Справа № 351/2081/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2229/2016
Головуючий у 1 інстанції Боднарук М. В.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого: Матківського Р.Й.

суддів: Горблянського Я.Д., Ковалюка Я.Д.

секретаря Капущак С.В.

з участю апелянта ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Снятинського районного суду від 23 лютого 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року з позовом до суду звернувся ОСОБА_4 та просив постановити рішення, яким визнати бувшу невістку ОСОБА_2 та двоє її дітей ОСОБА_5 і ОСОБА_6 такими, що втратили право на користування домоволодінням АДРЕСА_1.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що являється головою домогосподарства. Після розірвання шлюбу з його сином у березні 2008 року невістка з дитиною переїхала проживати до міста Чернівців, тому разом із дітьми втратила право на проживання у його будинку.

Рішенням Снятинського районного суду від 23 лютого 2016 року позов задоволено

На дане рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, просить його скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт у скарзі зазначає, що рішення суду про втрату нею та дітьми права на користування житловим приміщенням є незаконним.

Подана до матеріалів справи заява про визнання позову і розгляд справи без її участі не підписана нею, а іншою особою, таку заяву особисто вона не писала.

У зв'язку з цим була позбавлена можливості брати участь у судових засіданнях, подавати докази і представляти інтереси неповнолітних дітей.

Суд першої інстанції не з'ясував, що у неї та дітей немає іншого місця проживання де могли б бути зареєстровані, тому суд залишив усіх без постійного місця проживання.

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта, яка вимоги скарги підтримала. представника позивача, який вимоги скарги заперечив, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд обґрунтовано взяв до уваги доводи позивача, що відповідач з дітьми понад один рік без поважних причин не проживає у будинку власника, тому втратили право на користування.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до облікової картки та довідки сільської ради від 15 червня 2015 року позивач ОСОБА_4 є головою домогосподарства АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 колишня невістка, онука ОСОБА_5 в господарстві не проживають з 2008 року. Також не проживає в господарстві і дочка відповідача ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, хоча усі є зареєстрованими.

Зазначені обставини підтверджують доводи позивача, що бувша невістка з онукою не проживає у будинку з березня 2008 року, тобто зразу після розірвання шлюбу з його сином.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

В силу ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на підставі наявних доказів правильно встановив юридичний факт не проживання без поважних причин зареєстрованих осіб у домогосподарстві позивача з березня 2008 року, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

За змістом поданої апеляційної скарги апелянт ОСОБА_2 не заперечує встановленого судом факту непроживання в будинку без поважних причин з 2008 року, а тільки доводить, що судом першої інстанції не враховано той факт, що у неї та дітей немає іншого місця проживання де могли б бути зареєстровані.

У засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_2 пояснила, що з дітьми постійно проживає у місті Чернівцях де й працює, а діти відвідують навчальні заклади.

Також наголосила на тому, що не проживає у будинку позивача не з 2008 року, а з 2010 року. Її пояснення, що раз у 6 місяців навідувалась до будинку не підтверджено жодним належним та допустимим доказом. Також апелянтом не зазначено жодної поважної причини не проживання у будинку позивача. Однак знову ж таки вона наголошувала на тому, що через визнання її з дітьми такими що втратили право на користування житловим приміщенням не мають можливості зареєструвати своє інше місце проживання у зв'язку з тим, що наймають квартиру у місті Чернівцях.

При вирішенні позовних вимог судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано оцінку доводам сторін.

Доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Снятинського районного суду від 23 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді Я.Д. Горблянський

Я.Ю. Ковалюк