У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними, зобов'язання до вчинення певних дій,

встановив:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом, який уточнила під час судового розгляду, просила: визнати недійсним укладений з відповідачем кредитний договір ZPVLGA0000095 від 25 вересня 2007 року, визнати недійсним договір іпотеки житлового будинку від 25 вересня 2007 року, укладений з метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором, зобов'язати відповідача виключити з реєстру обтяжень нерухомого майна запис про заставу житлового будинку згідно іпотечного договору, зобов'язати відповідача зарахувати в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором кошти, сплачені позивачкою як винагороду за надання фінансового інструменту.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2016 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення і справу направити на новий судовий розгляд.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, керуючись ст. 11Закону України «Про захист прав споживачів», виходив із того, що кредитний договір і договір іпотеки укладені у відповідності до вимог чинного законодавства. Сторони, підписавши спірний договір, встановили факт досягнення згоди між собою щодо всіх істотних умов, наявність підписаного правочину свідчить про те, що обидва учасники бажали укласти правочин і зовнішній вираз волі відповідає внутрішній, позичальнику було надано повну інформацію щодо умов кредитування та сукупної вартості кредиту.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними, зобов'язання до вчинення певних дій.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк