ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/4247/15-ц
Провадження № 2/210/1240/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"03" листопада 2016 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу в складі

головуючого судді: Літвіненко Н.А.

при секретарі: Рябченко І.В., Севанян М. Б.

з участю позивача ОСОБА_2

з участю відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ПрАТ "Українська страхова компанія" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди посилаючись на те, що17.10.2014 року по пр. Металургів в м. Кривому Розі сталася дорожньо-транспортна пригода.

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19.11.2014 року по справі №210/5815/14-п, відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Зокрема, судом було встановлено, що 17.10.2014 року, близько 13 години 15 хвилин, ОСОБА_3 керував транспортним засобом Мерседес д.н. НОМЕР_1 по пр. Металургів в м. Кривому Розі не був уважним, не дотримався безпечної дистанції та здійснив наїзд з рухаючимся попереду та зупинившимся автомобілем Хундайд.н. АЕ 9830 НК водій ОСОБА_4, який після наїзду на його автомобіль скоїв наїзд на стоячий попереду автомобіль НОМЕР_2 водій ОСОБА_2. Внаслідок ТП постраждалих немає, автомобілі отримали механічні пошкодження.

Позивач вказує, що внаслідок даного ДТП його автомобіль (ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_3) зазнав значних пошкоджень, проте відповідач відмовився у добровільному порядку відшкодувати йому завдану шкоду, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. Крім того його страхова компанія відмовляється відшкодовувати завдану йому шкоду.

Також зазначає, що внаслідок винних та неправомірних дій відповідача ОСОБА_3, йому було завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні права власності позивача, зокрема внаслідок пошкодження транспортного засобу, зазнав переживань та страждань з приводу того, що особа яка пошкодила його майно не має на меті добровільно відшкодувати заподіяні матеріальні збитки. Також, фактично втративши можливість вільно користуватись своїм транспортним засобом змушений був витрачати час для пересування громадським транспортом на роботу та по робочих справах. Вказані вище обставини спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання позивача.

Просить суд стягнути відповідача ОСОБА_3, на його користь заподіяну йому матеріальну шкоду внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, у розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп., що складає вартість виконання робіт, необхідних для відновлення транспортного засобу позивача. Також стягнути з відповідача на його користь компенсацію за заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 50000 (пятдесяти тисяч) грн. 00 коп. та судові витрати у вигляді судового збору, та витрати на проведення авто-товарознавчого дослідження.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечує, просить в задоволенні позову відмовити. Зазначив, що після скоєння ДТП пропонував позивачу сплатити грошові кошти, але в реальному, на його думку, розмірі завданої шкоди.

Третя особа, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду не зявилася. Представник третьої особи надіслав клопотання про проведення судового засідання без його участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, вважає що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частинами 1, 4 ст. 60 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу.

Вибір способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Судом встановлено, що 17.10.2014 року по пр. Металургів в м. Кривому Розі близько 13 години 15 хвилин сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: ОСОБА_3 керував транспортним засобом Мерседес д.н. НОМЕР_1 по пр. Металургів в м. Кривому Розі не був уважним, не дотримався безпечної дистанції та здійснив наїзд з рухаючимся попереду та зупинившимся автомобілем НОМЕР_4 водій ОСОБА_4, який після наїзду на його автомобіль скоїв наїзд на стоячий попереду автомобіль НОМЕР_2 водій ОСОБА_2. Внаслідок ТП постраждалих немає, автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19.11.2014 року по справі №210/5815/14-п, відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладеноадміністративне стягнення. Постанова суду не оскаржена, набрала законної сили 02.12.2014 р., судовий збір та штраф сплачено в повному обсязі.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Українська транспортна страхова компанія", поліс № АС/9773063, строк дії з 01.04.2014 р. до 31.03.2015 р. включно.

Згідно з п.22.1. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Як вбачається з повідомлення (потерпілого) про подію, що сталася за участю забезпеченого ТЗ згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, виданого ПрАТ "УТСК", та зі звіту № 60435 про оцінку колісного транспортного засобу, власником автомобіля НОМЕР_2 є ОСОБА_5, а не позивач по справі.

Крім того, зі звіту № 60435 про оцінку колісного транспортного засобу (КТЗ) вбачається наступне: КТЗ: ВАЗ 2101;д.н. 83582 АА; власник ОСОБА_5; замовник ТОВ "ЮніверсалАсістанс"; ринкова вартість КТЗ до пошкодження 11547,38 грн.; значення коефіцієнту фізичного зносу 0,7000.

Зазначена оцінка проведена сертифікованим оцінювачем, її дійсність сторонами у справі не оскаржувалася.

Суд зазначає, що в силу статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, а згідно з п. 36.2 ст. 36 цього ж закону (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Відповідно до платіжного доручення № 6111, № 6110 від 20.05.2016 р., ОСОБА_2 від ПрАТ "УТСК" сплачено страхове відшкодування, а саме:

-за платіжним дорученням № 6110 призначення платежу О/Р 104001 ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_5, страх. Відшкодування згідно Акту № 1962-14 від 19.05.2016 р., без ПДВ на суму 1773,74 грн.;

-за платіжним дорученням № 6111 призначення платежу О/Р 104001 ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_5, страх. Відшкодування згідно Акту № 1962-14 від 19.05.2016 р., без ПДВ на суму 760,18 грн..

Відповідно, позивачу ОСОБА_2 страховою компанією виплачено страхове відшкодування в сумі 2534,92 грн. без ПДВ.

Доказів, на підтвердження позовних вимог щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, у розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп., що за словами позивача складає вартість виконання робіт, необхідних для відновлення його транспортного засобу, позивачем не надано, в матеріалах справи не міститься.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем не надано доказів понесення витрат з ПДВ, так само як і не надано доказів того, що ним понесені витрати у більшому розмірі, ніж сума отриманої виплати від ПрАТ "УТСК".

Крім того, суд бере до уваги вартість автомобіля, відповідно до звіту про оцінку, який ніким не було оскаржено.

Таким чином підстав для стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп., не вбачається, тому суд в цій частині відмовляє у позові.

В частині вимог про стягнення моральної шкоди, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межахзаявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частинами 1, 4ст. 60 ЦПКвстановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,установленихст. 61 цього Кодексу.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що позивачем має бути зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем не обґрунтовано в чому полягає моральна шкода, не було доведено обсягу моральних страждань, який би відповідав вимогам щодо відшкодування моральної шкоди.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає необхідним в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 30000 грн. та моральної шкоди в сумі 50 000 грн. відмовити.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст..ст. 3, 7, 10, 11, 60, 86, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ПрАТ "Українська страхова компанія" про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 30000 грн. та моральної шкоди в сумі 50 000 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів із дня його проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко