Провадження № 2/742/177/16
Єдиний унікальний № 742/286/16-ц
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Прилуках справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що 08 лютого 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого банк надав їй кредит у розмірі 8000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, зі строком повернення до 02.2013 року. Відповідачка (позичальник) в свою чергу зобов»язувалася повернути кредит, сплатити відсотки, комісію та інші витрати в строки передбачені кредитним договором. У зв»язку з неналежним виконанням відповідачкою умов договору кредиту за період з 30 листопада 2012 року по 30 листопада 2015 року утворилася заборгованість за відсотками у розмірі 8890,44 грн. Тому позивач звернувся до суду і просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість по відсотках за кредитним договором у розмірі 8890, 44 грн. та судові витрати по даній справі.
В судове засідання представник позивача не з»явився, але надав заяву в якій просить слухати справу без його участі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання не з»явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила.
Зі згоди позивача, суд, на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутністю осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що знайшли своє обґрунтування на вимогах закону та умовах кредитного договору і підлягають задоволенню частково з наступних підстав:
08 лютого 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого банк надав їй кредит у розмірі 8000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом річних, зі строком повернення до 02.2013 року. Відповідачка підписала заяву про отримання кредиту та ознайомилась з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були надані у письмовій формі, отримала повну інформацію про умови кредитування, тарифи, що складають між банком та відповідачкою кредитний договір( а.с.7-13).
Відповідно до п.5.4 кредитного договору строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам без встановлення мінімального обов»язкового платежу проводиться в наступному порядку: строк погашення процентів по кредиту щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту в повному об»ємі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного в платіжній карті(а.с.13)
Згідно з п.5.5.1 кредитного договору, за несвоєчасне виконання боргових зобов»язань (користування простроченим кредитом і овердрафтом) держатель сплачує відсотки за повишеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються тарифами(а.с.13).
Відповідно до п.5.5.2 кредитного договору, відсотки за використання кредиту (в тому числі простроченим кредитом і овердрафтом) передбаченими тарифами, нараховуються в останній операційний день місяця за кожен календарний день за фактично використані в рахунок кредиту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку(а.с.13).
30 квітня 2009 року Загальними Зборами акціонерів ЗАТ КБ «ПриватБанк», закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» було перейменовано на публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (а.с.15).
ПАТ КБ «ПриватБанк» провів розрахунок заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №б/н від 08.02.2006 року за період з 30.11.2012 року по 30.11.2015 року, з якого вбачається, що заборгованість за відсотками становить 8890,44 грн.(а.с.6).
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2015 року публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приват Банк» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 09 лютого 2006 року було відмовлено(а.с.23).

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 09 грудня 2015 року рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2015 року змінено, виключено з мотивувальної частини рішення висновок суду щодо відсутності заборгованості у ОСОБА_2 за договором б/н від 09.02.2006 року, укладеному між ЗАТ (ПАТ) КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2»ю Миколаївною(а.с.24-27).

Таким чином, питання про заборгованість до 31.05.2015 року в тому числі і заборгованість за відсотками в розмірі 19301,78 гривень вже були предметом розгляду суду, в задоволенні позову відмовлено, а тому ці суми не підлягають стягненню.

Згідно до ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для виконання.

За ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

23 вересня 2015 року Верховний Суд України у справі № 6-1206 цс15 висловив правову позицію згідно якої, виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. При цьому Верховний Суд визнав неправильною позицію судів, відповідно до якої нарахування процентів за користування кредитом та пені після закінчення строку дії договору та з моменту ухвалення судового рішення до його фактичного виконання не передбачено.

Рішення Верховного Суду України відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Таким чином судом встановлено, що боргові зобов»язання за кредитним договором б/н від 09.02.2006 року укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 не виконані, а Рішенням Прилуцького міькрайонного суду відмовлено в стягненні кредитної заборгованості в зв»язку з тим, що банк пропустив строк позовної давності щодо вимог про повернення кредиту, але має право на отримання процентів та штрафних санкцій до повного фактичного виконання позичальником зобов'язань за договором.

З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 30.11.2015 року загальна заборгованість за відсотками становить 20 828 ,00 гривень.

Предметом розгляду Прилуцького міськрайоного суду від 07.10.2015 року була сума заборгованості за відсотками в розмірі 19301,78 грн., в стягненні якої судом відмовлено .

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню , стягненню з ОСОБА_2 підлягає сума заборгованості за відсотками , яка складає 1526,22 грн. ( 20 828,00грн 19301,78грн.)

Задовольняючи частково (на 17,17%) вимоги позивача, суд за правилами ст. 88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог , а саме 236,60 гривень.

На підставі наведеного, ст.ст.525,526,527,599 ,611,631,1046,1048, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.10,60,88,212-218,224-226,294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по відсоткам за договором б/н від 08.02.2006 року станом на 30.11.2015 року в розмірі 1526,22 гривни.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» витрати понесені на оплату судового збору в розмірі 236,60 грн..

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та повторне заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд, протягом 10 днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання рішення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Суддя А.В.Коваленко