Справа № 646/4343/16-ц
№ провадження 2/646/1007/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.16 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого - судді Журавель В.А.

При секретарі - Писаренко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект», третя особа Київська філія Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект», про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду, посилаючись на те, що у період з 24.05.2004 року по 25.01.2016 року перебував у трудових відносинах з Київською філією Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект», яка є структурним підрозділом Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект», був звільнений відповідно до наказу № 3-п від 25.01.2016 року у зв'язку із припиненням трудового договору. Оскільки під час роботи з липня 2015 року по січень 2016 року йому не виплачувалася заробітна плата, виникла заборгованість у розмірі 21 750,14 грн. В день звільнення з ним не було проведено остаточний розрахунок, тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість по заробітній платі, середню заробітну плату за час затримки розрахунку з дня звільнення по 07.04.2016 року в сумі 17 360,86 грн., компенсацію втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати - 386,28 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 10000 грн. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди внаслідок невиплати заробітної плати. Позивач посилається на те, що заробіток був єдиним джерелом доходів і невиплата заробітної плати призвела до моральних страждань, викликаних переживаннями щодо неможливості прогодувати себе та свою сім»ю, що вимагало додаткових зусиль для організації свого життя.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не зявилися, одночасно з подачею позову представник позивача просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача - Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект" у судове засідання не з"явився, подав до суду заперечення проти позову, в яких зазначив, що позивач перебував у трудових відносинах з Київською філією інституту, тому обов'язок виплати заробітної плати має бути покладено саме на філію інституту, що передбачено Положенням про Київську філію Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект», затвердженим наказом № 25 від 30 вересня 2015 року.

Представник третьої особи - Київської філії Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про причину своєї неявки суд не сповістив.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1 працював на посаді водія Київської філії Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» з 24 травня 2004 року, був звільнений з посади водія автотранспортних засобів 25 січня 2016 року у зв'язку за п. 1 ст. 36 КЗпП України на підставі наказу № 3-п від 25.01.2016 року / а. с. 13-14 /.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором , але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів.

З липня 2015 року по січень 2016 року відповідачем позивачу нараховувалася, але не виплачувалася заробітна плата, у зв'язку із чим виникла заборгованість в розмірі 21 750 грн. 14 коп. / а. с. 12/.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

При звільненні позивачці не було виплачено заборгованість по заробітній платі.

Враховуючи, що позивачу не виплачувалася заробітна плата, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 21 750 грн. 14 коп.

Статтею ст. 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як вбачається з наданих позивачем доказів з моменту звільнення до 07 квітня 2016 року, тобто до дня звернення до суду з позовом, відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, тому суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку, починаючи з дня звільнення по 07.04.2016 року, відповідно до заявлених позовних вимог.

За вказаний період часу затримка проведення остаточного розрахунку складає 73 календарні дні, тому, виходячи з розміру середнього заробітку позивача за один день - 237,82 грн., середня заробітна плата за час затримки становить 17 360,86 грн. (73 х 237,82).

Статтею 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Частиною 5 ст. 95 КЗпП України передбачено, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, позивач має право на отримання компенсації за втрату частини заробітної плати, оскільки з липня 2015 року відповідач фактично не здійснював виплату позивачу заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21 лютого 2001 року затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових коштів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, відповідно до п.4 якого компенсація обчисляється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

У відповідності до індексу споживчих цін за даними Держкомстату України сума компенсації втрати заробітної плати складає:

- за липень 2015 року - 99 грн. 59 коп.,

- за серпень 2015 року - 123 грн. 45 коп.,

- за вересень 2015 року - 56 грн. 67 коп.,

- за жовтень 2015 року - 97 грн. 06 коп.,

- за листопад 2015 року - 6 грн. 89 коп.,

- за грудень 2015 року - 2 грн. 62 коп., а всього 386 грн. 28 коп.

Тобто в зв'язку з порушенням відповідачем права позивача на отримання заробітної плати, суд вважає за необхідне стягнути на його користь компенсацію частини її втрати в розмірі 386 грн. 28 коп.

Крім того, суд вважає, що внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати змінився звичний для позивача образ життя, він не мав можливості на свій розсуд, у повному обсязі задовольняти свої потреби та потреби своєї сім»ї, що значно погіршило матеріальний стан позивача, змінило його та потребувало додаткових заходів та зусиль для організації життя. Заробітна плата була єдиним джерелом доходів позивача та її відсутність протягом довгого часу спричинила йому моральні страждання та переживання. Тому суд частково задовольняє позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

При цьому суд не приймає до уваги послання відповідача на те, що заборгованість по заробітній платі має виплачуватися Київською філією інституту, оскільки Положенням про Київську філію Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект», затвердженим наказом № 25 від 30 вересня 2015 року, Київська філія є структурним підрозділом інституту без права юридичної особи і підпорядкована адміністрації інституту. Крім того, п. 65.2 Статуту Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» визначено, що в обов'язки головного інституту входить, зокрема, забезпечення своєчасної та в повному обсязі виплати заробітної плати працівникам підприємства, до яких відноситься і позивач.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 95, 115-116, 117 КЗпП України , ст. 34 Закону України "Про оплату праці", ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", п. 4 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових коштів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21 лютого 2001 року, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 21 750 грн. 14 коп.

Стягнути з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку в розмірі 17 360 грн. 86 коп.

Стягнути з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в сумі 386 грн. 28 коп.

Стягнути з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.

Стягнути з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні про проголошенні судового рішення, у той самий строк з моменту отримання копії даного рішення.

Суддя - В.А.Журавель