинку за адресою: АДРЕСА_1 проживала мати ОСОБА_5 - ОСОБА_4, яка прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, та ч.1 ст. 1269 ЦК України, оскільки проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті сина.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4.

Спадкоємці першої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відсутні.

Статтею 1266 ЦК України передбачено спадкування за правом представлення. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини ( ч.1 ст. 1266 ЦК України).

Єдиним спадкоємцем за законом за правом представлення на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, є позивач ОСОБА_1, внук спадкодавця, батько якого, син спадкодавця ОСОБА_4 - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В установлений ст. 1270 ч. 1 ЦК України шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини, ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_4, т.я. відповідно до ст. 1269 ч.1 ЦК України подав заяву про її прийняття.

Постановою державного нотаріуса Лиманської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих, які у спадкодавця відсутні.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів такого захисту може бути і визнання права власності.

При вирішенні спору суд враховує, що згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 152 ЗК України та ст. 386, 392 ЦК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю та інше майно, у тому числі і шляхом визнання права власності на нього.

Статтею 1225 ч.1, ч.2 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Незважаючи на те, що статтею 1297 ЦК України передбачений обов»язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це майно, але жодною нормою права не обмежений строк, на протязі якого спадкоємець повинен це зробити, бо ст.1298 ЦК України лише передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Крім того статтею 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. А право власності на нерухоме майно при прийнятті спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (ст.19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження».

Тобто в діючому законодавстві існують прогалини і протиріччя щодо порядку та строків оформлення спадкоємцями своїх спадкових прав, котрі на погляд суду не можуть бути підставою припинення права власності спадкодавця на таке майно на підставі ч.4 ст.25 ЦК України.

Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі смертю спадкодавця право власності не припиняється, а припиняється відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України лише цивільна правоздатність фізичної особи у момент її смерті.

Конституцією України в статті 41 гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним.

Надані позивачем докази свідчать про те, що спірне спадкове майно спадкодавець прийняв у спадщину у встановленому законом порядку, незаконність прийняття спадщини в судовому порядку не встановлено.

Тому суд приходить до висновку про те, що позивач в результаті прогалин і протиріч законодавства, позбавлений можливості у позасудовому порядку успадкувати та зареєструвати право власності на належне йому по закону нерухоме майно, у зв'язку з чим відповідно до ст. 392 ЦК України він має право звернутися до суду з позовом про визнання за ним такого права.

Тобто судом встановлено, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню бо право власності на спадкове майно перейшло як до спадкодавця так і до позивача відповідно до закону.

Керуючись ст. ст. 25, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1266, 1268 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 Об"єднаної територіальної громади м. Лиман про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_3, право власності в порядку спадкування на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, та складається з:

житлового будинку з льохом А-1, загальною площею 44.3кв.м, у тому числі житловою площею 22,3 кв. м.; та господарських будівель: літнякухняБ, сарайВ, сарай Г, душД, сарай Е, колодязь К, розташовані по АДРЕСА_1

земельної ділянки для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, площею 0.0576га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за адресою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд в 10-денний строк з моменту його проголошення.

Суддя: