Справа № 500/5006/16-ц
Провадження № 2/500/2807/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Смокіної Г.І.,
при секретарі Рашковій Ю.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,-
ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.
В судове засідання позивач не зявилася, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення справи або слухання справи за його відсутністю від нього не надходило, тому суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
Згідно до ст.121 Сімейного кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану.
Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 24.09.2010 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №136418, виданий виконкомом Надеждівської сільської ради Арцизького району Одеської області 24.09.2010 року, актовий запис № 03.
Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження від 25.02.2011 року серії 1-ЖД №248034, виданим Виноградівською сільською радою Арцизького району Одеської області, актовий запис №05.
Дитина проживає з матірю, що підтверджено довідкою від 14.09.2016 року №5227, виданою управлінням житлово-комунального господарства Ізмаїльської міської ради Одеської області.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи з 16.09.2016 року до досягнення нею повноліття, тобто до 16.02.2029 року.
Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
Суд розяснює про право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Керуючись ст.ст.10,60,212-215 ЦПК України, ст.ст.121,141,180,182,184,191 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи з 16.09.2016 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 16.02.2029 року.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: ОСОБА_4