Справа 431/1553/16-ц
Провадження № 2/431/489/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст )

26 травня 2016 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Березка О.М.,

при секретарі Войтенко А.О.,

за участі сторін: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду, яким просила поділити спільно нажите як подружжя майно, а саме автомобіль марки «ВАЗ 21099», державний знак НОМЕР_1, який був придбаний у шлюбі та стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію, що становить 1/2 вартості автомобіля марки «ВАЗ 21099», державний знак НОМЕР_1 в розмірі 26 000 грн. 04.05.2016 року ОСОБА_1 подано уточнену позовну заяву про поділ майна в якій позивач просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь частку вартості автомобіля «ВАЗ 21099», державний знак НОМЕР_1, в розмірі 23000 грн., посилаючись на те, що даний автомобіль було придбано у шлюбі з ОСОБА_2 Крім того, зазначила, що після розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_2 29.11.2015 року продав вказаний автомобіль а гроші витратив на особисті потреби чим порушені її права користування спільною сумісною власністю подружжя.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача 23000 грн.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти позову,зазначив, що перебуваючи у шлюбі позивач ОСОБА_1 продала йому зазначений автомобіль, що підтверджується нотаріально посвідченим договором.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2011 року(а.с.9). Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 02 грудня 2015 року шлюб між ними було розірвано (а.с.10). Від цього шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4 (а.с. 8).

Згідно копії договору купівлі-продажу автомобіля від 23.03.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі № 303, ОСОБА_1 (представник ОСОБА_6І.) продала, а ОСОБА_2 придбав автомобіль «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_2, вартість якого, становить 61240грн.(а.с.23-25).

Постановою слідчого Старобільського відділу поліції ГУ Національної поліції України у Луганській області від 29.02.2016 року кримінальне провадження № 0000186 від 24.02.2016 року за заявою ОСОБА_1 щодо самовільного розпорядження спільним майном ОСОБА_2 закрито, в звязку з відсутністю в діях останнього складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України (а.с.14).

За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 3 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, вважає необґрунтованим та не приймає до уваги, посилання позивача ОСОБА_1 на той факт, що відповідач ОСОБА_2 не надав їй кошти згідно договору купівлі-продажу автомобіля від 23.03.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі № 303, так як позивач ОСОБА_1Ф була присутня при його укладенні та свій підпис в даному договорі в судовому засіданні підтвердила.

З фактичних даних, наданих сторонами та досліджених судом у судовому засіданні, не вбачається, що відповідач ОСОБА_2 самовільно реалізував спільно придбаний у шлюбі автомобіль «ВАЗ 21099», державний знак НОМЕР_1. Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 продала а відповідач ОСОБА_2 купив спірний автомобіль, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу.

За таких обставин, на день розгляду справи судом позивач ОСОБА_1 не надала документів, що підтверджували б вартість спірного автомобіля та не надала належних доказів у підтвердження факту його придбання у шлюбі в зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись, ст.ст. 60,70 Сімейного кодексу ст. 3, ст. ст. 212-215, ст. 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області через Старобільський районній суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Березка