233 № 233/1497/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

за участі секретаря Поварніциної А.С.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

25 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільно набутого майна, мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2007 року. Від шлюбу мають сумісну дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В теперішній час сім'я фактично розпалася, вони мешкають окремо, сумісного господарства не ведуть. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ними сумісно був придбаний автомобіль марки ЗАЗ «Таврія-Нова», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Свідоцтво про реєстрацію ТЗ оформлене також на відповідача, який цим автомобілем користується та розпоряджається на власний розсуд. Вважає, що на цей час вартість цього автомобіля становить приблизно 20000 грн. Вказаний автомобіль був придбаний за кредитні кошти, укладеному між відповідачем та Костянтинівською філією ПАТ «КБ «Приватбанк» у грудні 2006 року. Крім цього, під час шлюбу у 2013 році ними був придбаний автомобіль RENAULT KANGOO, 2006 року випуску, легковий вантажопасажирський, реєстраційний номер НОМЕР_6, який також був зареєстрований на відповідача. Вартість цього автомобіля, на її думку становить на цей час 80000 грн. Тому, посилаючись на ст.ст. 60, 61, 68 ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України, просила поділити спільно набуте майно, передати у власність відповідачу автомобіль ЗАЗ «Таврія-Нова», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, а їй у власність автомобіль RENAULT KANGOO, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6. Також просила стягнути з відповідача на її користь понесені витрати під час подання позову.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник уточнили позовні вимоги в частині визначення розміру частки позивачки у автомобілі ЗАЗ «Таврія-Нова», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який був придбаний відповідачем до реєстрації шлюбу за кредитні кошти у грудні 2006 року. З урахуванням того, що кошти за вищевказаним кредитним договором після реєстрації шлюбу 23 листопада 2007 року сплачувались спільно, було виплачено банку загальну суму 34825,05 грн. (84,2% кредиту), вважає, що її доля у цьому автомобілі становить 42,1% його остаточної вартості. З урахуванням вартості другого автомобіля RENAULT KANGOO, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6, який вона оцінює у 80000 грн., її частка у спільно набутому майні становить 48420 грн. Просила врахувати під час розподілу в натурі вказаних автомобілів, що вона має на вихованні двох неповнолітніх дітей, які потребують відпочинку та постійної підтримки фізичного здоров'я, тому їй потребується більш просторий автомобіль, яким і є RENAULT KANGOO. Також вказали, що на депозитний рахунок суду позивачкою були внесені кошти для компенсації відповідачу ОСОБА_4 вартості цього автомобіля в сумі 31580,00 грн. В іншому підтримали позовні вимоги, зазначені у первісному позові. Також просили у якості судових витрат стягнути з відповідача суму 315,80 грн. комісійної винагороди банку, сплаченої під час внесення коштів на депозит суду.

Представник відповідача ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечуючи проти запропонованого позивачкою способу поділу спільно набутого майна в натурі з виплатою ОСОБА_4 грошової компенсації за частку у спільно набутому майні. У той же час він заперечував проти стягнення з відповідача судових витрат, оскільки вважав, що ініціатива подачі цього позову була саме позивачки, та заперечував проти стягнення суми 315,80 грн. комісійної винагороди банку.

З'ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2007 року. Від шлюбу мають спільну дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5). В теперішній час сім'я фактично розпалася, вони мешкають окремо, сумісного господарства не ведуть. До реєстрації шлюбу відповідачем ОСОБА_4 був придбаний автомобіль марки ЗАЗ «Таврія-Нова», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 за кредитні кошти, отримані від Костянтинівської філії ПАТ «КБ «Приватбанк» згідно кредитного договору від 27.12.2006 року (а.с. 40-41). За час після реєстрації шлюбу 23.11.2007 року вказаний кредит сторони сплачували за спільні кошти, сплачена за цей час сума становить 34825,05 грн., що підтверджується графіком погашення кредитної угоди, наданої банком (а.с. 52-54). Крім цього, під час шлюбу у 2013 році сторони придбали автомобіль RENAULT KANGOO, 2006 року випуску, легковий вантажопасажирський, реєстраційний номер НОМЕР_6.

Згідно довідки Територіального сервісного центру № 1442 Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області від 08.07.2016 року № 1978, свідоцтва про реєстрацію зазначених транспортних засобів оформлені на відповідача ОСОБА_4 (а.с.45).

Таким чином, вищенаведені встановлені судом обставини щодо обсягу спільно набутого майна, підстав та порядку набуття цього майна, його вартості, повністю визнаються та не оспорюються сторонами, тому, у відповідності із ч. 1 ст. 61 ЦПК України, додаткового доказування не потребують.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, що також випливає з ч.3 статті 368 ЦК України.

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на таке майно, зареєстроване лише за одним з подружжя.

За правилами ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом, що також випливає з ч.2 статті 372 ЦК України.

У відповідності зі ст. 69 СК України чоловік і дружина мають право на розділ майна, що належить їм на праві спільної власності.

На підставі ст. 61 ч.1 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно статті 321 ЦК України і ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Таким чином, придбані під час шлюбу спірні автомобілі є спільною сумісною власністю сторін та з урахуванням фактично досягнутої домовленості підлягає поділу шляхом залишення за позивачкою ОСОБА_1 права власності на автомобіль RENAULT KANGOO, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6,та права власності за відповідачем ОСОБА_4 на автомобіль ЗАЗ «Таврія-Нова», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. У якості компенсації частки вартості автомобіля RENAULT KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_6, з позивачки ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_4 слід стягнути 31580,00 грн. за рахунок коштів, внесених позивачкою на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Донецькій області згідно квитанції ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0.647212973.1 від 08 листопада 2016 року (а.с. 57).

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з поданням позову до суду, то в цій частині вони підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати у вигляді сплати судового збору стягуються на користь сторони пропорційно задоволених вимог. Оскільки позов ОСОБА_1 щодо поділу майна задовольняється у повному обсязі з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір 551,20 грн. під час подання позову, а також судових збір в сумі 275,60 грн., сплачений позивачкою за подання заяви про забезпечення позову (а.с. 14а).

Щодо вимог про стягнення суми 315,80 грн. яка становить комісійну винагороду банку під час внесення коштів на депозитний рахунок суду, то на думку суду ця сума не може бути віднесена до судових витрат, вичерпний перелік яких міститься у ст. 79 ЦПК України.

На підставі ст.ст.3,21,24, 60,61,65,69,70,71,110,112 СК України, ст.372 ЦК України, керуючись ст.ст. 5, 10, 60, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати:

- за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2 право власності на автомобіль марки ЗАЗ, модель 110218 ЗНГ, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_3, зареєстрованого 26 листопада 2008 року ВРЕВ м. Костянтинівки при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області на ім'я ОСОБА_4;

- за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_4, право власності на автомобіль марки RENAULT KANGOO 1390, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6, номер кузова НОМЕР_5, зареєстрованого 06 грудня 2013 року на ім'я ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, 31580 (тридцять одна тисяча п'ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок компенсації вартості частки автомобіля RENAULT KANGOO 1390, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6, за рахунок коштів, внесених на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Донецькій області згідно квитанції ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0.647212973.1 від 08 листопада 2016 року на рахунок № 1792, код отримувача 26288796, МФО 820172.

Стягнути з ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_4, сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн. та 275,60 грн., всього 826 (вісімсот двадцять шість) гривень 80 копійок.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Рішення є правовстановлюючим документом та підлягає державної реєстрації.

Вступна та резолютивна частина рішення проголошені 09 листопада 2016 року, в повному обсязі рішення виготовлене 14 листопада 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а у разі відсутності сторони у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя