У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г., Мартинюка В.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Концерну «Укрросметал» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що з 17 березня 2014 року між ним та відповідачем укладено трудовий договір та видано наказ № 15 про прийняття його посаду директора з управління якістю Концерну «Укрросметал» із встановленням щомісячного посадового окладу у розмірі 10 000 гривень та виплатою премій у розмірі, передбаченому Положенням про матеріальне стимулювання, яке є невід'ємною частиною договору.

31 грудня 2014 року між ним та відповідачем укладено трудовий договір, відповідно до якого, він мав право на отримання посадового окладу у розмірі 12 000 гривень щомісячно з січня по 31 березня 2015 року та в розмірі 25 000 гривень - з 01 квітня 2015 року, а також на отримання премій у розмірі 18 750 гривень за кожен квартал.

На підставі наказу № 28-к від 04 червня 2015 року він звільнений з роботи за згодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України, проте, в день звільнення з ним не було проведеноповного розрахунку, зокрема, не виплачені планові премії за 2014 рік та за 1 квартал 2015 року, у зв'язку з чим просив стягнути з відповідача на свою користь суми премії та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції частково змінено, виключено з його мотивувальної частини висновки суду щодо невірно обраного позивачем способу захисту своїх прав та відносно грошових сум, які підлягають виплаті на його користь.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в мотивувальній частині, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до умов трудових договорів та положень колективного договору, виплата премії позивачу мала здійснюватися за умови наявності наступних підстав в їх сукупності: наявності погодженої між сторонами планової премії, планових показників, відповідно до яких визначається планова премія, даних про фактичне виконання планових показників та наказу по підприємству про затвердження фактичного розміру премії.

Встановивши недоведеність належними та допустимими доказами надання позивачем даних про фактичне виконання планових показників за результатами роботи в 2014 році та за перший квартал 2015 року, відповідно до яких визначається фактичний розмір премій, та врахувавши, що звіт про виконання комплексного плану за четвертий квартал 2014 року не є належним доказом подання даних про фактичне виконання показників за вказаний період, що унеможливлює виконання відповідачем умов трудових договорів в частині преміювання, та, врахувавши факт проведення з відповідачем розрахунку при звільненні, апеляційний суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко В.І. Мартинюк