Провадження №2/760/3411/16
В справі № 760/5730/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Бугайчука О.Р.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про зобов'язання виконати умови договору та стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 149 383 грн. 59 коп. заборгованості по пенсії, а також зобов'язати відповідача з квітня 2016 року виконувати умови договору страхування та виплачувати їй щомісячну довічну додаткову пенсію з врахуванням рівня інфляції в країні.

Посилається в позові на те, що 08 квітня 1994 року між нею та Страховою компанією АСКО був укладений Договір пенсійного страхування, оформлений Полісом G №010364.

За умовами договору вона сплатила страховий внесок у розмірі 100 000 карбованців. Термін накопичення визначений строком на 16 років, тобто до 08 квітня 2010 року.

Зазначає, що в Полісі була зафіксована щомісячна додаткова пенсія в 2004 році 188.266.000 карбованців, що в гривні становить 1882 грн. 66 коп., та зазначено, що в 2010 році страховиком буде виконано перерахунок.

Вважає, що відповідач повинен був здійснити перерахунок додаткової пенсії з урахуванням ще 6-ти років накопичення і рівня інфляції.

Зазначає, що в лютому 2010 року їй було призначено пенсію за віком і з цього часу в неї виникло право на отримання від Страхової компанії щомісячної довічної додаткової пенсії по закінченню терміну накопичення.

В подальшому вона продовжила період накопичення за договором пенсійного страхування на 4 роки 7 місяців.

28 листопада 2014 року вона звернулася до відповідача з письмовою заявою про виплату щомісячної додаткової пенсії, починаючи з квітня 2010 року, однак відповіді не отримала.

06 березня 2015 року відповідачем на її картковий рахунок було перераховано 22 грн. 30 коп.

13 березня 2015 року вона звернулася до страхової компанії з вимогою про виконання взятих за умовами договору зобов»язань, однак відповідач продовжує порушувати умови договору і не виконує свої зобов'язання перед нею.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково.

Посилається на те, що Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» є правонаступником Спільного підприємства «Акціонерної страхової компанії «Донецьк-АСКО», з яким у позивачки був укладений договір.

Зазначила, що договір страхування було укладено у відповідності до діючого на той час законодавства - Декрету Кабінету міністрів України «Про страхування» та у відповідності до Правил страхування життя для отримання додаткової пенсії №135/252.

На момент укладення договору з позивачкою страховики були вправі займатися тими видами страхування, на які вони мали право згідно отриманих ліцензій.

11 квітня 1996 року набрав чинності Закон України «Про страхування», в якому страхова діяльність по страхуванню життя (в т.ч. накопичувальному та пенсійному страхуванню) і по інших видах була розділена. Страховикам, які отримали ліцензію на страхування життя, заборонено займатися іншими видами страхування.

Після прийняття даного Закону ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» прийняла рішення займатися іншими видами страхування.

Крім того, пенсійне страхування відноситься до добровільного виду страхування і займатися ним може лише та страхова компанія, яка має ліцензію на страхування життя.

Страхова компанія втратила право на страхування життя, та, як наслідок, позбавилася можливості формувати резерви із страхування життя для виплати страхових відшкодувань і виплат.

За таких обставин страхова компанія не могла і не може накопичувати (збільшувати) внесений позивачем вклад і не може виплачувати страхувальникам за договорами пенсійного накопичувального страхування довічну щомісячну пенсію та не може виплатити накопичену суму, адже такого накопичення не відбулося.

Крім того, згідно додатку №1 до Правил страхування у разі сплати страхової премії у розмірі 100 000,00 крб. накопичена сума за 3 роки становитиме 1 760 000,00 крб., що відповідно до п. 3 Указу Президента України від 25 серпня 1996 року «Про грошову реформу в Україні» становить 17 грн. 60 коп.

Так як зазначена сума не була виплачена позивачці у 1996 році з прийняттям Закону України « Про страхування», то згідно п. 3.7 Правил страхування вона має бути проіндексована включно до дати закінчення строку дії договору - 08 квітня 2010 року.

Після індексації суми боргу у розмірі 17 грн. 60 коп. сума боргу з врахуванням індексу інфляції становить 87 грн. 00 коп.

З даної суми позивачці було виплачено 22 грн. 30 коп., тобто сума до сплати становить 65 грн. 00 коп.

Не заперечувала проти стягнення даної суми на користь позивачки.

В подальшому представник відповідача в судове засідання не з»явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд до відома не поставила.

Виходячи з того, що сторони дали пояснення в справі, підстави, визначені ст.169 ЦПК України, для відкладення розгляду справи та оголошення в ній перерви відсутні, суд вважає за можливе закінчувати розгляд справи в його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08 квітня 1994 року між позивачкою та Акціонерною страховою компанією «Донецьк-АСКО» в особі Київської філії «Страхова компанія Аско-Київ-Центральна» був укладений Договір пенсійного /накопичувального/ страхування, оформлений Полісом № G №010364.

Термін накопичення за умовами договору становить 16 років, тобто з 08 квітня 1994 року до 08 квітня 2010 року.

/ а. с. 8 /

За умовами договору позивачка внесла страховий платіж у розмірі 100 000 карбованців.

На момент виникнення договірних відносин між сторонами правовідносини з пенсійного страхування регулювалися Декретом Кабінету Міністрів України «Про страхування» від 10 травня 1993 року №47-93.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Декрету об'єктами страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, та пов'язані: з життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням страхувальника або застрахованої особи (особисте страхування).

Статтею 21 Декрету встановлено, що якщо в період дії договору страхування страхувальник втрачає права юридичної особи внаслідок реорганізації, то права і обов'язки, що випливають з договору страхування, переходять до правонаступника страхувальника за згодою страховика.

Розпорядженням виконкому Ворошилівської райради м. Донецька від 06 квітня 1995 року за №88р СП «Акціонерна страхова компанія Донецьк-АСКО» було перереєстровано в Акціонерне товариство закритого типу «Українська Акціонерна страхова компанія «АСКА».

/ а. с. 110 - 123 /

Відповідно до ст.38 Закону України « Про страхування» / в редакції станом на день набрання ним чинності 11.04.1996 року / страхова діяльність підлягає ліцензуванню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 Закону об'єктами страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з життям, здоров'ям, працездатністю та додатковою пенсією страхувальника або застрахованої особи (особисте страхування).

В ч.ч.1,2 ст.38 Закону зазначено, що Комітет у справах нагляду за страховою діяльністю видає страховикам ліцензію на проведення конкретних видів страхування і перестраховування, передбачених статтею 4 цього Закону.

Страховики, які отримали ліцензію на страхування життя, не мають права займатись іншими видами страхування.

Відповідно до ч. ч. 14 та 15 ст.29 Закону для забезпечення страхових зобов'язань із страхування життя і медичного страхування страховики формують окремі резерви за рахунок надходження страхових платежів і доходів від інвестування коштів сформованих резервів по цих видах страхування.

Методика формування резервів із страхування життя, обсяги страхових зобов'язань залежно від видів договорів страхування життя, а також мінімальні терміни дії договорів страхування життя встановлюються Комітетом у справах нагляду за страховою діяльністю.

Частинами 1, 3, 8 ст. 30 Закону встановлено, що страхові резерви утворюються страховиками з метою забезпечення майбутніх виплат страхових сум і страхового відшкодування залежно від видів страхування (перестрахування) і поділяються на технічні резерви і резерви зі страхування життя.

Страховики зобов'язані були створювати і вести облік таких резервів із страхування життя: довгострокових зобов'язань (математичні резерви) і належних виплат страхових сум.

Абзацом 7 ч. 11 ст. 30 Закону визначено, що резерви із страхування життя, в тому числі мають бути представлені активами такої категорії, як довгострокові інвестиційні кредити, а ч. 12 встановлено, що резерви із страхування життя можуть використовуватися для довгострокового кредитування житлового будівництва, у тому числі індивідуальних забудовників.

У ч. 9 ст. 31 Закону України зазначено, що прибуток від інвестування та розміщення тимчасово вільних коштів не включає доходи від інвестування та розміщення коштів резервів із страхування життя і медичного страхування у разі використання їх на поповнення резервів із страхування життя відповідно до методики формування резервів із страхування життя, зазначеної в статті 29 цього Закону, або на поповнення резервів з медичного страхування у випадках, передбачених актами чинного законодавства.

В розділі Додаткова пенсія Договору, укладеного між сторонами, зазначено, що розмір щомісячної додаткової пенсії в 2004 році становитиме 188.266.000 карбованців, а в 2010 році страховиком буде виконано перерахунок накопичення.

Відповідно до Правил страхування життя та отримання додаткової пенсії період накопичення - це строк від дати внесення першої частини страхового внеску до дати, з якої застрахований отримує право на отримання першої пенсії.

Згідно з п.3.2 Правил по закінченню строку накопичення, тобто по закінченню строку дії договору, застраховані, що мають право у відповідності із законом право на отримання пенсії, вправі отримати накопичену суму або укласти зі страховиком договір про виплату додаткової пенсії.

Пунктом 3.8. Правил встановлено, що по закінченню строку накопичення (строку дії договору) застрахований письмово повідомляє страховика про свій намір щодо продовження договірних відносин. Застрахований має право: продовжити період накопичення; отримати накопичену суму, зі згоди Страховика; укласти договір про виплату щомісячної додаткової пенсії.

28 листопада 2014 року позивачка звернулась до відповідача з письмовою заявою про виплату щомісячної додаткової пенсії, починаючи з квітня 2010 року.

Платіжним дорученням №6013 від 06 березня 2015 року відповідачем на картковий рахунок позивачки було перераховано на підставі наказу №32 від 03 березня 2015 року 22 грн. 30 коп.

/ а. с. 9 - 11; 36 /

Встановлено також, що наказом № 46 від 23 червня 1997 року Комітету у справах нагляду за страховою діяльністю була затверджена Методика формування резервів із страхування життя.

Згідно п. 3.1 Методики формування резервів за договорами страхування життя здійснюється страховиком шляхом відрахування частини страхової премії, яка передбачена для забезпечення страхових виплат (нетто-премії), та доходу від інвестування коштів сформованих резервів із цього виду страхування.

При цьому, статтею 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про страхування» було встановлено, що пенсійне забезпечення страхувальника слід віднести до особистого страхування.

Після прийняття Закону «Про страхування» 07 березня 1996 року Страхова компанія, яка вирішила займатися страхуванням життя і отримала ліцензію, позбавляється права займатися іншими видами страхування.

Пенсійне страхування відноситься до страхування життя і ЗАТ «УАСК АСКА» не має ліцензії займатися страхуванням життя після прийняття Закону України «Про страхування» тобто після 07 березня 1996 року.

Дані обставини підтверджуються численними копіями ліцензій, виданими відповідачу, на здійснення страхової діяльності, якими не передбачено права страхування життя.

/ а.с. 65 - 124 /

Виходячи з цих обставин, відсутність у позивача права на здійснення страхової діяльності з страхування життя, підстави для задоволення вимог позивачки в частині зобов»язання виконати умови договору та виплачувати їй додаткову пенсію відсутні.

Однак, згідно додатку №1 до Правил страхування у разі сплати страхової премії у розмірі 100 000,00 крб. накопичена сума за 3 роки становитиме 1 760 000,00 крб., що відповідно до п. 3 Указу Президента України від 25 серпня 1996 року «Про грошову реформу в Україні» становить 17 грн. 60 коп.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що в 1996 році в зв»язку з прийняттям Закону України « Про страхування» дана сума позивачці виплачена не була, а тому в порядку п. 3.7 Правил страхування вона має бути проіндексована до дати закінчення строку дії договору - 08 квітня 2010 року, і з врахуванням індексу інфляції становить 87 грн. 00 коп.

Порядок розрахунку даної суми позивачкою в судовому засіданні не спростовувався, як і розмір індексації.

В зв'язку з виплатою позивачці 22 грн. 30 коп., до сплати їй належить 65 грн. 00 коп. індексації.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Виходячи з цього та суми задоволених вимог позивачки, з відповідача на її користь підлягає стягненню 0, 65 гр. судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 29, 30, 31., 38 Закону України « Про страхування», ст. ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про страхування» від 10 травня 1993 року №47-93, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь ОСОБА_1 65, 00 гр.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь ОСОБА_1 0, 65 гр. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя