Справа № 654/4481/15-ц
Провадження №2/654/263/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2016 року Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Третьякова І.В.,
при секретарі Бакай В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гола Пристань в порядку заочного розгляду позовну заяву за цивільним позовом публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави, -
30.12.2015 року до Голопристанського районного суду Херсонської області від Галицького районного суду м. Львова надійшла цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, для розгляду за підсудністю.
Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 04.01.2016 року прийнято дану справу до провадження та призначено до судового розгляду.
Ухвалою Голопристанського районного суду від 15.03.2016 року за клопотанням позивача до справи залучено в якості співвідповідача ОСОБА_2
Представник позивача ОСОБА_4 направила до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, уточненні та зміненні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 неодноразово викликався в судове засідання за адресою реєстрації його місця проживання, але не з'явився на виклик суду, відсутній за місцем проживання, про причини неявки та зміну місця проживання суд не повідомив, тому суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 повідомлений про час, день та місце розгляду справи належним чином, що відповідає вимогам ч.5 ст.74 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_2 неодноразово викликався в судове засідання за останньою відомою адресою, але не з'явився на виклик суду, про причини неявки та зміну місця проживання суд не повідомив, тому суд вважає. що відповідач ОСОБА_2 повідомлений належним чином, що відповідає вимогам ч.5 ст.74 ЦПК України.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та за відсутності позивача, що не суперечить положенням ст. 158 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до Додатку №1 до Кредитного договору сторони узгодили Графік щомісячних платежів, які складаються із платежів з повернення кредиту та сплати процентів (щомісячні ануїтетні платежі) і мають бути внесені на рахунки Банку до 23. числа кожного місяця, в сумі 6604,00 грн. (а.с.13)
- заборгованості по основній сумі богу - 149087 гривень 63 копійок,
- строкових процентів 1731 гривень 50 копійок,
- інші штрафні санкції 6104 грн. 03 коп. (а.с.31)
Відповідно до п.2 § 2 Договору застави транспортного засобу наступні застави, відчуження, заміна, обтяження предмету застави будь-якими зобов'язаннями (оренда, лізінг, найм, безоплатне користування, спільна діяльність тощо), передача права керування ТЗ третім особам, переміщення ТЗ за межі території України здійснюється Заставодавцем тільки за письмовою згодою Заставодержателя.
Відповідно до п.1 §3 вказаного договору застави транспортного засобу заставодержатель (ПАТ «Ідея Банк») має право вилучити предмет застави, разом з документами та ключами до нього, в заставодавця (ОСОБА_1.) та/або в третіх осіб, де б та в кого б він не знаходився, й передати його на зберігання на майданчик заставодержателя або сторонньої організації (особи) зберігача, та/або зняти реєстраційні номери з транспортного засобу, у разі настання будь-якої з обставин, передбачених п.1 §5 Договору та/або у випадку порушення заставодавцем п.5 §5 Договору, а також управляти ним та зберігати його за рахунок заставодавця та до усунення порушень, чи обставин, які стали підставою вилучення предмету застави.
Відповідно до п.1 §5 Договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором та/або цим Договором; виявлення заставодержателем погіршення стану предмета застави, або зменшення його вартості понад нормальний фізичний знос, або фактичної часткової відсутності предмету застави, смерті заставодавця та в інших випадках, передбачених чиним законодавством.
Відповідно до п.2 §5 Договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя одним із способів: за рішенням суду або в позасудовому порядку шляхом набуття заставодержателем предмета застави у власність чи шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі.
01.11.2012 року, згідно витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна, на підставі договору застави від 01.11.2012 року, автомобіль марки VOLKSWAGEN Touareg, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі WVGZZZ7LZ8Z000939, реєстраційний номер НОМЕР_1, заборонено відчужувати (а.с.21-22).
Відповідно до довідки наданої регіональним сервісним центром МВС України в Херсонській області на даний час автомобіль марки VOLKSWAGEN Touareg, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі WVGZZZ7LZ8Z000939, попередній номерний знак НОМЕР_1 з 06.06.2013 року зареєстрований на ім'я ОСОБА_2, номерний знак зазначеного транспортного засобу на теперішній час АЕ9992НС (а.с.73).
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконавши кредитні зобов'язання, самовільно без дозволу заставодержателя ПАТ "Ідея Банк" зняв з реєстрації обліку предмет застави автомобіль VOLKSWAGEN Touareg, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі WVGZZZ7LZ8Z000939, реєстраційний номер НОМЕР_1 та відчужив третій особі, крім того на вищевказаний транспортний засіб видано новий державний номерний знак.
Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 572 ЦК України та ст. 1 ЗУ "Про заставу" застава є способом забезпечення зобовязань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ч. 1, 2 ст.20 ЗУ «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України, в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо іншого не встановлено договором або законом .
Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, що становлять предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу й у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.
Відповідно до ч. З ст.9 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо іншого не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: обтяжувач дав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження, відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі - продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.
Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобовязання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно зі встановленим пріоритетом.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», взаємні права та обовязки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо іншого не встановлено законом.
За таких обставин реалізація (продаж) майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє застави, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст. 25, 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».
З роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України, які містяться в п.9 Постанови №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" вбачається, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).
Таким чином, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 склалися договірні кредитні правовідносини, зобов'язання забезпечено заставою, обов'язок по поверненню кредиту та процентів залишається не виконаний до цього часу, вимоги позивача щодо погашення заборгованості за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 не здійснив. Крім того, відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору застави транспортного засобу, а саме: незаконно самовільно без дозволу заставодержателя ПАТ "Ідея Банк" зняв з реєстрації обліку предмет застави автомобіль VOLKSWAGEN Touareg, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі WVGZZZ7LZ8Z000939, реєстраційний номер НОМЕР_1 та відчужив його ОСОБА_2, тому суд вважає що вимоги позивача про стягнення заборгованості з позичальника ОСОБА_1 та звернення стягнення на предмет застави з вилученням предмету застави у його володільця в одному позові є правомірними. Оскільки заставодавцем на час розгляду спору є інша особа, ніж позичальник, тому поєднання позовних вимог про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави не вважається подвійним стягненням, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 3110,20 грн. за подачу позовної заяви, що підтверджується меморіальним ордером від 11.06.2015 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.20, ст.26 Закону України «Про заставу», ст.25, ст.26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст.16, 549, 550, 572, 589, 590, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляції протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання рішення.

Суддя І. В. Третьякова