У Х В А Л А

19 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 09 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 03 серпня 2002 року зареєструвала з ОСОБА_2 шлюб, в якому мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказувала, що на протязі останнього часу вони фактично не проживають як сім'я, спільного господарства не ведуть, стосунки між ними поступово погіршувалися, що призвело до припинення шлюбних відносин. Примирення та подальше збереження формально існуючого шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам.

Враховуючи наведене вище ОСОБА_1 просила суд розірвати шлюб з ОСОБА_2 та стягнути судові витрати по справі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 09 березня 2016 року, позов задоволено частково.

Шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 03 серпня 2002 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 773, розірвано. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови в задоволенні вимог про залишення неповнолітніх дітей проживати з нею з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про наявність підстав для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова