Справа № 569/4769/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі судді - Бердія М.А.,

при секретарі - Абашиній О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, суд -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Пояснила суду, що з чоловіком не проживає близько року та має іншу сім'ю, вона є військовослужбовцем та постійно перебуває у службових відрядженнях і на службі, в зв'язку з чим, син проживає з позивачем, який займається доглядом за ним, тому бажає, щоб в подальшому дитина проживала з батьком.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем, котрий зареєстрований 18 вересня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1430; сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати із ним.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як було встановлено в судовому засіданні з 18 вересня 2005 року сторони перебувають в шлюбі, який було зареєстрований 18 вересня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1430. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 17 жовтня 2006 року. На даний час сторони не підтримують шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть. Спору про розподіл спільного майна немає.

Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що малолітній ОСОБА_3 постійно проживає з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім цього, принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної асамблеї ООН 29.11.1959 року, передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері кохання та морального і матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір'ю.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на даний час існують виняткові обставини для визначення місця проживання дитини з її батьком, а не матір'ю, і що таке відповідатиме інтересам дитини, сприятиме належним умовам її проживання, гармонійному розвитку та вихованню, належному матеріальному забезпеченню, у зв'язку з чим позов ОСОБА_1 слід задоволити.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - задоволити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 18 вересня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1430 - розірвати.

Сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати із батьком - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551,20 грн. по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.