Справа № 219/4179/16-ц
Провадження № 2/219/2349/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2016 року . Артемівський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді : Букрєй С.П.

секретаря : Смага Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № КТ00А+28396713 від 19 серпня 2013 року , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що відповідно до заяви про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № КТ00А+28396713 від 19 серпня 2013 року відповідач ОСОБА_1 виразив своє бажання до приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Умови та правила надання банківських послуг, а також тарифи складають договір фінансового лізингу, що укладений на підставі статей 633, 634 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_3 згідно умов договору отримав від позивача у платне користування автомобіль марки Богдан, модель : 211040, рік випуску : 2013, тип ТЗ: седан/лифтбек, № кузова /шасі : НОМЕР_3, реєстраційний номер : НОМЕР_4 та зобов*язався сплачувати щомісячні платежі, пов*язані з виконанням договору лізингу у строк та у розмірі встановлених у графіку лізингових платежів з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності позивачу.

Пунктом 3 частини 2 статті 11 Закону України « Про фінансовий лізинг» встановлено обов*язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до п. 2.8.4.8.2.1. умов та правил надання банківських послуг, у разі настання події дефолту лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов*язань за цим договором, повернення предмету лізингу здійснюється за адресою , вказано. У повідомленні про дефолт. Пунктом 2.8.4.8.2.4. договору передбачено, що якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, лізингоодержувач не усунув подію дефолту, лізингоодержувач зобв*язаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за цим договором, яка відповідно розділу 2.8.4.1. визначення термінів та тлумачення» означає залежно від контексту грошові зобов*язання лізингоодержувача перед лізингодавцем , строк сплати за якими настав або суму коштів за такими грошовими зобов*язаннями.

В забезпечення виконання зобов*язання за договором фінансового лізингу № КТ00А+28396713 від 19 серпня 2013 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки .

У порушення зазначених норм закону та умов договору зобов*язання належним чином відповідачем ОСОБА_1 не виконані і станом на 31 березня 2016 року заборгованість перед позивачем за фактичний строк користування предметом лізингу складає 96072 гривні 43 копійки , яка складається з наступного: 56888.37 грн. - заборгованість по залишку вартості предмету лізингу; 15861.87 грн. - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 3705.98 грн. - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 17518.83 грн. - заборгованість з пені, 2097.38 грн. - заборгованість за страховою винагородою. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідачів заборгованість за договором фінансового лізингу № КТ00А+28396713 від 19 серпня 2013 року у значеному розмірі та понесені ним судові витрати.

В судове засідання представник позивача Танких Д.В., який діє на підставі довіреності, не явився, про день слухання був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій підтримав вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, про день слухання справи були повідомлені належним чином. Від відповідача ОСОБА_1 до судового засідання надійшла телефонограма , про розгляд справи в його відсутність, з позовними вимогами позивача згоден повністю. Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено і про що не заперечував відповідач ОСОБА_1 , що він своєю заявою приєднався до умов та правил надання фінансового лізингу № КТ00А+28396713 від 19 серпня 2013 року , а також тарифам які складають договір фінансового лізингу, в свою чергу від позивача отримав у платне користування автомобіль марки Богдан, модель : 211040, рік випуску : 2013, тип ТЗ: седан/лифтбек, № кузова /шасі : НОМЕР_3, реєстраційний номер : НОМЕР_4.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 61 ч. 1 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд приймає до уваги той факт, що відповідачі, погодившись з позовом, визнали обставини, якими позивач обґрунтував свої вимоги, та приймає їх, що не буде суперечити положенням частини 4 статті 174 ЦПК України.

Відповідно до ст..6 та ст.. 16 Закону України « Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу ; розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, сплата лізингових платежів здійснюється в порядку встановленому договором.

Частиною 1 статті 806 ЦК України передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором фінансового лізингу № КТ00А+28396713 від 19 серпня 2013 року відповідач ОСОБА_1 станом на 31 березня 2016 року має заборгованість перед позивачем за фактичний строк користування предметом лізингу у розмірі 96072 гривні 43 копійки , яка складається з наступного: 56888.37 грн. - заборгованість по залишку вартості предмету лізингу; 15861.87 грн. - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 3705.98 грн. - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 17518.83 грн. - заборгованість з пені, 2097.38 грн. - заборгованість за страховою винагородою. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідачів заборгованість за договором фінансового лізингу № КТ00А+28396713 від 19 серпня 2013 року у значеному розмірі та понесені ним судові витрати.

Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 статті 554 ЦПК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до договору поруки між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 за договором фінансового лізингу № КТ00А+28396713 від 19 серпня 2013 року боржник і поручитель відповідають перед лізингоодержувачем як солідарні боржники

Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачами порушено право позивача за договором фінансового лізингу № КТ00А+28396713 від 19 серпня 2013 року так як заборгованість до теперішнього часу позивачу не сплачена.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 5,6,10,61,107,130, 174, 208,215,218 ЦПК України, ст.. 610,612, 625, 554, 806 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № КТ00А+28396713 від 19 серпня 2013 року задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 ) на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за договором фінансового лізингу № КТ00А+28396713 від 19 серпня 2013 року у розмірі 96072 ( дев*яносто шість тисяч сімдесят дві ) гривні 43 копійки, з яких: 56888 ( п*ятдесят шість тисяч вісімсот вісімдесят вісім ) гривень 37 копійок - заборгованість по залишку вартості предмету лізингу; 15861 ( п*ятнадцять тисяч вісімсот шістдесят одна ) гривня 87 копійок - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу ; 3705 ( три тисячі сімсот п*ять ) гривень 98 копійок - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу ; 17518 ( сімнадцять тисяч п*ятсот вісімнадцять ) гривень 83 копійки - заборгованість з пені, 2097( дві тисячі дев*яносто сім ) гривень 38 копійок - заборгованість за страховою винагородою.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 ) на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" у відшкодування судових витрат 1441 ( одну тисячу чотириста сорок одну ) гривню 09 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено у нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Головуючий суддя С.П.Букрєй