Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"09" лютого 2016 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої одноособово судді - Середи І.В.,

при секретарі Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 26.05.2014 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав їй кредит у розмірі 41946,91 грн. строком до 27.05.2019 року для сплати платежів з виконання зобовязань позичальника за «Договором про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA Альфа-Банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента», а остання повинна була повертати кредит зі сплатою 39,9% річних. Оскільки відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобовязання, то станом на 23.10.2015 року утворилась заборгованість за кредитом у сумі 41946,91 грн., за відсотками 23514,37 грн., штраф 7700 грн., які позивач просив стягнути з відповідача на його користь разом з витратами по сплаті судового збору в розмірі 1218 грн.

Сторони у судове засідання не зявилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог і розгляд справи у його відсутності, в якій також не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач викликалась в судове засідання відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, як зазначено в рекомендованому повідомленні, за адресою реєстрації не проживає, тому вважається повідомленою належним чином.

Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

26 травня 2014 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №490916128 (а.с.3-6), відповідно до якого ПАТ «Альфа Банк» надає відповідачу кредит виключно для сплати платежів з виконання зобовязань позичальника за «Договором про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA Альфа-Банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента», а саме для повернення строкової та простроченої заборгованості по договору про відкриття кредитної картки, з терміном повернення до 27 травня 2019 року зі сплатою 39,9% річних за користування а остання зобовязана була належним чином використати кредит, щомісячно повертати позику, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені умовами договору.

Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В силу ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши кредитні кошти ОСОБА_1, а відповідач зобовязана була щомісячно повертати позику та нараховані проценти за користування кредитом у строки та у розмірах, відповідно до графіку погашення заборгованості, який є невідємною частиною договору (а.с.5-6).

У свою чергу відповідач прийняла позику і використала її за призначенням, але грошові зобовязання щодо погашення кредиту належним чином не виконувала.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі статі 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 15 розділу 2 кредитного договору, що відповідає вимогам ст.1050 ЦК України, передбачає право позивача вимагати від відповідача ОСОБА_1 дострокового повернення позики, сплати процентів та інших платежів за даним договором у разі порушення позичальником зобовязань щодо погашення кредиту.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань станом на 23.10.2015 року утворилась заборгованість за договором у розмірі 73161,28 грн., з яких заборгованість за кредитом-41946,91 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами 23514,37 грн., штраф 7700 грн.(а.с.9).

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів суд вважає, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк заборгованості у сумі 73161,28 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача - судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ПАТ «Альфа-Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», , заборгованість за кредитним договором №490916128 від 26.05.2014 року у розмірі 73161,28 грн., з яких заборгованість за кредитом-41946,91 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами 23514,37 грн., штраф 7700 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», , судовий збір в сумі 1218,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: