Справа № 375/459/16-ц
Провадження № 2/375/233/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2016 року Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нечепоренка Л.М., при секретарі Киричок В.В., за участю представників - позивача - ОСОБА_1 та відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Рокитне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, -

УСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася із вказаним позовом посилаючись на те, що рішенням Рокитнянського районного суду від 05.10.15 задоволено частково позов ОСОБА_5 та ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «Страхова компанія «Проксіма» та стягнуто з фізичної особи-підприємця, відповідача по справі ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 510 грн., 250000 грн. в рахунок моральної шкоди та судові витрати. Рішенням апеляційного суду від 16.03.16 вказане рішення Рокитнянського райсуду від 05.10.15 скасоване в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_5 та додатково стягнуто з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданою втратою годувальника, по 256,78 грн. щомісячно неповнолітньому ОСОБА_7 та залишено в силі рішення в частині відмови в стягненні матеріальної шкоди на користь ОСОБА_3 зі страхової компанії в розмірі 20566,23 грн.. Так як завдавачем шкоди є ОСОБА_6, засуджений вироком Таращанського райсуду від 15.04.14 по ст.286 ч.2 КК України, який на час вчинення ДТП був найманим працівником у ФОМ ОСОБА_4, тому просить стягнути з ФОП ОСОБА_4 на її користь витрати на поховання, ритуальні обряди, вартість експертизи, виготовлення пам»ятника та вартість пошкоджено велосипеда. Всього на суму 21076,23 грн..

В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та пояснив, що вироком Таращанського райсуду від 15.04.14 ОСОБА_6 засуджений по ст.286 ч.2 КК України, тому позивачка, у відповідності до ст. ст.22 та 1166 ЦК України має право на відшкодування матеріальної шкоди внаслідок загибелі її сина ОСОБА_8. Так як на час вчинення ДТП - 01.12.2010 ОСОБА_6 був найманим працівником у ФОМ ОСОБА_4, у відповідності до ст.1172 ЦК України просить стягнути з ФОП ОСОБА_4 на її користь витрати на поховання, ритуальні обряди, виготовлення пам»ячника, вартість експерти та вартість пошкоджено велосипеда. так як відповідач - власник автомобіля ОСОБА_4 протягом 3-х днів не повідомив страховика про настання страхової події. Всього на суму 21076,23 грн..

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та пояснення свого представника.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що у відповідності до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тому відповідати за спричинену матеріальну шкоду повинен ОСОБА_6, який вчинив злочин і був засуджений судом. Тим паче, шкода ним спричинена у неробочий час, як як згідно трудового договору його робочий час закінчується о 17 год., а ДТП вчинено біля 21 год.. Також він не погоджується із стягненням вартості велосипеда, так як позивачкою не надано документів, які підтверджують належність вказаного велосипеда ОСОБА_8 та не згодний з його оцінкою.

Заслухавши сторони, їх представників, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що 01.12.2010 біля 21 год. 15 хв. в смт.Рокитне по вул.Високій водій вантажного автомобіля «МАН» з напівпричепом ОСОБА_6 порушив Правила дорожнього руху України, вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_8, який від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Вироком Таращанського райсуду від 15.04.14 ОСОБА_6 засуджений по ст.286 ч.2 КК України, а ухвалою апеляційного суду Київської області від 17.03.15 ОСОБА_6 звільнено від покарання та застосовано ст.6 Закону України «Про амністію у 2011 році».

В результаті загибелі сина позивачці була спричинена матеріальна шкода, яка складається з витрат на поховання, ритуальні обряди, виготовлення пам»ятника та вартість пошкодженого велосипеда.

Нею був поданий позов до суду про стягнення вказаної матеріальної шкоди зі страхової компанії та ФОП ОСОБА_4, але рішенням Рокитнянського райсуду від 05.10.15 позов задоволено частково та стягнуто з ФОП ОСОБА_4 510 грн. - франшизу, в іншій частині позову відмовлено, і зроблений висновок, що завдавачем шкоди є ОСОБА_9, а відповідати за неї у відповідності до ст.ст.1172 та 1187 ЦК України повинен власник автомобіля - ФОП ОСОБА_4, з яким ОСОБА_6 знаходився у трудових відносинах.

У відповідності до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а ч.1 ст.1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Частиною 1 ст.1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов»язків.

В даному випадку суд притримується аналогічної думки, зазначеної в рішеннях Рокитнянського районного суду від 05.10.15 та апеляційного суду Київської області від 16.03.16, що завдавачем шкоди є ОСОБА_6, з вини якого загинув син позивачки, а відповідати за неї у відповідності до ст.ст.1172 та 1187 ЦК України повинен власник автомобіля - ФОП ОСОБА_4, з яким ОСОБА_6 знаходився у трудових відносинах.

При визначенні розміру матеріальної шкоди суд бере до уваги вартість належним чином підтверджених та понесених нею витрат, а саме - витрати на поховання та поминальний обід -7117,90 грн. 02.12.10; витрати на поминальний обід 08.12.10 - 1806,54 грн.; вартість пам»ятника - 10000 грн.; вартість проведеної експертизи - 2151,79 грн..

В той же час суд бере до уваги вартість пошкодженого велосипеда на час спричинення ДТП - 639 грн., так як за минулий час вартість пошкодженого велосипеда не зросла, а встановити, в якому він був стані на час пошкодження неможливо, так як документів про час придбання велосипеда, його стан 01,12.10 суду не надано.

Таким чином стягненю з відповідача підлягає 21205 грн. 23 коп..

Суд не бере до уваги пояснення представника відповідача. що дорожньо-транспортна пригода була вчинена у неробочий час, тобто не під час виконання трудових обов»язків ОСОБА_6 і тому відповідати за спричинену матеріальну шкоду повинен він, так як власником транспортного засобу - ФОП ОСОБА_4 не доведено суду, що ОСОБА_6 неправомірно заволодів автомобілем (ст.187 ч.3 ЦК України).

Керуючись ст.ст.22. 1166, 1172, 1187 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 ( інд. номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 21205 грн. 23 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Звільнити ОСОБА_4 від сплати судового збору як інваліда 2-ї групи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання до Рокитнянського районного суду апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня при його проголошенні - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Повне рішення виготовлено 13.06.16.

Суддя