Справа № 462/4395/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2016 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до територіальної громади в особі ОСОБА_3 районної адміністрації ОСОБА_4 міської ради, за участю третіх осіб ОСОБА_4 міської ради та Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори - про виділення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, просять визнати, що ОСОБА_5, який помер 09.12.2007 року, належала ? частка в праві спільної сумісної власності на квартиру №9 на вул. Городоцька, 52 у м. Львові, визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири №9 на вул. Городоцька, 52 у м. Львові в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_5 та визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири №9 на вул. Городоцька, 52 у м. Львові в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_5 Свої позовні вимоги мотивують тим, що 09.12.2007 року помер батько ОСОБА_1 та чоловік ОСОБА_2 Зазначили, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належала квартира №9 на вул. Городоцька, 52 у м. Львові. ОСОБА_6, коли вони звернулися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, їм було розяснено, що вони не можуть отримати таке, оскільки неможливо встановити місце відкриття спадщини, а тому вони змушені звернутися з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивачі та їхній представник адвокат ОСОБА_7, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги /а.с.57/ позов з урахуванням уточнених позовних вимог підтримали, покликаючись на мотиви такого, який просять задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 районної адміністрації ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_8, яка діє на підставі довіреності №32-вих-1482 від 26.04.2016 року /а.с.55/ позов визнала, просила задовольнити позовні вимоги.

Представник третьої особи ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_6, яка діє на підставі довіреності №1.7-вих-12 від 15.01.20156 року /а.с.74/ проти задоволення позову не заперечила, у вирішення позову покладається на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, не направила в судове засідання свого представника, при цьому суду представлено заяву за підписом завідуючої нотаріальної контори, в якій вона просить розглядати справу за відсутності їх представника /а.с.52/.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зі змісту ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що 09.12.2007 року помер батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 /свідоцтво про народження позивача серії І-АВ №443479 від 03.02.1968 року а.с.10/, та чоловік позивача ОСОБА_2 /свідоцтво про одруження серії ІІ-ЯК №1124823 від 29.09.1966 року а.с.9/, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ №118375 від 10.12.2007 року /а.с.7/.

Згідно даних свідоцтва про право власності на квартиру №15781-З від 10.04.2000 року /а.с.21/ ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить квартира №9 на вул. Городоцька, 52 у м. Львові.

Згідно ст.1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як встановлено, позивачі звернулися в строк та у встановленому законом порядку до державного нотаріуса Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька та чоловіка.

Однак, щодо спадкування належної ОСОБА_5 частки квартири №9 на вул.Городоцька, 52 у м.Львові, то нотаріусом позивачам було розяснено, що у поданих документах відсутня довідка, на підставі якої можливо встановити місце відкриття спадщини /а.с.50/. При цьому, з відповіді Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори на запит суду №1429/01-16 від 05.10.2016 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 у Другій ОСОБА_4 державній нотаріальній конторі не заводилася /а.с.63, 64/.

Між тим, із даних будинкової книги на квартиру №9 на вул.Городоцька, 52 у м.Львові вбачається, що у спірній квартирі були зареєстровані двоє осіб померлий ОСОБА_5 та його дружина позивач ОСОБА_2 /а.с.23-25/.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Частиною 1 ст.368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У відповідності до ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ст.372 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності припиняється.

Оскільки ОСОБА_5 помер, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як спадкоємці після смерті їхнього батька та чоловіка відповідно, бажають оформити свої права на спадкове майно після смерті батька та чоловіка, тому єдиними способом захисту права власності позивачів на спадкове майно є визначення часток у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру.

Як встановлено в судовому засіданні, представник відповідача погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо визнання за ними права власності на відповідні частини квартири, які вони успадковують після смерті ОСОБА_5 Оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то таке визнання позову згідно ст.174 ЦПК України є підставою для задоволення позову.

Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зі змісту ч.3 ст.61 ЦПК України вбачається, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд приходить до переконання, що позов підставний, ґрунтується на законі, а відтак слід визначити ідеальні частки у праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5, який помер 09.12.2007 року, по ? ідеальних часток квартири №9 в будинку №52 на вул. Городоцька у м. Львові.

Виходячи із наведеного та враховуючи, що позивач ОСОБА_1 як син померлого ОСОБА_5, та дружина померлого ОСОБА_2 як спадкоємці за законом після його смерті, мають право на спадкове майно, в тому числі на належну спадкодавцю 1/2 частку квартири №9 в будинку №52 на вул. Городоцька у м. Львові, а тому суд приходить до переконання, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на ? частку квартири №9 в будинку №52 на вул. Городоцька у м. Львові, а за ОСОБА_2, з урахуванням належної їй ? частки квартири право власності на ? частки квартири №9 в будинку №52 на вул. Городоцька у м. Львові.

З огляду на те, що позивачі просили усі судові витрати залишити за ними, суд, виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого ст.11 ЦПК України, вважає за можливе не стягувати при задоволення позову з відповідача понесені судові витрати.

Керуючись ст.10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст.355, 368, 372, 1216-1219, 1226, 1223, 1258-1261 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_5, який помер 09 грудня 2007 року належала ? частка в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку квартири №9 на вул. Городоцька, 52 у м. Львові як співвласниці та в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 09 грудня 2007 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартири №9 на вул.Городоцька, 52 у м.Львові в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 09 грудня 2007 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський