Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2016 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі

цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок,

За зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок,

Установив

Позивач за первісним позовом в липні 2015 року звернувся з позовними вимогами до ОСОБА_3, згодом в грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 Кожен з позивачів просив визнати за ним право власності, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5, померлого 06 лютого 2005 року, на будинкок №81-Б по вулиці Хуторській в м.Одесі.

Вимоги первісного позову обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 був батьком ОСОБА_1.

ОСОБА_5 помер 06.02.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 1-ЖД № 005210 від 12 лютого 2005 року.

Рішенням Одеської райради депутатів трудящих міста Одеси № 6 від 13.01.1961 року ОСОБА_5 була відведена земельна ділянка під індивідуальне жиле будівництво по вул. Хуторській 81-б, площею 0,06 га.

Крім того, відповідно до довідки Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 539 від 09.04.2015 року вказано, що відповідно до погосподарської книги радгоспу імені Кірова за 1963-1970 p.p. ОСОБА_5 надано земельну ділянку відповідно стор. 247, реєстр № 504.

31.01.1961 року ОСОБА_5 було підписано зобовязання забудовника, в якому передбачено будівництво житлового будинку. Житловий будинок був побудований в 1968 році відповідно до останньої сторінки технічного паспорту від 27.06.2014 року.

Відповідно до висновку КП «ОМБТІ та РОН» від 14 лютого 2011 року № 228335.69.11 технічний стан житлового будинку та господарських будівель є добрим.

Згідно з листом КП «ОМБТІ та РОН» від 22 серпня 2011 року станом на 17 серпня 2011 року спірне домоволодіння не зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН».

ОСОБА_1, після смерті батька звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В Четвертій одеській державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа за № 216/2005.

В подальшому ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності в порядку спадкування, але їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок.

На сьогоднішній час зареєструвати право власності за ОСОБА_5 є неможливим у звязку з його смертю. Але, вводити обєкти до експлуатації також не має необхідності у звязку з тим, що обєкти, які побудовані до 5 серпня 1992 року не підлягають введенню в експлуатацію, оскільки згідно з постановою КМУ «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт» від 09 вересня 2009 року № 1035 встановлено, що підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями, споруджені до 05 серпня 1992 року, є висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений бюро технічної інвентаризації і документ, що засвідчує право власності або користування земельної ділянкою, на якій розташовані зазначені обєкти будівництва.

До того ж, відповідно до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, обєкти, які побудовані до 05.08.1992 року не є самочинними та не підлягають вводу в експлуатацію.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав, які чітко перераховані в ст. 1219 ЦК України. Вищевказані права ОСОБА_5 не підпадають під перелік, який викладений в ст. 1219 ЦК України і тому, вони входять до складу спадщини.

ОСОБА_1 прийняла спадщину подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Однак отримати свідоцтво не змогла та їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок.

Відповідно до п. 3.1. Листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач посилається на те, що вона представила суду достатньо документів для визнання права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Хутірська, 81-6 в м. Одесі на спадкоємцями, а саме за ОСОБА_1, позивачка просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивачка за зустрічним позовом обґрунтувала свої вимоги тим, що ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Димитренко) та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 13.11.1955 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб № 202203 від 13.11.1955 року.

Житловий будинок був побудований в 1968 році відповідно до останньої сторінки технічного паспорту від 07.09.1993 року та від 27.06.2014 року.

Також, відповідно до довідки Суворовської районної адміністрації м. Одеси № 5 від 02.12.2011 року ОСОБА_5 була видана земельна ділянка 0,11 га на якому він побудував домоволодіння, яке не було здано в експлуатацію. ОСОБА_5 проживав та був зареєстрований в даному житловому будинку з 03.06.1966 року по день смерті, а саме 06.02.2005 року.

Відповідно до положень ст. 22 Кодексу про шлюб і сімє України (який діяв до 01.01.2004 року) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Таким чином, у звязку з тим, що ОСОБА_2 була законною дружиною ОСОБА_5, тому все майно, яке було ними набуте під час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя і ОСОБА_2 має право на частину житлового будинку.

Після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 намагалася виконати дії, які направлені на отриманні правовстановлюючого документу на такий житловий будинок.

ОСОБА_2 отримала висновок про технічний стан приватного житлового будинку садибного типу, дачного будинку, садового будинку з господарськими будівлями і спорудами № 228335.69.11 від 14.02.2011 року, який виданий КП «ОМБТІ та РОН».

Відповідно до даного висновку технічний стан житлового будинку задовільний та добрий.

Звернувшись з таким висновком до юридичного департаменту Одеської міської ради (який станом на 2011 рік видавав правовстановлюючі документи на житлові будинку) вона отримала відповідь № 1065вих. від 03.03.2011 року згідно з якої видати свідоцтво на право власність не є можливим, у звязку з відсутністю документу, який підтверджує право власності на земельну ділянку, а витяг з рішення № 6 від 13.01.1961 року, яким ОСОБА_5 було відведено земельну ділянку, не приймається до уваги у звязку з його смертю і відсутністю документа, що підтверджує перехід права до спадкодавця.

В подальшому ОСОБА_2 отримала декларацію про готовність обєкта до експлуатації № ОД НОМЕР_1 від 05.11.2012 року. Декларацію не зареєстровано через відсутність документу, який підтверджує право власність на земельну ділянку.

У звязку з тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 13.11.1955 року, то все придбане ними майно є спільною сумісною власністю, в тому числі і земельна ділянка, яка надана у користування рішенням Одеської райради депутатів трудящих міста Одеси № 6 від 13.01.1961 року.

Таким чином, у ОСОБА_2 є право на 1/2 частину земельної ділянки, яка надана у користування 13.01.1961 року.

Враховуючи зазначене у зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх повному обсязі та відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом просив задовольнити позовні вимоги за зустрічним позовом та відмовити у задоволенні первісних позовних вимог.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав представників сторін, суд доходить до висновку про те, що позови підлягають до часткового задоволення.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Димитренко) та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 13.11.1955 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб № 202203 від 13.11.1955 року. (а.с. 61).

ОСОБА_5 помер 06.02.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 1-ЖД № 005210 від 12 лютого 2005 року. (а.с. 9).

За життя рішенням Одеської райради депутатів трудящих міста Одеси № 6 від 13.01.1961 року ОСОБА_5 була відведена земельна ділянка під індивідуальне жиле будівництво по вул. Хуторській 81-б, площею 0,06 га. (а.с. 10).

Крім того, відповідно до довідки Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 539 від 09.04.2015 року вказано, що відповідно до погосподарської книги радгоспу імені Кірова за 1963-1970 p.p. ОСОБА_5 надано земельну ділянку відповідно стор. 247, реєстр № 504. (а.с. 11-12).

31.01.1961 року ОСОБА_5 було підписано зобовязання забудовника, в якому передбачено будівництво житлового будинку. (а.с. 13). Житловий будинок був побудований в 1968 році відповідно до останньої сторінки технічного паспорту від 27.06.2014 року. (а.с. 14-16).

Відповідно до висновку КП «ОМБТІ та РОН» від 14 лютого 2011 року № 228335.69.11 технічний стан житлового будинку та господарських будівель є добрим. (а.с. 81).

Згідно з листом КП «ОМБТІ та РОН» від 22 серпня 2011 року станом на 17 серпня 2011 року спірне домоволодіння не зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН».

ОСОБА_1, після смерті батька звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В Четвертій одеській державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа за № 216/2005. (а.с. 34-45).

ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності в порядку спадкування, але їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок.

Згідно з постановою КМУ «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт» від 09 вересня 2009 року № 1035 встановлено, що підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями, споруджені до 05 серпня 1992 року, є висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений бюро технічної інвентаризації і документ, що засвідчує право власності або користування земельної ділянкою, на якій розташовані зазначені обєкти будівництва.

До того ж, відповідно до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, обєкти, які побудовані до 05.08.1992 року не є самочинними та не підлягають вводу в експлуатацію.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені обєкти нерухомості документами, що посвідчують речові права на земельні ділянки під такими обєктами, можуть також вважатися рішення відповідної сільської ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на обєкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалася державна реєстрація прав власності, для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Таким чином, вищевказаними нормами встановлені підстави для реєстрації права власності на будинки, які побудовані до 5 серпня 1992 року:

1. Наявність запису в погосподарській книзі, або наявність технічного паспорта на такий обєкт будівництва. Також можлива наявність висновку КП «ОМБТІ та РОН» про технічний стан житлового будинку та господарських будівель.

2. Наявність рішення про передачу в користування або у власність земельної ділянки.

Таким чином, вимоги нормативно правових актів щодо правовстановлюючих документів, необхідних для реєстрації права власності виконані в повному обсязі.

В той же час, сьогодні зареєструвати право власності за ОСОБА_5 є неможливим у звязку з його смертю. Але, вводити обєкти до експлуатації також не має необхідності у звязку з тим, що обєкти, які побудовані до 5 серпня 1992 року не підлягають введенню в експлуатацію відповідно до вищенаведених норм законодавства.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав, які чітко перераховані в ст. 1219 ЦК України. Вищевказані права ОСОБА_5 не підпадають під перелік, який викладений в ст. 1219 ЦК України і тому, вони входять до складу спадщини.

Отже, у спадкодавця були наявне право власності на житловий будинок, що підтверджується Рішенням Одеської райради депутатів трудящих міста Одеси № 6 від 13.01.1961 року про відведення земельної ділянки площею 0,06 га.; довідкою Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 539 від 09.04.2015 року; викопіровкою з погосподарської книги радгоспу імені Кірова за 1963-1970 p.p.; зобовязання забудовника від 31.01.1961 року; висновком КП «ОМБТІ та РОН» від 14 лютого 2011 року № 228335.69.11.

Тому, у звязку з наявністю права власності у ОСОБА_5 на житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Хуторська, 81-Б, то таке право відповідно до ст. 1218 ЦК України має бути успадковане його спадкоємцями, дружиною та донькою в рівних частинах.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є правоустановлюючий документ, але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України.

В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред,явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якшо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця державної реєстрації права власності на нерухоме майно, униможливлює оформлення спадкових прав спадкоємців у нотаріальному порядку.

На підставі ст. ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 4, 10,11,14, 57-64 , 77, 169, 157, 212- 215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок - задовольнити частково.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1,ІПН №, право власності, в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_5, померлого 06 лютого 2005 року, на 1/2 частину будинку №81-Б по вулиці Хуторській в м.Одесі, що складається з будинку під літ.»А», загальною площею 74,0 кв.м., житловою 37,0 кв.м., з прибудинковими спорудами, а саме : сарай з погрібом під літ.»Б», площею забудови 25,7 кв.м., вбиральні літ.»В» площа забудови 1,0 кв.м., №1- 4; огорожа, І мостіння.

Визнати за ОСОБА_7,ІПН №, право власності, в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого 06 лютого 2005 року, на 1/2 частину будинку №81-Б по вулиці Хуторській в м.Одесі, що складається з будинку під літ.»А», загальною площею 74,0 кв.м., житловою 37,0 кв.м., з прибудинковими спорудами, а саме : сарай з погрібом під літ.»Б», площею забудови 25,7 кв.м., вбиральні літ.»В» площа забудови 1,0 кв.м., №1- 4; огорожа, І мостіння.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя