Провадження № 2/752/52/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.01.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про виселення, -

в с т а н о в и в:

у серпні 2013 року Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" звернувся у суд з позовом до ОСОБА_3 про виселення.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що розпорядженням Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 18 червня 1997 року № 646 та ордеру від 22 серпня 1997 р. № 555 ОСОБА_3, як члену родини ОСОБА_4, надано для тимчасового проживання квартиру АДРЕСА_1 на час ремонту квартири АДРЕСА_2.

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_3 на даний час безпідставно проживає у квартирі АДРЕСА_3, а тому підлягає виселенню у квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, яка є третьою особою, в судовому засіданні не визнала позвні вимоги та заперечувала проти їх задоволення, зазначивши, що ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи безстроково, страждає хронічним нервово-психічним захворюванням, а тому за станом здоров"я не може проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї родини, в тому числів ізольованій. Також зазначила, що право тимчасового проживання у квартирі АДРЕСА_3 з родиною із 6 (шести) чоловік було надано на підставі ордеру № 556, виданого КП "Київжитлоспецексплуатація", на час ремонту квартири АДРЕСА_2.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду тадослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі рішення Київської міської Ради народних депутатів від 01.03.2001 р. № 217/1194 "Про створення комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" шляхом реорганізації Дирекції по утриманню та експлуатації житлових будинків маневреного фонду КП "Київжитлоспецексплуатація" було створено КП "Спецжитлофонд". (а.с. 5)

Розпорядженням КМДА від 19 квітня 2001 року № 777 "Про комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" житловий будинок АДРЕСА_3 та будинок АДРЕСА_1 закріплено за КП"Спецжитлофонд" на праві повного господарського відання.(а.с. 6)

Розпорядженням КМДА від 12 листопада 2001 року № 2419 "Про будинки комунального підприємства з утримання та експлуатації житлофого фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" будинок на АДРЕСА_1 віднесено до будинків маневреного фонду. (а.с.7)

Відповідно до ч.1, 2 ст.61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

На підставі розпорядження Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 18 червня 1997 року № 646 був виданий 22 серпня 1997 р. ордер № 555, згідно якого ОСОБА_4 з родиною з 6-ти осіб (вона, чоловік ОСОБА_6, донька ОСОБА_7, донька ОСОБА_8, син ОСОБА_1 та онук ОСОБА_9) була надана для тимчасового проживання квартира АДРЕСА_1 час ремонту квартири АДРЕСА_2. (а.с. 11-13)

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 на даний час безпідставно проживає у квартирі № АДРЕСА_3, а тому підлягає виселенню. На підтвердження своїх вимог надає акт, складений 06 серпня 2013 року, про проживання, з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_10 проживає у квартирі АДРЕСА_3. (а.с. 14)

Заперечуючи проти задоволення позову, представник відповідача надала суду

Відповідно до ст.109 ч.І ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Згідно з ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Про те, що родині ОСОБА_4, в тому числі і відповідачу ОСОБА_3, було надано житло в будинку маневреного фонду на умовах договору найму свідчить наданий представником відповідача витяг з розпорядження № 646 Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.06.1997 р., відповідно до п. 3.1 якого ОСОБА_4 родиною з 6 осіб були виділені квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_3. Також на підствердження зазначених обставин представник відповідача надала ордер № 556, виданий КП "Київжитлоспецексплуатація", на право тимчасового проживання ОСОБА_4 з родиною з 6 (шести) чоловік в квартирі АДРЕСА_3 на час ремонту квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Представник КП «Спецжитлофонд» не заперечувала проти тієї обставини, що родина ОСОБА_4 і на даний час перебуває на квартирному обліку, як така, що потребує поліпшення житлових умов.

З урахуванням тієї обставини, що заселення мешканців будинків маневреного фонду відбувалось на підстві ордерів на право тимчасового заняття жилого приміщення, з відповідачем було укладено договір найму без визначення строку, підстава, на якій родині ОСОБА_4 було надано житло в будинку маневреного фонду на час розгляду справи не відпала, питання про надання їм постійного житла не вирішено, можливості проживання за місцем реєстрації родина, яка включає в себе інваліда 2 групи, не має, правові підстави для виселення ОСОБА_3 з житлового приміщення в інше житлове приміщення відсутні.

Згідно ст. 108 ЖК Української РСР договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду може бути розірвано на вимогу наймодавця лише з підстав, установлених законом, і тільки в судовому порядку, крім випадків виселення з будинків, що загрожують обвалом.

Доводи представника позивача про відсутність оригіналу ордеру № 556, виданого КП "Київжитлоспецексплуатація", на право тимчасового проживання ОСОБА_4 з родиною з 6 (шести) чоловік в квартирі АДРЕСА_3 на час ремонту квартири АДРЕСА_2, не є підставою для задоволення позову.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцькій проти України», в контексті вказаної Конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому проживає на законних підставах, або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв'язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у права на житло.

В ході розгляду справи КП «Спецжитлофонд» не надано доказів, які б підтверджували, що втручання держави у використання відповідачем Конституційного права на житло згідно п.2 ст.8 Конвенції відповідає поставленій законом меті ( рішення у справі Olsson vs. Sweden №1 24.03.1988) і чи було воно необхідним у демократичному суспільстві задля досягнення зазначеної мети.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ч.3 ст.116 Житлового кодексу УРСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Ту обставину, що відповідач ОСОБА_3 не самоправно вселився в спірну квартиру, сторони не заперечують.

За таких підстав в задоволенні позовних вимог КП «Спецжитлофонд» необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 58, 108, 109, 110, 113 та 116 ЖК України, ст.ст. 10, 30, 60, 212 та 23 ЖК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про виселення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: