справа № 197/1255/15-ц
провадження № 2/197/38/16
11 лютого 2016 року Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Леонідової О.В., при секретареві Перепелиця О.А., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Аваль", третя особа - ОСОБА_4 про визнання іпотекодержателем та визнання права власності на нерухоме майно,
Відповідач, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з причини "великої завантаженості представників банку" (а.с. 110-112), зазначені причини не визнані судом поважними, зі згоди позивача в судовому засіданні 18.12.2015р. суд ухвалив проводити заочний розгляд справи (а.с. 112), що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Третя особа ОСОБА_4, що належним чином через представника повідомлена про дату, час і місце судового розгляду (а.с. 143), повторно не з'явилась в судове засідання (перша неявка 03.12.2015 (а.с. 100), друга неявка 25.01.2016р (а.с. 133)). Від представника третьої особи ОСОБА_5 надійшла заява про відкладення розгляду справи, призначеного на 09.02.2016р., хоча справа призначена на 10.02.2016р. (а.с. 148).
Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Оскільки відкладення судового засідання з причини повторної третьої неявки третьої особи не передбачено діючим цивільним процесуальним законодавством України, представник третьої особи ОСОБА_5 заявляла клопотання, які розглянуті судом, неодноразово заявляла клопотання про відкладення розгляду справи, з метою забезпечення права сторін на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод справа розглядається у відсутність третьої особи ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5
Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідач 07.10.2015р. направляв позивачу вимогу про дострокове повернення кредитних коштів (а.с. 19).
В період 01.01.2009р. по 16.10.2015р. позивачем сплачено заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором № 014/03-03/16/674 від 15 серпня 2007 року у сумі 951 869, 70 грн., із якої 498892, 73 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 452976, 97 грн. - заборгованість за відсотками, заборгованість погашена повністю, що підтверджується довідкою відповідача та квитанціями про сплату грошових коштів (а.с. 21, 26-57, 150).
Відповідно до статті 556 ЦК України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним.
Згідно зі статей 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, при цьому одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається , якщо інше не встановлено договором або законом.
Оскільки позивачем укладено договір поруки від 09 січня 2008 р. (письмових доказів укладення договору в 2009р. суду не надано), за умовами якого позивач ОСОБА_1 бере на себе зобов'язання перед відповідачем відповідати по борговим зобов'язанням ОСОБА_4, які виникають з кредитного договору № 014/03-03/16/674 від 15 серпня 2007 року, а саме: повернути кредит в розмірі 520000 грн., сплатити проценти за його користування, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору (а.с. 16), договором іпотеки № 014/03-03/16/674/1 від 23.08.2016р. також забезпечені вимоги на суму 520000 грн., а згідно з довідкою та квитанціями позивач ОСОБА_1 виконала зобов'язання за ОСОБА_4 за тілом кредиту на суму498892, 93 грн. та сплатила відсотки (а.с. 21), тому вимоги про перехід до позивача усіх прав кредитора відповідно до статті 556 ЦК України та визнання позивача іпотекодержателем за договором іпотеки задоволенню не підлягають. За наведених обставин відбувається суброгація, тобто перехід права вимоги про стягнення сплачених позивачем за договором поруки грошових коштів з третьої особи ОСОБА_4 на користь позивача, таких вимог позивачем не заявлено.
Щодо позовних вимог позивача про визнання за нею права власності на Предмет іпотеки - нерухоме майно, то ці вимоги не підлягають задоволенню , оскільки, як зазначено вище, боргові зобов'язання третьої особи ОСОБА_4, зазначені в п.1.2 договору поруки, виконано позивачем не в повному обсязі. Крім того, вимога про визнання права власності на Предмет іпотеки повинна заявлятись з дотриманням вимог статей 36-39 Закону України "Про іпотеку", і належним відповідачем в даному випадку повинен бути Іпотекодавець - власник нерухомого майна.
Відповідно до частин другої та третьої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Отже, позовні вимоги позивача нею не доведені, не обґрунтовані, тому в позові слід відмовити.
Згідно зі статті 88 ЦПК України понесені позивачем витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.
Відповідно до частини шостої статті 154 ЦПК України вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ст.ст. 553-559 ЦК України, ст.ст. 36-39 Закону України "Про іпотеку" керуючись ст. ст. 10, 11,209, 213-215, 218, 231-232 ЦПК України, суд, -

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Аваль", третя особа - ОСОБА_4 про визнання іпотекодержателем та визнання права власності на нерухоме майно відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.
Суддя О.В. Леонідова