Рівненський міський суд Рівненської області:
в особі судді Сидорука Є.І.
при секретарі Патій Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ " Страхова компанія " ПЗУ Україна" та ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, -
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою суду від 07 квітня 2016 року, за письмовим клопотанням представника позивача, залучено до участі в розгляді справи в якості співвідповідача ОСОБА_2.
Представник відповідача ОСОБА_4 «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та співвідповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явились, хоча про місце, дату та час розгляду справи були належним чином повідомленні.
Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для правильного вирішення справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Так, судом встановлено, що з ухвали Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 березня 2015 року вбачається, що 17 січня 2015 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_2 керуючи технічно справним автомобілем «Мерседес Бенс-Віто» д.р.н. АМ 6383 ВІ, який відповідно до свідоцтва серії САР № 893843 належить ОСОБА_6 і рухався вказаним транспортним засобом в напрямку м. Корестень по 97 км. автодороги Васьковичі-Шепетівка в с. Наталівка Новоград Волинського району. Водій ОСОБА_2, в порушення вимог п. 2.3 б), п. 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, був неуважний до дорожньої обстановки та їх змін, не дотримався безпечної дистанції, в наслідок чого правою частиною свого автомобіля зіткнувся із лівою частиною кузова автомобіля марки «Пежо Партнер» д.р.н. АВ 5830 ВН, яким у попутному напрямку керував ОСОБА_1 Згідно вищезазначеної ухвали, обвинуваченого ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності у звязку з його примиренням з потерпілою ОСОБА_7. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито у звязку із звільненням його від кримінальної відповідальності.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована за Договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховій компанії ОСОБА_4 «Страхова компанія «ПЗУ Україна», що підтверджується Полісом № АІ/6351953 від 11.02.2014 року.
Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну згідно даного полісу становить 50 тис. грн. на одного потерпілого, розмір франшизи 0 (нуль) гривень, що також підтверджується страховим актом від 14.04.2015 року.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.
Згідно ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.
Відповідно до п. 36.1. ст. 36 (Закону) страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Відповідно до п. 30.1., 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно п. 36.5 ст. 36 ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Як вбачається з ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Відповідно до ч. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобовязанням, яке виникає з договірних зобовязань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).
Згідно ч. 21 зазначеної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу страхувальника зобовязаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Пеня, за період прострочення з 21.04.2015 року по 07.04.2016 року (згідно поданої позивачем заяви про уточнення позовних вимог) становить 353 дні.
Втрати від інфляції за період з 21.04.2015 року по 07.04.2016 року = 785,33 грн.
3% річних за період з 21.04.2015 року по 07.04.2016 року = 453,18 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 1194 Цивільного кодексу України особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Крім того, Позивачем додатково були понесені витрати на проведення судової авто товарознавчої експертизи в сумі 3000,00 грн., які слід стягнути з відповідачів.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
З ОСОБА_4 «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в користь держави підлягає стягненню 551,20 грн. судового збору.
З ОСОБА_5 також в користь держави підлягає стягненню 551,20 грн. судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 59, 61, 79, 88, 213, 215 ЦПК України, ст. 625 ЦК України, ст. ст. 6, 22, 30, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов задовільнити повністю.
Стягнути з Відповідачів судові витрати по справі, в тому числі витрати на проведення судової авто товарознавчої експертизи в розмірі 3000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з моменту отримання копії.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Рівненського міського суду Є.І. Сидорук