Справа №560/333/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до Миляцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Миляцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області та просить визнати за нею право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 04 березня 2016 року, як за спадкоємцем за заповітом після смерті її батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті батька ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1. Вона є спадкоємицею по заповіту. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не змогла, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлому.

У судове засідання позивач не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідач Миляцької сільської ради в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої сільським головою заяви, останній просить справу розглянути без участі представника сільської ради.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку що позов слід задоволити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що в оформленні права власності на спадковий будинок державним нотаріусом Дубровицької районної державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на нього.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.4) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №18.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, що підтверджується випискою з погосподарської книги, виданої Миляцькою сільською радою (а.с.13).

Згідно п.1.1 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах від 11.05.2005 року за №487/10767, здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і/або земельної ділянки.

Однак, процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703.

Постановою Кабінету Міністрів від 05.08.1992 року №449 встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об'єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням з Держбудом.

Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності.

У відповідності до ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок збудований в 1966 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_3 набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 хоча і не здійснив його державної реєстрації.

В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за ОСОБА_3 є неможливою, оскільки його цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст.25, 346 ЦК України.

Як вбачається із заповіту, посвідченого 01.06.2004 року (а.с.5) ОСОБА_3 належний йому житловий будинок з надвірними будівлями заповів дочці ОСОБА_1

Факт родинних відносин між померлим ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 підтверджується наявними у матеріалах справи копіями документів, а саме копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.25) та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.26).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.26) прізвище ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу "ОСОБА_1".

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

За таких підстав, суд переконується в тому, що ОСОБА_1, згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлого і набула права власності на нього.

Керуючись ст.ст.328, 346, 392, 1216, 1296 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 04 березня 2016 року, як за спадкоємцем за заповітом після смерті її батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Голова Дубровицького

районного суду Сидоренко З.С.