Провадження № 2/727/2546/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Меренчук Р.Ю.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_2, де третьою особою виступає приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_3, про визнання іпотекодержателем нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ПозивачОСОБА_4 «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернулись до суду, де третьою особою виступає приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_3, з позовом про визнання іпотекодержателем нерухомого майна до відповідача ОСОБА_2

Згідно позовних вимог позивач просить визнати ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» іпотекодержателем нерухомого майна, а саме квартири №45, яка складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 68,2 кв.м., в тому числі житловою площею 39,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Чернівці, вулиця Червоноармійська, будинок №79.

Позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернулись до суду із клопотанням про забезпечення позову шляхом заборони усім державним реєстраторам та субєктам державної реєстрації будь-яких відділів чи управлінь юстиції, що входять до структури Міністерства юстиції України, нотаріусам, як спеціальним субєктам на яких покладаються функції державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо проведення державної реєстрації, відчужувати у будь-який спосіб, а також передавати у користування будь-кому нерухоме майно квартиру №45, яка складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 68,2 кв.м., в тому числі житловою площею 39,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Чернівці, вулиця Червоноармійська, будинок №79.

Позивач вказує, що на даний час існує рішення суду від 01.10.2013 року, яким визнано недійсним договір іпотеки, укладений між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2, згідно якого була передана в іпотеку вказана квартира №45, що знаходиться за адресою: м.Чернівці, вулиця Червоноармійська, будинок №79. Вказане рішення суду набрало законної сили. Разом з тим, вказує позивач, 26.03.2010 року рішенням суду задоволено позовні вимоги ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ОСОБА_4 «ФК «Вектор Плюс», до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 550362,15 грн. Наразі рішення суду про стягнення боргу є невиконаним та наявна непогашена заборгованість відповідачки. Просить задовольнити вимоги клопотання та винести ухвалу про забезпечення позову.

Дослідивши наявні письмові матеріали, суд вважає, що вимоги позивача про забезпечення позову до задоволення не підлягають, виходячи з наступного.

На підставі вимог ч.1, 2 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь в справі, може вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У відповідності до ч. 1 ст. 152 ЦПК України одними з видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У п. 4. Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи із змісту позовних вимог, суд вважає недоцільним задоволення вимог клопотання про забезпечення позову, у звязку з тим, що вимоги викладені позивачем у клопотанні про забезпечення позову не відповідають характеру правовідносин, які виникли між сторонами.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В даному випадку суд вважає, що невжиття таких заходів забезпечення позову не утруднює та не унеможливлює виконання рішення суду.

На підставі викладеного, та виходячи з заявлених позовних вимог, вимоги клопотання позивача щодо забезпечення позову задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_2, де третьою особою виступає приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_3, про визнання іпотекодержателем нерухомого майна - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд міста Чернівці. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: