Справа №545/2247/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2016 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шелудякова Л.В.,

при секретарі Ісай М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю та поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю та поділ спільного майна подружжя.

Позивач разом з позовною заявою надав заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами земельну ділянку, що розташовані в с. Абазівка по вул. Гоголя, 4, Полтавський район, Полтавська область, аудіо, відео, побутову техніку, сантехніку, меблі які знаходяться в будинку,також прохав заборонити ОСОБА_2 тимчасово виїжджати за кордон шляхом її затримання або вилученням паспорту.

В обґрунтування вимог зазначив, що в разі задоволення його позову а майбутньому може утруднити виконання рішення суду.

Стаття 153 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява відлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із ст.152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.7 Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Поняття співмірності ніде в законодавстві детально не розяснюється. Згадка про цю категорію міститься у Постанові Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», де зазначено, що при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Хоча боржник, який має бізнес закордоном, може скористатися цим положенням для того, щоб оскаржити заяву про заборону виїзду.

Прийнято вважати, що співмірність у даному випадку визначається тим, який розмір заборгованості боржника; яка ймовірність того, що особа може залишити країну з метою ухилення від правосуддя.

Все зазначене дає підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Тому заяву необхідно задовольнити частково в задоволенні вимоги щодо тимчасової заборони виїзду закордон відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю та поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Накласти арешт на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташовано за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Абазівка, вул. Гоголя, 4, і у відповідності до технічної документації складається із житлового будинку літ. «А-1,а», сарай літ. «Б», сарай літ. «В», погріб літ. «в», вбиральня літ. «Г», ворота з хвірткою № 1, огорожа № 2, реєстраційний номер майна 38028202, належний на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2006, виданого 10.07.2013 року Приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу ОСОБА_3

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0, 1337 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташована за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Абазівка, вул. Гоголя, 4, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 0, кадастровий номер :01:003:0228, належний на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2007, виданого 10.07.2013 року Приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу ОСОБА_4

Накласти арешт на рухоме майно, що належить позивачу

ОСОБА_1 та відповідачці ОСОБА_2 на праві спільної власності, й знаходиться

у житловому будинку за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Абазівка,

вул. Гоголя, 4, а саме: холодильник «Індезіт», придбаний 2010 рік, вартістю 3 200 грн.; пральна машина «Індезіт», 2010 рік, вартістю 2 000 грн.; та придбане в період листопада 2013-2015 років: душова кабінка, вартістю 3 200 грн.; унітаз, вартістю 680 грн.; мийка, вартістю 480 грн.; шафа навісна, вартістю 640 грн.; котел (Део), вартістю 4 200 грн.; витяжка (Бравіс), вартістю 1 700 грн.; газова поверхня (Піраміда), вартістю 1 500 грн.; шафа духова (Піраміда), вартістю 5 600 грн.; мийка кухонна, вартістю 420 грн.; стінка кухонна, вартістю 3 000 грн.; мякий куток кухонний, вартістю 1 200 грн.; шафа-купе, вартістю 5 600 грн.; гладильна дошка, вартість 250 грн.; сушка для одягу, вартістю 220 грн.; телевізор (Самсунг), вартістю 3 000 грн.; стіл скляний, вартістю 460 грн.; ноутбук (Леново), вартістю 800 грн.; планшетний компютер (Асистент), вартістю 1 600 грн.; телефон Самсунг, 2 пгг., вартістю 4 200, загальною вартістю 8 400 грн.; диван, вартістю 3 500 грн.; антена параболічна, вартістю 820 грн.; піч мікрохвильова, вартістю 650 грн.

В іншій частині заяви відмовити.

Копію ухвали направити в ВДВС Полтавського РУЮ для виконання та сторонам по справі для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, якщо ухвалу було винесено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Полтавського районного суду Л.В.Шелудяков