Справа №6/490/673/15-ц 15.11.2016 15.11.2016 15.11.2016
Провадження №22-ц/784/2522/16
Справа № 6/490/673/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Подзігун Г.В.
Провадження № 22ц-784/2522/16 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Ухвала

Іменем України

15 листопада 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем Горенко Ю.В.,

за участю:

- представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_2 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2016 року, постановлену у справі за заявою ОСОБА_3 про розстрочку виконання заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 липня 2015 року, з ОСОБА_3 стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором розмірі 56 127,72 дол.США, що еквівалентно 885 053 грн. 10 коп. та судові витрати.

23 червня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про розстрочку виконання зазначеного судового рішення.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2016 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 липня 2015 року, з ОСОБА_3 стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 18 квітня 2007 року у розмірі 56 127,72 дол.США, що еквівалентно 885 053 грн. 10 коп. та судові витрати.

27 липня 2016 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження .

Звертаючись до суду із заявою про розстрочку виконання вказаного судового рішення, ОСОБА_3 свої вимоги обґрунтовувала тим, що знаходиться у скрутному матеріальному становищі, пов'язаному із відсутністю офіційного місця роботи.

Відповідно до ст.14 ЦПК України при набранні судовим рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Таким чином, виходячи із положень зазначених правових норм, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, за наявності обставин, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Скрутне матеріальне становище не завжди має характер особливих або виняткових обставин. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішення суду.

До того ж, на підтвердження обставин, викладених в заяві, які б свідчили про абсолютну неможливість виконання рішення, ОСОБА_3 будь- яких доказів не надала.

Встановивши наведені обставини, суд правильно застосував правові норми та постановив обґрунтовану ухвалу, підстав для скасування якої колегія суддів не вбачає, оскільки ОСОБА_3 не надала належних доказів.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_3 на майнове становище, відсутність доходів та коштів для сплати боргу, не є підставами для розстрочення виконання судового рішення у розумінні положень ст.373 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги з огляду на наведені вище обставини, не спростовують висновків суду.

За такого, колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді :