Ухвала

іменем україни

17 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,ОСОБА_13, ОСОБА_14 на постанову старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від

30 червня 2015 року,

встановила:

У серпні 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,

ОСОБА_14 звернулися до суду з указаною скарго, посилаючись на те, що на виконанні у Заводському відділі держаної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі - Заводський ВДВС Миколаївського МУЮ) перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 10 лютого 2014 року Заводським районним судом м. Миколаєва про зобов'язання публічного акціонерного товариства «Чорноморський суднобудівний завод» (далі -

ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод») до передачі будівлі гуртожитку АДРЕСА_1 у комунальну власність територіальній громаді м. Миколаєва протягом 2014 року та згідно з додатком з Програми передачі гуртожитків до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва на 2010-2014 роки, затвердженої рішенням Миколаївської міської ради від 4 березня 2010 року. 14 січня 2015 року заявники отримали постанову Заводський ВДВС Миколаївського МУЮ від 31 грудня 2014 року про закінчення виконавчого провадження.

Посилаючись на те, що фактично рішення суду не виконано, заявники просили скасувати постанову від 31 грудня 2014 року та зобов'язати Заводський ВДВС Миколаївського МУЮ відновити виконавче провадження.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 квітня

2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 30 червня 2015 року, в задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постановлені у справі ухвали, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди виходили з того, що оскаржувана постанова була винесена державним виконавцем з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державний виконавець діяв в межах наданих йому повноважень, вчинив законні і усі можливі, в даному випадку, дії по примусовому виконанню судового рішення і правомірно виніс постанову про закінчення виконавче провадження.

Судом установлено, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 15 січня 2014 року зобов'язано ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» передати будівлю гуртожитку АДРЕСА_1 у комунальну власність територіальної громади м. Миколаєва протягом 2014 року згідно з додатком №3 Програми передачі гуртожитків до комунальної власності територіальної громади

м. Миколаєва на 2010 - 2014 роки, затвердженої рішенням Миколаївської міської ради від 4 березня 2010 року. Зобов'язано Миколаївську міську раду прийняти будівлю вказаного вище гуртожитку у комунальну власність територіальної громади м. Миколаєва протягом 2014 року згідно з додатком №3 Програми передачі гуртожитків до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва на 2010 - 2014 роки, затвердженої рішенням Миколаївської міської ради №44/23 від 4 березня 2010 року.

10 лютого 2014 року Заводським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист про примусове виконання зазначеного судового рішення.

Постановою старшого державного виконавця Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ від 27 травня 2014 року відкрито виконавче провадження, боржнику запропоновано добровільно виконати рішення у строк до 3 червня 2014 року. Рішення суду боржником ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» не було виконано.

7 серпня 2014 року до відділу державної виконавчої служби надійшов лист генерального директора ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод», зі змісту якого слідувало, що боржник не мав можливості виконати рішення суду без відповідних дій з боку іншого відповідача у справі - Миколаївської міської ради, яка повинна прийняти відповідне рішення про прийняття до комунальної власності будівлю гуртожитку, створити приймальну комісію, провести обстеження будівлі гуртожитку, скласти відповідний акт та надати на нерухомості до комунальної власності м. Миколаєва.

Того ж дня старшим державним виконавцем Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ винесено постанову про накладення штрафу на боржника ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» у розмірі 1 020 грн та направлено її на адресу останнього для виконання.

11 серпня 2014 року на адресу боржника державним виконавцем направлено зобов'язання, згідно якого державний виконавець зобов'язував ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» виконати рішення суду в строк до 8 серпня 2014 року.

У зв'язку з невиконанням рішення суду, 10 вересня 2014 року старшим державним виконавцем Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ повторно винесено постанову про накладення штрафу на боржника у подвійному розмірі 2 040 грн та направлено постанову на адресу останнього для виконання.

16 вересня 2014 року старшим державним виконавцем направлено до Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області подання про притягнення до кримінальної відповідальності керівника боржника ОСОБА_15 за ознаками злочину, передбаченого ст. 382 КК України за умисне невиконання судового рішення та перешкоджання виконанню рішення суду, яке було внесено до ЄРДР.

22 вересня 2014 року державним виконавцем направлено вимогу боржнику щодо виконання рішення суду в строк до 6 жовтня 2014 року включно.

Під час проведення виконавчих дій 6 жовтня 2014 року на загальній нараді, що відбулась між представниками ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод», Миколаївської міської ради, Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради, житлово-комунального господарства і стягувачем установлено, що для прийняття вищевказаного гуртожитку в комунальну власність відсутні документи, зокрема, технічна документація та дані про вартість об'єктів, які передаються та для їх передачі боржнику необхідний тривалий час.

У подальшому, 23 грудня 2014 року боржнику повторно направлено вимогу, згідно якої державний виконавець зобов'язував боржника виконати рішення суду в строк до 31 грудня 2014 року.

Разом із тим, станом на 31 грудня 2014 року рішення суду боржником - ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» не виконано, про що 31 грудня 2014 року було складено відповідний акт.

31 грудня 2014 року старшим державним виконавцем Заводського ВДВС ММУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», зазначивши, що якою виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження і повертає виконавчий документ до суду чи органу (посадовій особі).

У ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Іншого порядку виконання рішення, за яким боржник зобов'язався особисто виконати дії Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено.

При вирішенні спору, суд дав належну оцінку наданим сторонами доказам (ст. 212 ЦПК України») встановив, що рішення суду носить зобов'язальний характер, а відтак державним виконавцем вживалися всі необхідні дії щодо виконання рішення суду: неодноразові направлення вимог щодо виконання рішення, накладення арештів та внесення подання правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, під час розгляду справи судом не були порушені норми матеріального й процесуального права, а наведені в скарзі доводи висновок суду не спростовують, тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 квітня

2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від

30 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.М. Колодійчук

Судді:В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська