Справа № 2-1289/11
Провадження № 22-ц/779/158/2016
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Василишин Л.В.

суддів: Пнівчук О.В., Соколовського В.М.

секретаря Бойчука Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права забудовника на 1/2 частину обєкта незавершеного будівництва у порядку спадкування за заповітом з правом здачі будинку в експлуатацію та отримання документів, що посвідчують право власності, визнання права власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом домоволодіння, реальний розподіл незавершеного домоволодіння, усунення перешкод у користуванні, завершенні будівництва та прийнятті в експлуатацію, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 на рішення Тименицького районного суду від 25 листопада 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2011 р. ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом домоволодіння, його реальний розподіл та усунення перешкод у користуванні домоволодінням.

Ухвалою суду від 24.02.2015 р. до участі у справі залучено правонаступника покійної позивачки ОСОБА_5 ОСОБА_2

Позовні вимоги ОСОБА_2 мотивувала тим, що рішенням виконкому Івано-Франківської районної ради від 24.12.1976 р. її матері ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було дозволено будівництво двохповерхового житлового будинку по вул. Харківська (на даний час вул. Княгиницького), 44 в м. Тисмениця, для чого була відведена земельна ділянка площею 0,07 га. Спірне домоволодіння по вул. Княгиницького, 44 в м. Тисмениця було фактично збудоване її батьками за їх кошти за участі всіх членів їхньої сім»ї, а другий співзабудовник ОСОБА_7 будинок не будувала і кошти в нього не вкладала.

28.02.1995 р. ОСОБА_7 подарувала відповідачці ОСОБА_3 1/2 частину не закінченого будівництвом спірного житлового будинку готовністю 65% з господарськими будівлями. Рішенням Тисменицького районного суду від 29.08.2007 р. встановлено, що спірне домоволодіння належить у рівних частках її матері та відповідачці. Після смерті матері, що настала 17.07.2014 р., вона належно прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з матір»ю на час відкриття спадщини у м.Чехов, Московської області, Російської Федерації. Однак, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірне домоволодіння вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку.

Будівництво спірного домоволодіння не завершене, тому у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права і обовязки як забудовника входять до складу спадщини. З огляду на можливість реального поділу незавершеного домоволодіння, готовність якого на даний час складає 97,5%, вважає найбільш прийнятним розподіл по вертикалі (перший варіант розподілу згідно висновку експерта від 15.12.2012 року), а не поповерхово (по горизонталі). Ключі від будинку є лише у відповідачки, яка не дає їх, тому вона самостійно не може потрапити у будинок.

Після уточнення позовних вимог позивачка ОСОБА_2 просила:

1) визнати за нею право забудовника на 1/2 частину об»єкта незавершеного будівництва домоволодіння № 44 по вул. Княгиницького в м. Тисмениця Тисменицького району Івано-Франківської області готовністю 97,5% у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 з правом здачі будинку в експлуатацію та отримання документів, що посвідчують право власності;

2) визнати за нею право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом спірного домоволодіння;

3) провести реальний розподіл спірного домоволодіння по першому варіанту розподілу згідно висновку будівельно-технічної експертизи, виділивши їй приміщення як другому власнику;

4) зобовязати відповідачку не чинити їй перешкод у користуванні, завершенні будівництва та прийнятті в експлуатацію належної їй 1/2 частини домоволодіння.

Рішенням Тисменицького районного суду від 15 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право забудовника на 1/2 частину обєкта незавершеного будівництва домоволодіння №44 по вул.Княгиницького в м.Тисмениця Тисменицького району Івано-Франківської області готовністю 97,5% у порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_5 з правом здачі будинку в експлуатацію та отриманням документів, що посвідчують право власності.

Проведено реальний розподіл домоволодіння № 44 по вул. Княгиницького в м. Тисмениця Тисменицького району Івано-Франківської області вартістю 657809 грн. (відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи від 15.12.2012 року по другому варіанту (горизонтально).

Виділено ОСОБА_2:

- комору І площею 22 кв.м вартістю 16266 грн.,

- комору V площею 27,2 кв.м вартістю 20110 грн.,

- частину коридору 1-1 площею 4,5 кв.м вартістю 9561 грн.,

- сходову 1-7 площею 6,8 кв.м вартістю 10268 грн.,

- коридор 1-8 площею 17,6 кв.м вартістю 36166 грн.,

- котельню 1-9 площею 5,9 кв.м вартістю 11371 грн.,

- кухню 1-10 площею 13,0 кв.м вартістю 26713 грн.,

- житлову 1-11 площею 24,8 кв.м вартістю 50961 грн.,

- житлову 1-12 площею 28 кв.м вартістю 57536 грн.,

- житлову 1-13 площею 13,2 кв.м вартістю 27124 грн.,

- сходову 1-14 площею 8,7 кв.м вартістю 12765 грн.;

- гараж Б вартістю 49952 грн.,

- половину огорожі N2 площею 14,1 кв.м вартістю 2011,5 грн.,

- половину огорожі N3 площею 15,75 кв.м вартістю 2246,5 грн.,

а всього на загальну суму 334757,50 грн., з урахуванням половини вартості криниці N1, яка залишається у спільному користуванні сторін, що становить 50,9 % від загальної вартості домоволодіння.

Виділено ОСОБА_3:

- комору П площею 16,4 кв.м вартістю 12126 грн.,

- комору Ш площею 18,5 кв.м вартістю 13678 грн.,

- комору ІV площею 23,8 кв.м вартістю 17597 грн.,

- частину коридору 1-1 площею 14,8 кв.м вартістю 31446 грн.,

- котельню 1-2 площею 5,9 кв.м вартістю 12134 грн.,

- кухню 1-3 площею 13,0 кв.м вартістю 27621 грн.,

- житлову 1-4 площею 24,9 кв.м вартістю 52906 грн.,

- житлову 1-5 площею 27,9 кв.м вартістю 59280 грн.,

- житлову 1-6 площею 13,6 кв.м вартістю 28896 грн.;

- літню кухню В вартістю 27770 грн.,

- стайню Г вартістю 36633 грн.,

- половину огорожі N2 площею 14,1 кв.м вартістю 2011,5 грн.,

- половину огорожі N3 площею 15,75 кв.м вартістю 2246,5 грн.,

а всього на загальну суму 323051,50 грн., з урахуванням половини вартості криниці N1, яка залишається у спільному користуванні сторін, що становить 49,1 % від загальної вартості домоволодіння.

У спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишено криницю N1 вартістю 3413 грн.

Зобовязано ОСОБА_2 провести наступні переобладнання житлового будинку вартістю 3925 грн., які необхідні для ізоляції приміщень, що виділяються їй, від приміщень, які виділяються ОСОБА_3, а саме:

- замурувати дверний проріз між приміщеннями підвалу І та П;

- демонтувати дверний блок у приміщенні 1-1 (вхідні у будинок), який залишається їй;

- замурувати цеглою проріз, що утворився після демонтажу дверей;

- влаштувати стіну з цегли у приміщенні 1-1 товщиною 0,25 м.

Зобовязано ОСОБА_2 привести виділену їй частину житлового будинку у відповідність до державних будівельних норм, після отримання дозволу, виготовлення та погодження відповідних проектів для входу до виділеної частини будинку у приміщенні 1-1 пробити дверний проріз і змонтувати двері, у приміщенні 1-7 та 1-14 влаштувати сходову клітку, влаштувати автономні системи електропостачання, газопостачання і опалення.

Зобовязано ОСОБА_3 привести виділену їй частину житлового будинку у відповідність до державних будівельних норм, після отримання дозволу, виготовлення та погодження відповідних проектів для входу до виділеної частини будинку у приміщенні 1-1 пробити дверний проріз і змонтувати двері, влаштувати ґанок зі сходами для входу до житлового будинку, влаштувати автономні системи електропостачання, газопостачання і опалення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3890 (три тисячі вісімсот девяносто) грн. 50 коп. грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 у користь ОСОБА_2 1613 (одну тисячу шістсот тринадцять) грн. судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 2734 (дві тисячі сімсот тридцять чотири) грн. 21 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 3230 (три тисячі двісті тридцять) грн. 51 коп.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу на рішення суду в частині визначеного судом варіанту розподілу незавершеного домоволодіння та в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння та про усунення перешкод в користуванні домоволодінням.

В апеляційній скарзі представник апелянта зазначила, що ОСОБА_2 не погоджується з реальним розподілом домоволодіння по варіанту № 2 (горизонтально). Вважає, що провівши в такий спосіб поділ майна, суд позбавив ОСОБА_2 одної другої частини домоволодіння, оскільки виділив їй нерівноцінну частину.

Крім того, у висновку судового експерта зазначено, що лише вертикальний спосіб розподілу будинку буде рівноцінним.

У рішенні суду також не зазначено, де має бути другий вхід до будинку, хто і за які кошти повинен доробити 2-й поверх, утеплити дах.

ОСОБА_2 вважає, що рішенням суду лише на неї покладено обовязок витрачати кошти на перебудову та на підведення комунікацій до 2-го поверху.

Що стосується позовної вимоги про усунення перешкод в користуванні будинку, то ОСОБА_2 вважає її повністю доведеною показами свідків та самої відповідачки Данилів Л,І., яка підтвердила, що ключі від будинку є лише в неї.

З наведених підстав представник апелянта просила скасувати оскаржуване рішення в частині визначеного судом варіанту розподілу незавершеного домоволодіння та в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння і про усунення перешкод в користуванні домоволодінням та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволити у повному обсязі.

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт та її представник вимоги скарги підтримали повністю, просили її задоволити.

Відповідач та її представник апеляційну скаргу заперечили, просили відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що предметом спору є обєкт незавершеного будівництва домоволодіння № 44 по вул. Княгиницького в м. Тисмениця Тисменицького району Івано-Франківської області, право власності на яке не зареєстровано, готовність основної частини житлового будинку якого згідно висновку проведеної у рамках даної цивільної справи будівельно-технічної експертизи на даний час становить 97,5% .

При постановленні рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач після смерті своєї матері належно прийняла спадщину , а спірне будівництво здійснювалося згідно із законом, вимога про визнання за позивачем права забудовника на ? частини об»єкта незавершеного будівництва у порядку спадкування за заповітом після смерті матері з правом здачі будинку в експлуатацію та отримання документів , що посвідчують право власності, є обґрунтованою.

Також, виходячи з того, що сторони погодилися на проведення розподілу будинку згідно варіантів будівельно-технічної експертизи, суд вирішив провести такий розподіл згідно другого варіанту розподілу враховуючи те, що житловий будинок будувався як двохповерховий двохквартирний і поповерховий поділ буде відповідати інтересам сторін.

З таким висновком погоджується і колегія суддів виходячи з такого.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29.08.2007 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Тисменицької міської ради про визнання недійсними договорів дарування, державного акту на право приватної власності на землю, рішення виконкому Тисменицької міської ради, визнання права власності на будинковолодіння та усунення перешкод в його користуванні (т.1, а.с.15-16), яке набрало законної сили, встановлено, що рішеннями виконкому Тисменицької селищної ради від 20.10.1976 р. та виконкому Івано-Франківської районної ради від 24.12.1976 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (Єгорівні) дозволено будівництво двохповерхового двохквартирного житлового будинку по вул. Харківська (на даний час вул. Княгиницького), 44 в м. Тисмениця, для чого 04.02.1977 р. була відведена земельна ділянка площею 0,07 га. Будівництво проводилось силами і коштами обох співзабудовників.

При цьому, суд приймає до уваги надані позивачкою та її представником документи (квитанції, рахунки), що підтверджують придбання цим співзабудовником будівельних матеріалів та оплату за проведення будівельних робіт. Наявні також квитанції про оплату будівельних робіт другим співзабудовником ОСОБА_7, що збереглися після її смерті. Оглянуті в судовому засіданні ощадні рахунки, що були відкриті останньою, свідчать про те, що у неї мались значні грошові заощадження, які дозволяли їй вести будівництво. Тому суд вважає безпідставною вимогу позивачки про визнання за нею права власності на ціле будинковолодіння.

Вищевказаним судовим рішенням також встановлено правомірність укладеного 28.02.1995 р. між співзабудовником спірного домоволодіння ОСОБА_7 та ОСОБА_3, яка є відповідачем і у даній цивільній справі, договору дарування 1/2 частини не закінченого будівництвом спірного житлового будинку готовністю 65% з господарськими будівлями (т.1, а.с.49-50).

У відповідності з вимогами ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи чи особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом також встановлено, що позивачка ОСОБА_2 після смерті своєї матері ОСОБА_5, що настала 17.07.2014 р. (т.1, а.с.231), належно прийняла спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини у м. Чехов Московської області Російської Федерації, як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим секретарем Новотошківської селищної ради м. Кіровська Луганської області (т.1. а.с.243).

Згідно ст.1218 ЦКУ до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права і обовязки як забудовника входять до складу спадщини.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації; якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи від 15.12.2012 р., проведеної експертом ОСОБА_9 на виконання ухвали суду (т.1, а.с.118-138), житловий будинок не завершений будівництвом, перший поверх завершений, відсутні сходи на другий поверх, в котельні 1-9 відсутня підлога, штукатурка і побілка, в приміщеннях другого поверху місцями неукріплені дошки підлоги, відсутня побілка; готовність основної частини житлового будинку становить 97,5%; вартість спірного домоволодіння складає 657809 грн.

Як вбачається з висновку експерта (а.с.127), розподіл будинковолодіння можливий, пропонується 2 варіанти розподілу : вертикальний та поповерховий. При цьому, експерт звертає увагу на переваги та недоліки варіантів із вказівкою на більшу прийнятність з точки зору рівноцінності , можливості розподілу земельної ділянки та розміщення інженерних комунікацій на вертикальний варіант розподілу.

При вирішенні спору судом враховано, що виконавчий комітет Тисменицької міської ради своїм рішенням від 02.04.2013 р. надав згоду на облаштування окремого (другого) входу до спірного житлового будинку (т.1, а.с.178).

Відповідно до ст.ст.10,59,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Не заслуговують на увагу, доводи сторони щодо неправильного поділу спірного приміщення згідно запропонованих експертом варіантів, оскільки судом першої інстанції дано належну оцінку варіанту щодо вертикального розподілу. З огляду на планування будинку, як двоповерхового двоквартирного будинку, недоцільність такого поділу правильно встановлена судом. Доказів, які б спростовували такий висновок суду сторона позивача не надала.

Щодо наявності у сторони переважного права на присудження їй в якості ? приміщення - першого поверху будинку з огляду на внесок в будівництво будинку членів її сім»ї, то такі твердження не заслуговують увагу, оскільки не доведені належними та допустимими доказами.

Натомість неспростовним є той факт, що вже згаданим рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29.08.2007 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 встановлено обставини щодо участі забудівників в будівництві спірного будинку. Сторонами не заперечується, що ОСОБА_7 проживала на першому поверсі будинку до своєї смерті, що вказує на те, що між сторонами склався певний порядок користування приміщенням.

Судом на підставі ч.3 ст.61 ЦПК України наведені обставини взяті за основу при вирішенні питання щодо реального поділу спірного будинку.

Інших доказів, які б спростовували наведені обставини та підтверджували іншу участь, докази щодо безпосереднього здійснення повного комплексу будівельних робіт виключно силами родини позивача, як підстави для виділення саме першого поверху будинку, сторона позивача не представила і таких не містять матеріали справи.

Тому підстави для задоволення апеляційної скарги в цій частині відсутні.

Не є обґрунтованою і вимога апелянта щодо визнання за нею права власності на ? частину незавершеного будівництвом спірного будинку, з огляду на існування законодавчо встановленого порядку оформлення права власності з відповідною процедурою. Наявність підстав для визнання права в судовому порядку позивач не довела.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні, завершенні будівництва та прийнятті в експлуатацію належної їй 1/2 частини домоволодіння, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо недоведеності таких вимог.

Згідно ст.391 ЦКУ власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Сторона позивача не довела наявність обставин щодо існування перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи із змісту ч.2 ст.303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду постановлено з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують його обґрунтованості.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Тименицького районного суду від 25 листопада 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: Василишин Л.В.

Судді: Пнівчук О.В.

ОСОБА_10