АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 757/19277/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/13619/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Гладун Х.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

10 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_11, Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про припинення дій та відновлення становища, що існувало до порушення права,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року заяву про роз'яснення, встановлення способу і порядку виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати та постановити нову про задоволення заяви, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про припинення дій та відновлення становища, що існувало до порушення права та просив суд визнати відсутнім права приймати рішення щодо запровадження, здійснення, продовження тимчасової адміністрації ПАТ «Родовід Банк» членам дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10, припинення дій; відновлення становища, що існувало до порушення права шляхом поновлення роботи органів управління (Загальних зборів акціонерів, Наглядової ради, Правління) ПАТ «Родовід Банк»; припинити дії, що порушують права позивача, а саме, з прийняття рішень щодо запровадження, здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Родовід Банк»; стягнути солідарно з Відповідачів на його користь 100000 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року забезпечено позов шляхом заборони розпочинати та/або здійснювати процедуру ліквідації ПАТ «Родовід Банк», призначати уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, вносити пропозиції щодо ліквідації та/або відкликання банківської ліцензії ПАТ «Родовід Банк».

27 квітня 2016 року ОСОБА_12 звернувся до суду із заявою про роз'яснення судового рішення, встановлення законного способі і порядку виконання такого судового рішення та просив суд скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва 22 квітня 2016 року або її роз'яснити, посилаючись на її незрозумілість та незаконність.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Роз'яснення судового рішення полягає у його викладенні в більш чіткій та конкретній формі резолютивної частини рішення і таке роз'яснення пов'язане та має на меті забезпечити чітке і правильне виконання судового рішення, якщо його зміст є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, що виконує це судове рішення.

В п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про роз'яснення ухвали, суд першої інстанції виходив з того, що фактично заявник не погоджується з ухвалою суду та просить роз'яснити мотиви постановлення оскаржуваної ухвали.

Відмовляючи у встановленні способу і порядку виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не зазначено підстав,що ускладнила виконання рішення або зробила його неможливим.

У апеляційній скарзі апелянт ставить питання щодо необґрунтованості та незаконності ухвали Печерського районного суду м. Києва 22 квітня 2016 року, що не може бути підставою для її роз'яснення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 серпня 2016 ухвалу Печерського районного суду м. Києва 22 квітня 2016 року скасовано, у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовлено.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду першої інстанції не спростовують та не впливають на їх правильність.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви про роз'яснення, встановлення способу і порядку виконання ухвали

Оскільки ухвали суду постановлені з дотриманням норм процесуального права, висновки суду обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для їх скасування.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді