Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/341/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кіселик С. А.
УХВАЛА

Іменем України

16.02.2016 Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого судді Кіселика С.А.

суддів : Авраменко Т.М., Суржик М.М.

за участю секретаря судового засідання: Гусак А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу і просив розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем зареєстрований 16 серпня 1991 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 751 та стягнути з відповідача на користь позивача 487 грн. 20 коп. судових витрат.

Свою вимогу позивач мотивував тим, що 16 серпня 1991 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 751, зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Спільно подружжя проживало до початку 2014 року. Причиною припинення шлюбних відносин позивач зазначає те, що сторони мають різні погляди на життя, не мають взаємної згоди та поваги один до одного, сторони відчувають неприязні відносини один до одного як результат частих сварок та взаємних образ. Крім того, позивач зазначає, що відповідач усунулась від утримання будинку та домашнього господарства, часто відсутня за місцем проживання. А тому, вважає, що за таких обставин подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе. На розірвання шлюбу у органах реєстрації актів цивільного стану відповідач згоди не дає.

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2015 року позов задоволено. Шлюб зареєстрований 16 серпня 1991 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 751 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, та вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із рішенням суду представник відповідача ОСОБА_4 просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

В скарзі апелянт зазначив, що при постановленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначила, що судове засідання проведено без участі сторін. Відповідач належним чином про час та місце розгляду справи не повідомлений. А отже, судом були порушені її права щодо висловлення своєї думки стосовно причин та строків припинення сімейних відносин, порушено її право на вибір прізвища.

В судове засідання відповідач та її представник, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи не зявились.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення позивача та його представника, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, із наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що 16 серпня 1991 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 751, зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Спільно подружжя проживало до початку 2014 року. Від шлюбу дітей не мають.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що сумісне життя подружжя не склалося, сім'я розпалась, сторони фактично припинили шлюбні відносини, примирення між сторонами не можливе із за небажання позивача.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, які відповідають обставинам справи і вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 110 СК України право на предявлення позову про розірвання шлюбу надано одному із подружжя.

Оскаржуючи рішення суду та наголошуючи на його незаконності у звязку із порушенням судом норм матеріального та процесуального права, представник відповідача, в апеляційній скарзі, фактично визнавши припинення сімейних відносин між сторонами зазначила, що не погоджується із причинами які суд першої інстанції визнав такими, що сприяли припиненню сімейних відносин та не погоджується із строком припинення цих відносин.

Крім того, представник відповідача наголошує на порушенні судом порядку виклику до суду та вручення судових повісток.

Згідно ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання (а.с.15) ОСОБА_3 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1.

Частиною 1 ст. 74 ЦПК України визначено, що судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Згідно вимог ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 16) вбачається, що судові повістки про виклик ОСОБА_3 в судове засідання призначене на 12.11.2015 року та 07.12.2015 року були направлені за адресою яка вказана позивачем у позовній заяві, у довідці про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 та пізніше у апеляційній скарзі.

Із рекомендованого повідомлення (а.с. 17, 19) вбачається, що дані повістки було вручено за довіреністю, сину відповідача, як про те зазначила представник відповідача у апеляційній скарзі.

Тобто, відповідач була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Дослідивши ксерокопію повістки про виклик відповідача у судове засідання на 07.12.2015 року колегія суддів погоджується із тим, що число місяця на яке призначено розгляд справи в повістці зазначено не чітко, однак дана обставина не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки на переконання колегії суддів спір між сторонами вирішено правильно.

Згідно ч.4 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи положення вищенаведених норм сімейного права колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для відмови у позові.

Колегією суддів встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують. Позивач не вважає за можливе збереження сім'ї та проживання із відповідачем у шлюбі, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача так - як не відповідало б його волі та порушувало б його конституційні права.

Крім того, суд в своєму рішенні не зазначав, як підстави для розірвання шлюбу, усунення відповідача від утримання будинку та домашнього господарства, як на тому наголошувала, у апеляційній скарзі, представник відповідача.

Не погоджується також колегія суддів і з твердженням представника відповідача щодо порушення судом її права на вибір прізвища, оскільки дане питання судом не вирішувалось.

Відповідно до вимог ч.2 ст.308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду є законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляції не спростовують правильних висновків суду, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя С.А. Кіселик

Судді: Т.М. Авраменко

ОСОБА_5