Провадження № 22-ц/780/1252/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 23 17.02.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

17 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Воробйової Н.С., Голуб С.А.,

при секретарі: Дрозд Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2015 року у справі за позовом Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та підігріву води,-

встановила:

у грудні 2014 року КП Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» звернулося до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за отриманні послуги з централізованого опалення та підігріву води за період 01.10.2012 року по 01.03.2013 року в сумі 12 893, 70 грн.

Свої вимоги мотивували тим, що 10.05.2007 року між КП «Броваритеплоенергомережа» та ОСОБА_2 був укладений договір № 223 про надання послуг з теплопостачання.

КП «Броваритепловодоенергія» є правонаступником КП «Броваритеплоенергомережа» підтверджується статутом.

Відповідно до договору, позивач надає послуги з централізованого опалення та підігріву води в нежитлові приміщення відповідача, що зазначені в додатку №1 до договору, а саме: нотаріальна контора в житловому будинку площею 42,6кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, та приміщення офісу в житловому будинку площею 43,6кв.м. за адресою: АДРЕСА_2. Обсяг спожитих послуг з централізованого опалення визначається згідно розміру займаної площі, а обсяг послуг по підігріву води визначається згідно показників лічильника.

За період з 01 жовтня 2012 року по 01 червня 2013 року боржнику за послуги з централізованого опалення та підігріву води нарахована заборгованість в розмірі 12 893,70 грн.

Відповідно до п. 7.7 договору, послуги з теплопостачання, надані «Теплогенеруючою організацією» у відповідному місяці оформляються актом про надання послуг. «Теплогенеруюча організація» зобовязується направити «Споживачу» акт про надання послуг, а «Споживач» зобовязується протягом пяти днів з дня його отримання повернути «Теплогенеруючій організації» акти в належно оформленому вигляді (підпис та печатка).

Жодної сплати за цей період відповідачем не здійснено.

Таким чином заборгованість відповідача ОСОБА_2 перед КП БМР Київської області «Броваритепловодоенергія» за послуги з централізованого опалення та підігріву води станом на 01 грудня 2014 року становила 12893,70 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, КП «Броваритепловодоенергія» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, ухваленого на підставі недоведених відповідачем обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просило скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги КП «Броваритепловодоенергія» зазначило, що підстав для розірвання договору, в односторонньому порядку, умовами договору не визначено. Разом з тим, п.10.5 договору передбачає, що у випадках, не передбачених даним договором сторони керуються чинним законодавством України.

Згідно п.25 Правил надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22.11.2005 року в редакції, що діяла до 09.12.2007 року затверджено «Порядок відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання»

Своє право на відмову від користування послугою і, як наслідок, розірвання договору споживач ОСОБА_2 міг би задовольнити лише при умові відключення від централізованого опалення,в порядку, передбаченому чинним законодавством. На думку апелянта цілком логічним є те, що звільнити споживача від оплати послуг та надати згоду на розірвання договору можна лише при умові, що послуги будуть відключені від обєкту і, навпаки, не можна звільнити від оплати послуг та розірвати договір, не відключивши при цьому приміщення від централізованого теплопостачання.

Відповідно до п.2.1. Порядку, для вирішення питання відключення від мереж централізованого опалення власник повинен звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. Після отримання відповідного дозволу, теплопостачальною організацією видаються технічні умови на проектні роботи по відключенню.

Після закінчення робіт необхідно скласти та затвердити акт про відключення. Акт затверджується головою міжвідомчої комісії. Один екземпляр акту та один екземпляр проекту реконструкції системи опалення повинен бути наданий теплопостачальній організації. Лише на підставі акту про відключення може бути розірвано договір.

Відповідачем ОСОБА_2 не було надано доказів на отримання дозволу на відключення від послуг централізованого опалення.

Також, апелянт, зазначає, що з заявами про розірвання договору ОСОБА_2 не звертався. Лише 14.07.2010 року відповідач звернувся із заявою про відмову від надання послуг у звязку із важким фінансовим становищем та кризою. На дану заяву, була надана відповідь про неможливість відключити його приміщення від послуг, оскільки такий дозвіл надає відповідна комісія, а не дане підприємство.

06.11.2007 року наказом Мінжитлокомунгоспу України №169 було внесено зміни до Наказу №4, згідно яких було заборонено відключати окремі приміщення в житловому будинку, а лише житловий будинок в цілому.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги із наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову за їх безпідставністю, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач 27 липня 2010 року звернувся до КП «Броваритепловодоенергія» із заявою про розірвання договору, та відмовою від отримання послуг, в якій просив припинити теплопостачання, а також зазначив, що труби в квартирі відєднанні від системи та ізольовані.

Також суд мотивував рішення тим, щоза періодз 01 жовтня 2012 року по 01 червня 2013 року відповідачу, як для споживача третьої групи, за послуги з централізованого опалення та підігріву води було нараховано 12 893,70 грн., однак позивачем не доведено що відповідачу мають нараховуватися кошти за надані послуги, для споживача третьої групи.

Колегія суддів не погоджується із вказаними висновками, так як вони не відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 10 травня 2007 року між КП «Броваритеплоенергомережа» (правонаступником якого є КП БМР Київської області «Броваритепловодоенергія») та приватним нотаріусом ОСОБА_2 було укладено договір №223 про надання послуг з теплопостачання (а.с.7- 11).

Згідно п. 10.1. договору, він укладається строком на один рік і діє до 10 травня 2008 року, а в частині проведення розрахунків за теплову енергію - до їх повного здійснення. Пункт 10.2. передбачає, що договір вважається поновленим, якщо за місяць до закінчення його дії не надійде заява від однієї із сторін про розірвання цього договору чи його перегляду.

Відповідно до договору, позивач надає послуги з централізованого опалення та підігріву води в нежитлові приміщення відповідача, що зазначені в додатку №1 до договору, а саме: нотаріальна контора в житловому будинку площею 42,6кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, та приміщення офісу в житловому будинку площею 43,6кв.м. за адресою: АДРЕСА_2. Обсяг спожитої послуги з централізованого опалення визначається згідно розміру займаної площі, а обсяг послуги по підігріву, води визначається згідно показників лічильника.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом,договір є відповідно розірваним або зміненим.

Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово комунального господарства України від 22.11.2005 року №4.

Згідно із п.п.2.1-2.7 Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води його власник повинен звернутись до постійно діючої міжвідомчої комісії по розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП, у якій зазначає причини відключення. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких йому слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі ЦО. Відключення приміщень від внутрішньо будинкової мережі ЦО виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінчення робіт складається акт про відключення від мережі ЦО і подається заявником до Комісії на затвердження.

Отже, висновок суду про розірвання укладеного між сторонами договору від 13 липня 2010 року шляхом направлення ОСОБА_2 відповідної заяви 27 липня 2010 року не ґрунтується на вимогах п.п.35,36 зазначеного договору від 10 липня 2010 року та вимогах ст.ст.651,654 ЦК України, оскільки встановлено, що згоди КП Броварського міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» на розірвання договору не було, а ОСОБА_2 відмовився від користування послугами виконавця всупереч п. 36 укладеного сторонами договору, без повного відключення обєкта надання послуг з дотриманням чинного законодавства щодо відключення.

Колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_2 не дотримався встановленого Законом порядку відключення квартир від системи централізованого опалення, подана ним заява від 27 липня 2010 року не відповідає п.36 Договору №4234/4 від 13 липня 2010 року, який регулює порядок розірвання договору, а тому договір є діючим.

Крім того, дії сторін свідчать про наявність договірних правовідносин, оскільки позивач продовжував надавати послуги із теплопостачання, а відповідач у лютому 2011 року частково проводив оплату наданих послуг, як слідує із розрахунку суми боргу( а.с.10).

Оскільки встановлено, що договірні відносини між сторонами не припинились, КП «Броваритепловодоенергія» в період з 01 жовтня 2012 року по 01 червня 2013 року надавало ОСОБА_2 в приміщення квартири 31 в житловому будинку по вул. Гагаріна, 10 в м. Бровари послуги з централізованого опалення та підігріву води, а відповідач обовязки по оплаті вказаних послуг належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 12893 гривні 70 копійок.

Згідно з п.22 Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 200 року за №630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення, а відповідач зобовязаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання.

Матеріали справи не містять даних що відключення від централізованої системи обігріву будинку відповідач здійснив відповідно до норм чинного законодавства. Самовільне відєднання ОСОБА_2 приладів опалення від центральної мережі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати наданих послуг.

Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у справі №6-1192цс15, який є обовязковим до застосування в силу вимог ч.1 ст. 360-7 ЦПК України.

Таким чином, висновки суду про припинення договірних стосунків між сторонами та ненадання послуг відповідачем не відповідають обставинам справи, суд першої інстанції допустив порушення вказаних вище норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи положення укладеного між сторонами договору, вимоги п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, п.п.22,30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України №630 від 21.07.2005 року, Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року №4, положення ст.ст.526,530,651 ЦК України суд дійшов необґрунтованого висновку про відмову в позові.

Відповідно до положень ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є зокрема порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням вимог матеріального права, а тому апеляційну скаргу комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія»слід задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.209,218,303,307,309,314,315 ЦПК України, колегія судів, -

вирішали :

апеляційну скаргу Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» (АТ «Ощадбанк» МФО 322669, код 13711949, р/р 5941) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та підігріву води за період з 01 жовтня 2012 року по 01 червня 2013 року в сумі 12 893 гривні 70 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» (АТ «Ощадбанк» МФО 322669, код 13711949, р/р 941) сплачений судовий збір в сумі 511 гривень 56 копійок.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту проголошення.

Головуючий

Судді