Справа № 357/8637/16-ц
У Х В А Л А

16 листопада 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Подрєзова Г. О. ,

при секретарі Александрова А. С.,

., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 міської ради про закриття провадження у справі;

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_2 Лук»янівна, ОСОБА_3 звернулися до суду позовом до ОСОБА_1 міської ради про визнання незаконним рішення, визнання права за позивачами на отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва тазобов»язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва, мотивуючи тим, що між сторонами 12.12.2008року був укладений договір оренди земельної ділянки площею 1303 кв.м. для ведення городництва за адресою АДРЕСА_1 строком на 5 років. Посилаючись на те, що на цей час договір оренди не є дійсним, оскільки закінчився строк його дії, а відмова ОСОБА_1 міської ради у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва, обґрунтована лише посиланням на норму п.3 ст.123 ЗК України, тобто не містить конкретної підстави відмови у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою, а тому таке рішення є не законним, порушує право позивачів отримати у власність земельну ділянку, якою вони користувалися тривалий час на законних підставах.

В судовому засіданні представники позивачів вимоги позову підтримали.

Представник відповідача звернувся до суду з заявою про закриття провадження у справі з підстав порушення правил підвідомчості справи при відкритті провадження у справі, а саме належності спорів фізичних і юридичних осіб із суб»єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності які є публічно правовими спорами до юрисдикції адміністративних судів, як це роз»яснив у рішенні від 01.04.2010року №10-р/2010 Конституційний суд України.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши заяву та додані матеріали справи, суд вважає, що заява до задоволення не підлягає.

Питання про те, чи підвідомча загальному суду справа у спорі, що виник із земельних правовідносин, повинно вирішуватись залежно від того, який характер мають спірні правовідносини, тобто чи є вони приватноправовими чи публічно-правовими, та чи відповідає склад сторін у справі статтям 1, 15 ЦПК України.

З положень статей 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України, статей 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності.

Таким чином, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 , 15 ЦПК України підвідомчі загальним судам.

В даному випадку, позивачі посилаються на те, що спір виник з правовідносин, щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою відносно земельної ділянки, яка була у користуванні позивачів за договором оренди, посилаються також на віднесення цієї земельної ділянки до земель сільськогосподарського призначення, відсутність мотивованої відмови у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою , що суд враховує як докази наявності спору, який виник із земельних відносин.

А тому, суд вважає, що підстав для закриття провадження у справі з підстав ст.. 205 ч.1 п.1 (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства) не має.

Керуючись ст.. 205 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 міської ради про закриття провадження у справі відмовити.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Суддя ОСОБА_4