Справа № 568/1029/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

в особі секретаря Крушняк О.С.

розглянуши матеріали цивільної справи за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, повернення коштів та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, повернення коштів та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в жовтні 2012 року він, звернувся в усному порядку до знайомого ОСОБА_2 з проханням щоб він виготовив металевого козирка і встановив його над вхідними дверима в його житловому будинку в с. Гранівка, Радивилівського району, Рівненської області, так як йому було відомо, що ОСОБА_2 займається виготовленням кованих виробів і їх продажем.

Приїхавши до нього дому, ОСОБА_2 зняв із стіни будинку над вхідними дверима в житловий будинок в його присутності розміри та домовившись з ним про ціну виробу та про всі деталі в усному порядку, останній взяв завдаток в розмірі 1000 гривень, пообіцявши зробити козирок.

На пропозицію укласти письмовий договір купівлі- продажу ОСОБА_2 повідомив, що йому вірять люди на слово і договір укладати не потрібно. Окрім цього, вони обумовили термін виготовлення металевого козирка та в узгоджену ними суму входило транспортування відповідачем вказаного виробу.

Через деякий час, коли приїхав із заробітків, то побачив виготовленого козирка відповідачем, однак при його огляді виявив значну кількість дефектів, а саме він був замалим, а тому не міг бути встановленим над дверима, крім того полікарбонатне покриття було потріскане. Від матері дізнався, що вона йому заплатила решту грошей згідно усної домовленості між ними. З цього приводу зателефонував ОСОБА_2 та повідомив про виявлені ним дефекти. Останній приїхав до нього додому та пообіцяв виправити вказані недоліки, тому забрав даний козирок із собою, при цьому він йому дав ще 100 гривень на бензин. Через деякий час відповідач йому зателефонував та повідомив що цього козирка в нього можуть купити за 800 гривень, так як дефекти він виправити не може, на що він не погодився, тоді відповідач йому сказав, що грошей не поверне. По даному факту він звернувся в Радивилівський РВ УМВС України в Рівненській області, де йому рекомендували звернутися з позовом до суду.

Просить стягнути з відповідача 1900 гривень матеріальної шкоди. З приводу вищевказаних подій йому також завдана моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, так як від несвоєчасно виготовленого козирка від кліматичних умов зруйнувалася плитка, якою були обкладені сходи. Матеріальну шкоду він оцінює в розмірі 1500 гривень.

У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги з підстав зазначених у позові просить постановити рішення щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги заперечив повністю та пояснив.

20 липня 2011 році до нього звернувся його давній знайомий ОСОБА_1 з проханням, як до знайомого, допомогти йому у виготовленні металевого козирка до хати. Оскільки він мав зварювальний апарат, погодився допомогти та виготовити металевий навіс.

Ніякого договору купівлі-продажу з ОСОБА_1 не укладали та пропозицій відносно цього від позивача не поступало. Завдатку у розмірі 800 гривень у позивача не брав, так як і не отримував у його матері 1000 гривень. Позивач дав йому лише 200 гривень, за які купив до козирка полікарбонат, і 100 гривень на бензин.

Козирок він йому зробив із свого матеріалу в перших числах серпня 2011 року, привіз і залишив в нього вдома. За роботи по виготовленню виробу і встановлення коштів не брав. Між ним та ОСОБА_1 В М. була домовленість про те, що як обмолотить поле - урожай 2011 року, коли приїде із заробітків, то віддячить йому пшеницею. Ніякої подяки від нього теж не було.

Через 2 місяці, на початку жовтня 2011 року, він подзвонив і повідомив, що козирок він почепив, але на покритті з'явилися тріщини і попросив козирка забрати і переробити. Козирка він забрав, а переробляти відмовився. В зв'язку з тим, що метал на козирок був використаний його власний, а карбонатне покриття потріскало у позивача у використанні, тому ніяких коштів ОСОБА_1 він не мав повертати.

За таких обставин позовна заява є необгрунтованою, а тому просить в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку що позовні вимоги не підлягають до задоволення із слідуючих підстав.

Судом достовірно встановлено, що на прохання ОСОБА_1 відповідач у справі виготовив козирковий металевий навіс. При цьому за твердженнями відповідача, які не спростовані у судовому засіданні стороною позивача, навіс виготовлявся з матеріалу відповідача. За виготовлення металевого козирка коштів не брав, оскільки існувала домовленість про розрахунок в натурі зерном урожаю 2011 року.

Позивачем в обґрунтування заявлених вимог не надано суду жодного письмового або іншого належного доказу. Вимоги позивача базуються лише на власних твердженнях, які не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона у справі зобовязана довести ті обставини на які вона покладається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Приймаючи до уваги відсутність належних доказів в обґрунтування заявлених вимог, суд приходить до висновку, що останні підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.3, 6, 57, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, повернення коштів та відшкодування моральної шкоди - за необгрунтованістю завлених позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час його проголошення, протягом 10 днів д дня отримання його копії.

Суддя: