"11" листопада 2016 р.
Справа № 150/580/16-ц
Провадження №2/150/247/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді Кушнір Б.Б.,

при секретарі Гендзьорі О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходились в зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 15.10.2004 року шлюб між сторонами було розірвано. В даний час ОСОБА_4 навчається у Київському Національному транспортному університеті за спеціальністю автомобільні дороги і аеродроми, денної форми навчання. Відповідач у справі добровільно надавати допомогу на утримання сина ухиляється, хоча має таку можливість, у звязку з чим просить стягнути з відповідача у справі на її користь аліменти в розмірі 25% з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до закінчення нею навчання.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Відповідач в судовому засіданні заперечив позовні вимоги, суду пояснив, що має іншу сімю, в якій має дитину 10 років, постійного місця роботи не має, перебуває на обліку як безробітний в Чернівецькому районному центрі зайнятості, має мінливі та нерегулярні доходи, власного майна не має, має хронічні захворювання, про що подав відповідні довідки.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне:

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходились в зареєстрованому шлюбі. Даний шлюб було розірвано 15 жовтня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5, в свідоцтві про народження якого ОСОБА_2 значиться батьком. Сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем. 16.08.2014 року ОСОБА_5 змінив прізвище на ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про зміну імені від 26.08.2014 року серії І-АМ № 007551.

На момент звернення з позовом ОСОБА_4 навчається на другому курсі очної форми навчання Національного транспортного університету, факультету транспортного будівництва, за спеціальністю автомобільні дороги і аеродроми, термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою № 06502 від 20.09.2016 року. У звязку з навчанням не працює, ніяких доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька.

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліменти має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітнім дочкою, сином.

До відносин щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дітей застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу (ст. 201 СК України).

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач хворіє хронічними захворюваннями, проте, статусу інваліда не має, перебуває на обліку в центрі зайнятості населення та отримує відповідну допомогу по безробіттю, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує і ту обставину, що ОСОБА_2 має на утриманні неповнолітнього сина, ніде не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, має нерегулярні доходи, тому суд встановлює розмір аліментів згідно ст. 200 Сімейного кодексу України у розмірі 20% з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня звернення до суду, та до закінчення ним навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23 років.

Вимога позивача стягувати аліменти у розмірі не менше 30 процентів прожиткового мінімуму не ґрунтується на законі, тому не може бути задоволена. Закон гарантує виплату аліментів у розмірі, не меншому за 30 процентів прожиткового мінімуму, лише у випадку їх стягнення на неповнолітніх дітей.

Разом з цим, суд вважає необхідним роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Так, згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З матеріалів справи судом вбачається, що днем пред'явлення позову позивачем є 12 жовтня 2016 року.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а в силу ст. 199 СК України відповідач, як його батько, може і зобов'язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на його утримання.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, враховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судових витрат, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України, має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 551 гривню 20 копійок.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 61, 88, 89, 174, 205, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (с.Сокіл Чернівецького району Вінницької області) на користь ОСОБА_1 (с.Грабівці Чернівецького району Вінницької області) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 20% з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 12.10.2016 року та до закінчення ним навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 (с.Сокіл Чернівецького району Вінницької області) на користь держави 551 (пятсот пятдесять одна) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Чернівецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення, у відповідності до ч.3 ст.209 ЦПК України, складено 11.11.2016 року.

Суддя Чернівецького районного суду

Вінницької області ОСОБА_6