Справа № 708/1219/16-ц
Номер провадження № 2/708/433/16
Р і ш е н н я

Іменем України

07 листопада 2016 року.

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої - судді Ткаченко С.Є.

при секретарі - Тендітній Л.В.,

з участю позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника позивачів - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

відповідачів - ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чигирині справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чигиринського району, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування рішення Іванівської сільської ради та усунення перешкод в користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом зазначивши, що на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3 виданого виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Чигиринського району, їхній матері ОСОБА_8 на праві приватної власності належало домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, яке розташоване на земельній ділянці площею 3200 кв.м, яка рахується за даним домоволодінням, але не приватизована.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року їх мати померла.

04.08.2006 року державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Чуй Н.В. їм було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого кожна з них успадкувала по 1/3 частині вказаного домоволодіння, у зв`язку з чим до них перейшло і право користування земельною ділянкою, на якій воно розмішене.

14 травня 2008 року Іванівською сільською радою було прийнято рішення про передачу у приватну власність ОСОБА_3 дану земельну ділянку площею 0,32га.

Рішенням Іванівської сільської ради № 33-7/V від 19.01.2010 року «Про розгляд заяв» їм надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо оформлення державних актів на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 та надано у користування на умовах оренди із земель запасу сільської ради земельну ділянку площею 0,07 га для ведення особистого селянського господарства в рівних частинах строком на 49 років.

Під час складання та оформлення технічної документації із землеустрою землевпоряднику необхідно було вийти на місцевість для встановлення меж переданих їм земельних ділянок та складання акту погодження меж цих земельних ділянок із суміжними землекористувачами.

Однак суміжний землекористувач ОСОБА_6, яка являється землекористувачем по АДРЕСА_3, безпідставно стверджує, що на території їхнього домоволодіння розташована земельна ділянка площею 0, 067 га, якою користувалася ОСОБА_10, спадкоємцем якої вона є, при цьому, ОСОБА_6 надала акт на право присадибного землекористування, виданий колгоспом «Вітчизна» с. Іванівка Чигиринського району на ім'я ОСОБА_10

Своїми неправомірними діями остання унеможливила складання необхідних документів.

У зв'язку з відсутністю документів (план-схеми) про встановлення межі між земельною ділянкою АДРЕСА_2 неможливістю вирішення виниклого між ними та ОСОБА_6 земельного спору, згідно до правил добросусідства, вони звернулись до Іванівської сільської ради з відповідною заявою.

24.11.2014 року виконавчий комітет Іванівської сільської ради прийняв рішення № 11-51 «Про розгляд заяв», яким відмовив у вирішенні земельного спору, яке згодом постановою Чигиринського районного суду від 05.02.2015 року було визнано незаконним та зобов'язано виконком розглянути їхню заяву щодо встановлення меж земельних ділянок.

Згідно до акту обстеження земельної ділянки № 2 від 25.05.2015 року комісії з питань по вирішенню земельних відносин природокористування та контролю за додержанням правил щодо забезпечення чистоти і порядку в селі, було встановлено межові знаки між домоволодіннями НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 без складання плану-схеми, а їхню заяву щодо вирішення земельного спору залишено без розгляду.

Постановою Чигиринського районного суду від 18.12.2015 року було визнано незаконною бездіяльність Іванівської сільської ради, яка полягала у залишенні їх заяви щодо встановлення межових знаків між земельною ділянкою АДРЕСА_2 без розгляду, скасовано акт обстеження земельної ділянки № 2 від 25.05.2015 року та зобов'язано Іванівську сільську раду встановити межі між земельною ділянкою АДРЕСА_2

Виконавчий лист було подано для примусового виконання до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

21.03.2016 року комісією з питань агропромислового комплексу земельних ресурсів, соціального розвитку села та екології Іванівської сільської ради на виїзному засіданні складено акт визначення, встановлення на місцевості та погодження меж земельних ділянок, відповідно до якого визначено розміри та місцезнаходження земельних ділянок.

Рішенням виконавчого комітету Іванівської сільської ради від 25.03.2016 року № 3-1 вказаний акт затверджено.

Однак вони вважають, що рішення виконавчого комітету Іванівської сільської ради від 25.03.2016 року № 3-1 та акт визначення, встановлення на місцевості та погодження меж земельних ділянок від 21.03.2016 року є незаконними, спрямованими на порушення їх прав як землекористувачів та незаконне відібрання у них частини земельної ділянки, оскільки комісія безпідставно врахувала при прийнятті рішення акт на право присадибного землекористування, виданий на ім'я ОСОБА_10, та не врахувала факту закріплення за домоволодінням їх матері присадибної земельної ділянки площею 0,32 га.

У зв'язку з цим просять визнати незаконним і скасувати рішення виконавчого комітету Іванівської сільської ради № 3-1 від 25.03.2016 року та акт визначення, встановлення на місцевості та погодження меж земельних ділянок від 21.03.2016 року і зобов'язати останнього встановити межові знаки між земельною ділянкою, розташованою за адресою: с.Іванівка, АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2, а також зобов'язати відповідачку ОСОБА_6 усунути перешкоди в користуванні даною земельною ділянкою.

В судовому засіданні позивачі уточнили позовні вимоги, просили їх задовольнити та визнати незаконним і скасувати рішення виконавчого комітету Іванівської сільської ради № 3-1 від 25.03.2016 року «Про затвердження акту визначення та погодження меж земельних ділянок» та акту визначення, встановлення на місцевості та погодження меж земельних ділянок від 21.03.2016 року, зобов'язати виконавчий комітет Іванівської сільської ради встановити межові знаки між земельною ділянкою, розташованою за адресою: с. Іванівка, АДРЕСА_2 площею 0,32 га, що знаходиться у їх фактичному користуванні, та земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,32 га, що знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_7, зобов'язати відповідачку ОСОБА_6 усунути перешкоди в користуванні присадибною земельною ділянкою, розташованою за адресою: с. Іванівка, АДРЕСА_2, шляхом припинення користування нею та звільнення вказаної земельної ділянки.

Представник позивачів ОСОБА_4 також підтримав позов та прохав його задовольнити, обгрунтовуючи фактами, викладеними в позовній заяві.

Представник Іванівської сільської ради ОСОБА_5 позов не визнав та пояснив суду, що вони намагалися примирити сторони, але це виявилося безрезультатним.

Тому 21.03.2016 року комісією з питань агропромислового комплексу земельних ресурсів, соціального розвитку села та екології Іванівської сільської ради на виїзному засіданні складено акт визначення, встановлення на місцевості та погодження меж земельних ділянок, відповідно до якого визначено розміри та місцезнаходження земельних ділянок, виходячи з наданого ОСОБА_6 акту на право присадибного землекористування, оскільки позивачі в підтвердження того, що спірна земельна ділянка площею 0,067га належить їм документів не надали.

Рішенням виконавчого комітету Іванівської сільської ради від 25.03.2016 року № 3-1 вказаний акт затверджено.

А тому вони вважають, що сільська рада розглянула заяви позивачів з цього приводу та прийняла відповідне рішення.

Відповідачка ОСОБА_6 також позов не визнала та пояснила суду, що вона є спадкоємицею земельної ділянки, яка складається з двох земельних ділянок, у неї на цю землю є відповідний акт правління колгоспу «Вітчизна» на право присадибного землекористування, виданий на ім'я ОСОБА_10, але позивачі цього не визнають і хочуть захопити частину її земельної ділянки площею 0,067 га.

Відповідачка ОСОБА_7 теж позов не визнала та пояснила суду, що батьки позивачів купили це дворище у ОСОБА_11. Батько позивачів не був колгоспником, тому йому наділили лише 0,10 га землі, а членам колгоспу наділяли по 0,31 га землі. З однієї сторони від земельної ділянки позивачів межує земельна ділянка, що належала ОСОБА_10, яку на даний час обробляє її дочка ОСОБА_6 і яка перейшла до неї в порядку спадкування, а позивачі хочуть незаконно відібрати в неї цю земельну ділянку.

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно до ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад в галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить вирішення земельних спорів.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин.

Також, як передбачено п./п. 5 п. б ч. 1 ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом.

А у відповідності до ч.3 ст.158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Згідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 159 ЗК України, земельні спори розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви.

Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивачі звернулися до Іванівської сільської ради із заявою про встановлення меж земельної ділянки, що знаходиться за адресою: с. Іванівка, АДРЕСА_2, яка їм належить на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 04.08.2006 року про успадкування жилого будинку з надвірними спорудами, розташованого на даній земельній ділянці.

На виконання заяви позивачів 21.03.2016 року комісією з питань агропромислового комплексу земельних ресурсів, соціального розвитку села та екології Іванівської сільської ради на виїзному засіданні складено акт визначення, встановлення на місцевості та погодження меж земельних ділянок, відповідно до якого даною комісією за участі ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проведено обстеження належних сторонам земельних ділянок, в ході якого комісія встановила, що земельна ділянка позивачів з однієї сторони межує із земельною ділянкою ОСОБА_7, а з іншої сторони - із земельною ділянкою померлої ОСОБА_10, спадкоємицею якої є ОСОБА_6

Разом з цим, як встановлено в судовому засіданні, комісією не було обміряно земельну ділянку, що перебуває у користуванні позивачів, на якій розміщений сарай, та земельну ділянку, на якій розміщений садок, у зв`язку з чим невірно визначена фактична загальна площа земельної ділянки.

З даним актом сторони були ознайомлені, про що свідчать підписи у ньому ОСОБА_7, ОСОБА_6, які згідні з актом погодження меж земельних ділянок, а також підписи ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які вказали, що не згідні з цим актом.

Результати виїзного засідання комісії було оформлено протоколом, де зокрема, зазначено, що площа земельної ділянки за адресою: с. Іванівка, АДРЕСА_2, належної позивачам, становить 0,22 га, площа земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 належної ОСОБА_7, становить 0,32 га.

При цьому було також обміряно спірну земельну ділянку площею 0,067 га, що межує із земельною ділянкою позивачів та перебуває у користуванні ОСОБА_6

Згідно вищезгаданого протоколу виїзного засідання комісією прийнято рішення про встановлення меж земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 і визначено площі до спірної земельної ділянки, що фактично використовується ОСОБА_6

Однак, із акту визначення, встановлення на місцевості та погодження меж земельних ділянок від 21.03.2016 року не вбачається місце встановлення межових знаків, оскільки план-схема земельних ділянок не відображає визначення їх меж.

Відповідно до частини першої статті 107 Земельного Кодексу України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки.

У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Дійсність змісту предоставленої позивачами довідки Іванівської сільської ради № 345-02-09 від 14.12.2004 року про закріплення за ОСОБА_8 присадибної земельної ділянки та наданий ОСОБА_6 акт правління колгоспу «Вітчизна» на право присадибного землекористування на ім'я ОСОБА_10 документально не підтверджені даними земельно-кадастрової документації.

В ч. 4 ст. 159 ЗК України зазначено, що у рішенні органу місцевого самоврядування або центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, визначається порядок його виконання.

Всупереч цьому, виконавчий комітет Іванівської сільської ради своїм рішенням № 3-1 від 25.03.2016 року вище зазначений акт визначення, встановлення на місцевості та погодження меж земельних ділянок затвердив, не визначивши порядок виконання даного рішення.

Виходячи з цього, суд вважає, що відповідач формально підійшов до розгляду заяви позивачів про встановлення меж належної їм земельної ділянки, а акт визначення, встановлення на місцевості та погодження меж земельних ділянок складений з порушеннм норм земельного законодавства та не відображає фактичних обставин спору.

Разом з тим суд вважає безпідставними заявлені позивачами вимоги щодо включення до кола відповідачів ОСОБА_7, оскільки, як встановлено судом і не заперечується сторонами, претензій щодо земельної ділянки, належної ОСОБА_7, позивачі не мають і спір про встановлення межових знаків між їхніми земельними ділянками відсутній, а до позову її включили, зі слів самих позивачів, з тих причин, що вона є матір'ю відповідачки ОСОБА_6 і підтримує останню в земельному спорі між ними.

Таким чином, оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що акт визначення, встановлення на місцевості та погодження меж земельних ділянок від 21.03.2016 року та рішення Іванівської сільської ради № 3-1 від 25.03.2016 року підлягають скасуванню як такі, що складені з порушенням закону.

З врахуванням цього, на думку суду, вимоги позивачів щодо зобов`язання усунути перешкоди в користуванні присадибною земельною ділянкою, розташованою за адресою: с. Іванівка, АДРЕСА_2 Чигиринського району, шляхом припинення користування та звільнення вказаної земельної ділянки відповідачкою ОСОБА_6 є передчасними, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню частково.

Також суд вважає необхідним стягнути з відповідача - Іванівської сільської ради на користь позивачки ОСОБА_3 понесені останньою судові витрати у розмірі 551, 20 грн., оскільки, незважаючи на часткове задоволення позову, це є обов`язковий платіж судового збору в такому розмірі.

На підставі викладеного та, керуючись ч.2 ст.19 Конституції України, ст., ст. 12, 98-100ЗК України, ст.402 ЦК України ,ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч.2 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7, ст., ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати акт визначення, встановлення на місцевості та погодження меж земельних ділянок від 21.03.2016 року та рішення виконавчого комітету Іванівської сільської ради № 3-1 від 25.03.2016 року.

Стягнути з Іванівської сільської ради Чигиринського району на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі п'ятсот п'ятдесяти однієї гривні 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча