АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Височанської Н.К., Владичана А.І.,

секретар Чебуришкіна Н.Ю.

за участю: представника ТОВ ,,Менеджмент інвестицій ОСОБА_1,

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ,,Менеджмент інвестицій до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю ,,Менеджмент інвестицій на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 25 серпня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Менеджмент інвестицій(далі ТОВ ,,Менеджмент інвестицій) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту.

Вказувало на те, що 10 липня 2015 року між товариством та ОСОБА_2був укладений договір споживчого кредиту № 149-15/СК, відповідно до умов якого відповідачка отримала споживчий кредит в розмірі 2000 грн строком на 29 днів, а саме до 7 серпня 2015 року.

Внаслідок неналежного виконання умов вказаного договору утворилась заборгованість в розмірі 17890 грн 23 коп, яка складається з непогашеної суми кредиту 2000 грн, заборгованості зі сплати відсотків 5160 грн, штрафу -10688 грн 80 коп, 3% річних від простроченої суми кредиту 41 грн 43 коп.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив суд стягнути з відповідачки ОСОБА_2 вказанузаборгованість.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 25

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

22ц-1303/16 головуючий у І-й інстанції Вівчар Г.А.

категорія:19/27 суддя-доповідач: ОСОБА_4

серпня 2016 рокуу задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ ,,Менеджмент інвестиційпросить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 10 липня 2015 року між ТОВ ,,Менеджмент інвестиційта ОСОБА_2був укладений договір споживчого кредиту № 149-15/СК, відповідно до умов якого відповідачка отримала споживчий кредит в розмірі 2000 грн строком на 29 днів, з 10 липня 2015 року по 7 серпня 2015 року включно.

Факт отримання відповідачкою грошових коштів підтверджується видатковим касовим ордером від 10 липня 2015року (а.с. 11).

Пунктом 1.2. вказаного договору встановлено, що сукупна вартість кредиту становить 730% річних або 2% в день від суми заборгованості, що у грошовому вираженні складає 1160 грн за 29 днів або 40 грн за день.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості (ст.627 ЦК України).

За правилами ст.526 ЦК Українизобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 ЦК України).

За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст.611 ЦК України).

Пунктом 8.3 договору передбачено, що у разі порушення строків повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, позичальник зобовязаний сплатити на вимогу кредитора штраф у розмірі 2% від суми кредиту за кожний день такого порушення, починаючи із першого календарного дня, наступного за днем повернення кредиту. Починаючи із третього дня порушення строків повернення кредиту штраф встановлюється у розмірі 2,98% від суми кредиту за кожний день порушення строків та нараховується виходячи із фактичного числа календарних днів такого порушення. Нарахування штрафів здійснюється в

момент остаточного розрахунку, до цього моменту вони вважаються прогнозованими. Штраф є засобом відповідальності позичальника та нараховується окремо від процентів за користування кредитом.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 8.2. кредитного договору встановлено, що позичальник у разі порушення строків повернення кредиту та нарахованих процентів зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Внаслідок неналежного виконання відповідачкою умов кредитного договору утворилась заборгованість у розмірі 17 890 грн 23 коп., яка складається з непогашеної суми кредиту 2000 грн, заборгованості зі сплати відсотків за період з 10 липня 2015 року по 4 лютого 2016 року 5160 грн (1160+7200-3200=5160), штрафу за цей період - 10688 грн 80 коп (80+10608,8=10688,8), 3% річних від простроченої суми кредиту 41 грн 43 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що кредитний договір є нікчемним, оскільки позивач не мав права надавати кредит за рахунок залучених коштів без відповідної ліцензії.

Проте такому висновку суд дійшов внаслідок неповного зясування обставин, що мають значення для справи, та неправильного застосування норм матеріального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.1 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг від 12 липня 2001 року № 2664-ІІІ (далі ОСОБА_1 № 2664-ІІІ) фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги

(операції), повязані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), повязані з наданням фінансових послуг.

За змістом п.6 ч.1 ст.4 Закону № 2664-ІІІ надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, вважається фінансовою послугою.

Відповідно до п.п.6-8 розділу І Положення про Державний реєстр фінансових установ, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28 березня 2003 року № 4, юридична особа набуває статусу фінансової установи з дати внесення відповідного запису про неї до реєстру. Документом, що підтверджує статус фінансової установи, є свідоцтво. Фінансова установа має право надавати фінансові послуги після внесення її до реєстру та отримання свідоцтва.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 13 серпня 2009 року № 620 ТОВ ,,Менеджмент інвестиційвидано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи, реєстраційний номер 13102383, а в додатку до цього свідоцтва зазначено, що товариство має право здійснювати такі фінансові послуги: факторинг, надання послуг фінансового лізингу, надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів (а.с.73-74).

Суд першої інстанції не зясував за рахунок яких коштів було надано відповідачці кредит і в порушенні вимог ст.10 ЦПК України не сприяв всебічному і повному зясуванні обставин справи.

Звітом про фінансові результати товариства за І півріччя 2015 року підтверджується доводи позивача про наявність у нього власних коштів і надання кредиту за рахунок цих коштів.

Виходячи із змісту ч.3 ст.5, ч.1ст.34 Закону № 2664-ІІІ, та з урахуванням обставин справи колегія суддів вважає, що позивач мав право надавати відповідачці споживчий кредит за рахунок власних коштів без отримання ліцензії на це.

Окрім того, згідно з ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Проте судом не зазначено у рішенні якою нормою закону встановлена нікчемність кредитного договору, на підставі якого видано кредит без відповідної ліцензії.

Отже, відповідачка відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України зобовязана сплатити позивачу суму кредиту 2000 грн, відсотки за користування кредитом 5160 грнта 3% річних від простроченої суми кредиту 41 грн 43 копі вимоги позивача про стягнення цих сум підлягають задоволенню в повному обсязі.

Водночас вимогу про стягнення штрафу слід задовольнити частково.

За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Частино 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшення розміру штрафу за договором споживчого кредиту № 149-15/СК від 10 липня 2015 року до 7160 грн, оскільки розмір заборгованості за кредитом становить 2000 грн, заборгованість зі сплати відсотків - 5160 грн, тоді як розмір штрафу, який позивач просить стягнути з відповідачки, становить 10688 грн 80 коп.

За таких обставин рішення суду першої інстанції відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову частково.

З урахуванням розміру задоволених позовних вимог з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову та апеляційної скарги в розмірі 2893 грн 80 коп.

Керуючись ст.ст. 88, 307, 309, 314 ЦПК України , колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю ,,Менеджмент інвестицій задовольнити частково.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 25 серпня 2016 року скасувати.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю ,,Менеджмент інвестицій до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредитузадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2на користь товариства з обмеженою відповідальністю ,,Менеджмент інвестиційзаборгованість в розмірі 14361 грн 43 коп, яка складається з непогашеної суми кредиту 2000 грн, заборгованості зі сплати відсотків 5160 грн, 3% річних від простроченої суми кредиту 41 грн 43 коп та штрафу - 7160 грн.

Стягнути з ОСОБА_2на користь товариства з обмеженою відповідальністю ,,Менеджмент інвестиційсудовий збір в розмірі 2893 грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: