Справа № 144/208/16-ц Провадження № 22-ц/772/1937/2016Головуючий в суді першої інстанції Герман О. С.
Категорія 20 Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 20 квітня 2016 року в справі за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми авансу, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі вказаним вище позовом, посилаючись на те, що у неї багатодітна сім'я, яка тривалий час мріяла про власне житло. В березні 2015 року позивач ОСОБА_3 домовилась з відповідачем ОСОБА_4 про купівлю житлового будинку АДРЕСА_1 за 30000 грн.

Будинок перебував в аварійному стані, тому вони домовились, що позивач проведе ремонтні роботи та вселиться в нього, після чого буде оформлено договір-купівлі продажу даного будинку, а відповідач за проведені ремонтні роботи мала знизити ціну на будинок в розмірі 5000 грн., після чого позивач повинен був сплатити відповідачу суму в розмірі 25000 грн., а відповідач оформити договір купівлі-продажу на будинок та передати його позивачу.

Так, 25.03.2015 позивач ОСОБА_3 передала відповідачу ОСОБА_4 грошову суму в розмірі 10000 грн. в рахунок майбутніх платежів за попередньою домовленістю щодо купівлі-продажу будинку та взяла на себе зобов'язання на протязі 6 місяців віддати договірну решту грошей. Про отримання коштів в сумі 10000 грн. відповідач надала позивачу власноруч написану розписку. 19.04.2015 позивач ОСОБА_3 передала відповідачу ОСОБА_4 грошову суму в розмірі 4000 грн. в рахунок майбутніх платежів за попередньою домовленістю щодо купівлі-продажу будинку. Про отримання коштів в сумі 4000 грн. відповідач надала позивачу власноруч написану розписку. 01.10.2015 позивач принесла відповідачу решту грошей в сумі 11000 грн. на придбання будинку, але відповідач відмовилась від отримання даної суми грошей та запропонувала звільнити її будинок.

В результаті відповідач не підготував договір купівлі-продажу на вищевказаний будинок, фактично відмовився від наміру його продати та повернути отримані кошти в сумі 14000 грн.

Просила стягнути з відповідача ОСОБА_4 на свою користь аванс в сумі 14000 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 20 квітня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення суми авансу відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду позивач ОСОБА_3 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 20 квітня 2016 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У своїх запереченнях на скаргу представник відповідача її доводи не визнав, вказавши на безпідставність апеляційної скарги і на законність і обґрунтованість рішення суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляції та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, районний суд виходив з того, що сторони не уклали договір в розумінні Цивільного кодексу України, який породив у відповідача грошове зобов'язання в разі не укладення сторонами договору купівлі-продажу будинку з його вини та встановив строк його виконання. Суд вважає, що надані розписки (а.с. 15-16) не підтверджують факт, що грошові кошти, які надав позивач є саме авансом за купівлю вищевказаного будинку відповідача, разом з тим, було встановлено в судовому засіданні та підтверджується відповідними доказами, а саме: довідкою Соболівської сільської ради № 388 від 28.03.2016, згідно якої ОСОБА_3 проживає в будинку АДРЕСА_1 з квітня 2015 року, що між сторонами виникли відносини, щодо оренди (найму) житла.

Однак погодитись з таким висновком районного суду не можна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального закону.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 є власністю ОСОБА_4, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21845472 від 11.02.2009. Не заперечується сторонами факт отримання грошових коштів відповідачем від позивача в сумі 14000 грн. відповідно до наданих суду письмових розписок.

Предмет позову - це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення.

ОСОБА_3 пред'явила позов про стягнення суми авансу, яку вона передала ОСОБА_4 в рахунок майбутніх платежів, сподіваючись на подальше укладення договору купівлі-продажу будинку на підставі попередньої домовленості.

Суд, відповідно до ст. 214 ЦПК України, повинен визначити правову природу відносин між сторонами спору та, відповідно, правову природу переданих грошових коштів, правову суть спору та встановити яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив лише з того, що довідкою Соболівської сільської ради № 388 від 28.03.2016 року підтверджується факт проживання ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1, а тому суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що між сторонами виникли відносини оренди (найму) житла. Не встановив істотні умови договору найму щодо його предмету, плати за користування житлом, строку дії та форми укладення.

При цьому безпідставно не взяв до уваги, крім пояснень позивача, пояснення в судовому засіданні самого відповідача про те, що між сторонами була розмова про можливий викуп позивачем будинку, а також про можливість продати його відповідачем за 30000 грн.

Крім того, до апеляційної суду була надана завірена копія заяви ОСОБА_4 до Теплицького РВ УМВС України зі змісту якої вбачається, що між сторонами існувала домовленість про купівлю продаж будинку по АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_4 Було домовлено, що покупці після першого внеску будуть сплачувати щомісячно, решту грошей до 1 жовтня 2015 року. Перший внесок віддали у квітні місяці 2015 року, а далі ніхто нічого не сплачує.

За таких обставинах судова колегія вважає, що заявлений позивачем попередній договір про укладення договору купівлі-продажу майна між сторонами не було укладено у визначений законом спосіб, оскільки розписка відповідача, якою він повідомив про отримання від позивача коштів, не можна вважати договором. Усна угода між сторонами про укладення в майбутньому договору купівлі-продажу не відповідає вимогам ст. 635, 657 ЦК України, згідно з якими попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, якою для договорів купівлі-продажу нерухомого майна є письмова форма та нотаріальне посвідчення. Тобто сторони порушили вимоги щодо форми правочину, він не є укладеним, зобов'язання купівлі-продажу між сторонами не виникло, тому сума, сплачена на забезпечення виконання майбутнього зобов'язання, згідно з вимогами ч. 2 ст. 570 ЦК України, є авансом і повертається в тому розмірі, в якому вона надавалася.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає до скасування з ухваленням нового рішення, якщо висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального закону.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є неправильним і таким, що підлягає до скасування з ухваленням нового рішення.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 слід стягнути судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 20 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми авансу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аванс в сумі 14 000 (чотирнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі, а саме: 551 грн. 10 коп. судового збору за подання позовної заяви та 607 грн. 20 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис) Міхасішин І.В.

(підпис) Стадник І.М.

З оригіналом вірно:

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.