Справа № 562/2307/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н

11.02.2016 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних та моральних збитків -

встановив:

В поданій до суду заяві позивачка вказує на те, що вона є власником домоволодіння за адресою смт.Мізоч, вул.Липки,58, Здолбунівського району, Рівненської області. Відповідач по справі є її сусідом. Згідно технічної документації на домоволодіння їй належить льох, який розташований на межі її та відповідача домоволодінь. Відповідач постійно чинить їй перешкоди в користуванні льохом, зруйнувавши зі своєї сторони задню стінку льоха і в результаті туди постійно потрапляє вода. Крім того, відповідач порушив межу її земельної ділянки, поваливши стовпчики її огорожі та побудував свою огорожу на її земельній ділянці.

Також вказує на те, що своїми неправомірними діями відповідач заподіяв їй моральну шкоду, яка полягає в сильних душевних стражданнях, порушенні нормальних життєвих умов, погіршенні стану здоровя.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 20000 грн., зобовязати відповідача відновити зруйновану ним стіну льоха, демонтувати побудовану ним огорожу, яка розміщена на її земельній ділянці.

Відповідач ОСОБА_2 предявив зустрічний позов, в якому вказує на те, що дійсно по межі його будинковолодіння та будинковолодіння позивачки побудовний льох. Проте, землею він засипаний з його території на його земельній ділянці. В 2000 році ОСОБА_1 збудувала біля льоха піднавіс, частина якого виходить на його територію. Також в подальшому ОСОБА_1 почала добудовувати біля льоха стіну на його території. Просить суд стягнути з відповідачки на його користь моральну шкоду в сумі 30000 грн., матеріальну шкоду в сумі 10000 грн. та зобовязати ОСОБА_1 забрати з його території піднавіс.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 вимоги первісного позову підтримала та просить задовільнити його. Вимоги зустрічного позову не визнала та пояснила суду, що відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди їй в користуванні льохом та її земельною ділянкою протягом останніх 19 років, в звязку з чим вона змушена була і раніше звертатися до суду за захистом своїх порушених прав. Посилання в зустрічному позові на те, що вона сама зруйнувала стіну в льосі та винна в поваленні стовпчиків паркану є безпідставним і нічим не підтверджується. Просить в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 первісний позов не визнав та пояснив суду, що огорожу він побудував на своїй земельній ділянці, а не на земельній ділянці ОСОБА_1, а стіна в льосі була пошкоджена самою ОСОБА_1, а не ним.

Зустрічний позов підтримав повністю та просить задовільнити його.

Вислухавши пояснення позивачки, відповідача та його представника, свідків, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що первісний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 слід відмовити.

Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 15 липня 1966 року нотаріусом Здолбунівської державної нотаріальної контори позивачка придбала будинковолодіння за адресою смт.Мізоч, вул.Липки,58, Здолбунівського району, Рівненської області.

З технічної документації на дане будинковолодіння вбачається, що до складу будинковолодіння входить також льох, який знаходиться на земельній ділянці, яка належить позивачці ОСОБА_1

Згідно акту обстеження будинковолодіння за адресою смт.Мізоч, вул.Липки,58, Здолбунівського району, Рівненської області від 22 липня 2015 року, яке належить ОСОБА_1, комісією в складі спеціаліста першої категорії Мізоцької селищної ради ОСОБА_4, ДІМ ОСОБА_5, депутата ОСОБА_6було встановлено, що зі сторони ОСОБА_2 встановлено нові стовпи від вул.ОСОБА_7 до льоху ОСОБА_1 (старара огорожа знята і стовпи повалені), ринва на дощову воду з будинку ОСОБА_2 виведена під льох ОСОБА_1, стіна льоху частково розвалена. Огорожа за хлівом зруйнована (стовпи повалені, сітка знята).

Згідно листів Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області від 13.08.2015р. № Г-147-2015/, від 24.11.2015р. № 08/2890 вбачається, що під час перевірки звернення ОСОБА_1 інспекцією було встановлено, що нежитлова споруда (погріб) розміщена в межах земельної ділянки площею 0,15 га., яка перебуває у її приватній власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та фактично є твердим контуром межі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 який працює землевпорядником Мізоцької селищної ради, дав суду показання, що дійсно спірний льох знаходиться на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_1 На даний час льох знаходиться на межі земельних ділянок належних сторонам, проте, на час купівлі позивачкою ОСОБА_1 даного будинковолодіння спірний льох знаходився на відстані від межі відповідача ОСОБА_2 Під час обстеження льоху було встановлено, що дійсно зі сторони ОСОБА_2 в ньому зруйнована стіна через яку потрапляє вода. При побудові огорожі ОСОБА_2 порушив межі своєї земельної ділянки та побудував її на земельній ділянці належній ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_7 дала суду показання, що відповідач ОСОБА_2 пошкодив стіну льоха, яка межує з його ділянкою в результаті чого льох затоплюють грунтові води та при будівництві своєї огорожі зруйнував огорожу належну ОСОБА_1

Крім того, рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 червня 2000 року було встановлено, що до складу будинковолодіння належного позивачці ОСОБА_1 входить також спірний льох, який згідно поверхового плану розташований біля межі будинковолодіння № 60, в якому проживає відповідач ОСОБА_2 Крім того, даним рішенням суду було встановлено, що позивачкою ОСОБА_1 не були порушені правила будівництва та будівельно-технічні норми при будівництві.

Також слід зазначити, що Мізоцька селищна рада не надавала дозволу ОСОБА_2 встановлювати межу земельної ділянки, що стверджується листом Мізоцької селищної ради від 21.01.2016р. № 02-21/25.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем ОСОБА_2 чиняться перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні нею права власності, а відтак воно підлягає захисту шляхом зобовязання ОСОБА_2 відновити зруйновану ним стіну льоха, який належить ОСОБА_1 та демонтувати побудований ним паркан на належній їй земельній ділянці за адресою смт.Мізоч, вул.Липки,58, Здолбунівського району, Рівненської області.

Крім того позивачкою ОСОБА_1 доведено, що їй завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних та фізичних переживаннях у звязку з порушенням відповідачем її права власності, неможливістю користуватися своїм майном, в сильних душевних стражданнях, порушенні нормальних життєвих умов, погіршенні стану здоровя.

При визначенні розміру моральної шкоди суд керується ст.23 ЦК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3000 грн

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_2, то він задоволенню не підлягає.

Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, всупереч даній нормі ОСОБА_2 не надано суду доказів про те, що ОСОБА_1 збудувала біля льоха піднавіс, частина якого виходить на його територію з порушенням будівельних норм і правил. Не надано ОСОБА_2 також доказів про те, що йому було заподіяно моральну шкоду і взагалі не вказано в чому вона полягає. Також відсутні будь-які докази заподіяної йому матеріальної шкоди та розрахунки вартості такої шкоди.

Натомість, як вбачається з рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 липня 2006 року (справа № 2-652/06) навіс ОСОБА_1 було побудовано згідно вимог чинного законодавства.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 81, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовільнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні льохом, який розміщений на належній їй земельній ділянці за адресою смт.Мізоч, вул.Липки, 58, Здолбунівського району, Рівненської області.

Зобовязати ОСОБА_2 відновити зруйновану ним стіну льоха, який належить ОСОБА_1 та демонтувати побудований ним паркан на належній їй земельній ділянці за адресою смт.Мізоч, вул.Липки, 58, Здолбунівського району, Рівненської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3 (три тисячі) грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

ОСОБА_2 в задоволенні зустрічного позову до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних та моральних збитків відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551грн.20коп.

Рішення може бути оскарженим в апеляційний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Здолбунівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя