Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/638/16-ц
Провадження по справі № 2/281/257/16
УХВАЛА

17 листопада 2016 року смт. Лугини

Суддя Лугинського районного суду Житомирської області Нечуй Б.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ТОВ «Червона Волока» про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В :

15.11.2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд із зазначеною позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №840695, що зареєстровано в Книзі записів актів на право власності на землю за №25.

Зазначені вимоги позивача обгрунтовуються посиланням на те, що вказану земельну ділянку їй подарував її брат ОСОБА_5, який помер в 2014 році. Оскільки, відповідно до умов договору вона та її померлий брат домовились щодо усіх істотних умов договору і відбулось повне виконання договору, однак у звязку із тим, що брат помер посвідчити договір є неможливим, тому є всі підстави для визнання права власності на земельну ділянку через суд.

Перевіривши матеріали позовної заяви встановлено, що заява не відповідає вимогам, встановленим ст.4 Закону України «Про судовий збір», ч.5 ст.119 ЦПК України, оскільки позивачем не додано документу, що підтверджує сплату судового збору ( оригінал квитанції про сплату судового збору).

Так, згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема, за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру - 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Окрім того, суд зазначає, що згідно п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216,статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Із позовної заяви вбачається, що позивачем не вказана ціна позову.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», а саме в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати за вимогу майнового характеру.

Разом із тим, суд зазначає наступне, що відповідно до вимог ст.. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2018 року, не допускається:

а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб;

б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, запроваджується за умови набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2018 року, в порядку, визначеному цим Законом.

Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення).

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ч. 5 ст. 119, ст.121 ЦПК України, суддя , -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ТОВ «Червона Волока» про визнання права власності на земельну ділянку залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків протягом 5 днів з моменту отримання ухвали суду.

У випадку, якщо в зазначений термін недоліки позовної заяви не будуть усунені, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6