Справа № 211/440/16-ц
Провадження № 2/211/976/16
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
26 травня 2016 рокуДовгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Папариги В.А.,
при секретарі Ручка М.Л.,
розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, -
У судове засідання позивач та його представник не з'явились, представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає, просив суд задовольнити позов повністю, не заперечує проти заочного рішення (а.с. 48- заява).
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлен належним чином (а.с. 46 -оголошення в газеті "Вісті Придніпров'я")
Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом ст. 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за заподіяння шкоди, шкода заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду в повному обсязі.
В силу ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992 року зі змінами, внесеними згідно з Постановами ПВСУ № 7 від 08.07.1994р., № 11 від 30.09.1994р., № 15 від 25.05.1998р., № 9 від 24.10.2003р. під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).
Зважаючи на вказані обставини суд вважає обгрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача спричинену йому матеріальну шкоду та витрати пов'язані з встановленням розміру вказаної шкоди.
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Під моральною шкодою розуміються витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Моральна шкода полягає у приниженні честі, гідності, у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я (роз'яснення Пленуму Верховного Суду України дані у п. 3 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р.).
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Як встановлено судом, в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу ОСОБА_1 було пошкоджено автомобіль, яким він керував і вимушений був нести незаплановані витрати на його поновлення, що звичайно потягло за собою душевні хвилювання. Позивач був позбавлення свого автомобіля, як засобу пересування.
Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: В. А. Папарига