Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1345/15-ц
Провадження № 2/280/66/16
РІШЕННЯ

Іменем України

11 лютого 2016 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Василенка Р.О.,

секретаря Бех І.О.,

з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що позичив відповідачу 2000 доларів США 20.01.2014 року і останній написав розписку в якій зобовязався повернути борг до 28 квітня 2014 року, однак до цього часу борг не повернув, а тому просить стягнути борг в сумі 2000 доларів США, що за курсом НБУ становить 44175грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що батько позивача ОСОБА_4 позичив відповідачу 2000 доларів США, про що була написана розписка на ім»я позивача, бо батька в той час не було на місці. Він грошей не позичав. Просить позов задовольнити.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, оскільки у позивача грошей не позичав, а брав в борг в батька позивача і позичав не долари США а 16660грн., а також пояснив, що залишився винен батьку лише 10356,72 грн., оскільки частину боргу повернув шляхом надання батьку позивача зарплатної картки, з якої останнім знімались кошти. Просять відмовити в задоволенні позову.

Допитаний свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він позичив 2000 доларів США відповідачу, який не повертає кошти, а оскільки розписку написали на його сина позивача по справі, то останній і звертається з позовом.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши надані докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог, вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що позивач не передавав грошей відповідачу по розписці від 20.01.2014, а гроші передавав (позичив) від себе особисто батько позивача ОСОБА_4 Вказана обставина сторонами визнається та не оспорюється, та підтверджується показаннями свідка ОСОБА_4, який підтвердив, що саме він позичив гроші відповідачу.

У відповідності до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, а як встановлено в судовому засіданні, то позивач не передавав (не позичав) гроші відповідачу, а тому в силу вказаної норми закону не є стороною договору позики позикодавцем і відповідно в останнього не виникає права вимоги повернення позики.

Враховуючи викладене, на підставі ст.1046,1047,ч.1 ст. 1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 3,10,60,88,208,209,212,213,215,218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р.О. Василенко