У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоГвоздика П.О.,
суддів: Євтушенко О.І., Мартинюка В.І.,
Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Кривоозерської селищної радиКривоозерського району Миколаївської

області, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання незаконними рішень та державних актів на право власності на земельні ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 20 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що вона є власником будинку по АДРЕСА_1, що розташований на земельній ділянці площею 0,34 га, якою вона користується з 1976 року. У будинку по АДРЕСА_2 проживала сім'я ОСОБА_7 Її житловий будинок був розташований на земельній ділянці площею 0,45 га, що підтверджується довідкою селищної ради. Сім'єю ОСОБА_7 були встановлені межові знаки, а саме: зведено по межі огорожу та посаджено дерево. Спору за межу між ними не було.

Рішенням Кривоозерської селищної ради Кривоозерського районуМиколаївської

області від 17 грудня 2010 року № 24 надано дозвіл для виготовлення технічної документації щодо передачі у власність земельних ділянок ОСОБА_7 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель орієнтованою площею 0,150 га та для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,350 га, що знаходяться по АДРЕСА_2. Проте за погосподарськими книгами за вказаним будинком значилося 0,45 га землі, а отже 0,05 га додано не із залужних земель, що прилягають до вказаної ділянки, а за рахунок землі, що знаходиться у користуванні позивачки. При цьому узгодження меж з нею не проводилося, підпис на акті погодження меж виконаний не нею. Крім того, Кривоозерською селищною радою Кривоозерського району Миколаївської

області не приймалося рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що підтверджують право ОСОБА_7 на земельну ділянку.

22 грудня 2010 року будинок по АДРЕСА_2 за договором купівлі-продажу продано ОСОБА_8 Протокол погодження (встановлення), акт погодження та закріплення меж земельної ділянки площею 0,35 га, наданої ОСОБА_8 для ведення особистого селянського господарства, позивачкою не засвідчений, однак не зважаючи на це на підставі рішення V сесії 6-го скликання Кривоозерської селищної ради Кривоозерського району Миколаївської

області від 30 червня 2011 року № 17 ОСОБА_8 видано державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,35 га та державний акт серії НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 0,15 га.

07 жовтня 2010 року ХХІІІ позачергова сесія 5-го скликання Кривоозерської селищної ради Кривоозерського району Миколаївської

області за її заявою про приватизацію належної їй на праві користування земельної ділянки надала дозвіл на виготовлення технічної документації щодо передачі у власність земельної ділянки площею 0,15 га, що знаходиться по АДРЕСА_1, для обслуговування житлового будинку і площею 0,19 га для ведення особистого селянського господарства, а всього 0,34 га. Відповідні документи виготовлені, але ОСОБА_8 відмовляється узгодити межі суміжних земельних ділянок, тому вона не може оформити та отримати державний акт на право власності на землю, якою користується. Вважає, що відповідачем незаконно вилучено у неї 0,05 га орної землі та передані ОСОБА_8 Крім того, межа, що поділяє земельні ділянки, була зміщена на 2,5 м углиб її території. Таким чином, ОСОБА_8 фактично користується землею площею не 0,50 га, а 0,57 га.

Просила визнати недійсними: рішення Кривоозерської селищної ради Кривоозерськогорайону Миколаївської

області від 17 грудня 2010 року № 24 про надання дозволу на виготовлення технічної документації ОСОБА_7 щодо надання земельних ділянок для обслуговування житлового будинку орієнтованою площею 0,150 га та для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,350 га, що знаходяться по АДРЕСА_2; рішення Кривоозерської селищної ради Кривоозерського районуМиколаївської

області від 12 січня 2011 року № 13 про надання дозволу на виготовлення технічної документації ОСОБА_8 щодо надання земельних ділянок для обслуговування житлового будинку орієнтованою площею 0,150 га та для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,350 га, що знаходяться по АДРЕСА_2; рішення Кривоозерської селищної ради Кривоозерського районуМиколаївської

області від 30 червня 2011 року № 17 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_8, розроблену приватним підприємством «Мередіан» (далі - ПП «Мередіа») на підставі рішення селищної ради від 12 січня 2011 року № 13 та надання у власність ОСОБА_8 земельної ділянки загальною площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства та земельної ділянки площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2; державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,35 га та державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га.

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 20 травня 2015 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано п. п. 3, 3.1 рішення Кривоозерської селищної ради Миколаївської області від 30 червня 2011 року № 17 «Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання земельної ділянки», а саме у частині: «Затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку гр. ОСОБА_8, розроблену ПП «Мередіан» на підставі рішення селищної ради від 12 січня 2011 року № 13» та «Надати у власність гр. ОСОБА_8 земельну ділянку загальною площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 на території Кривоозерської селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області». Визнано незаконним та скасовано державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,35 га, виданий відділом Держкомзему 06 грудня 2011 року на ім'я ОСОБА_8

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 щодо визнання незаконними рішень сесії Кривоозерської селищної ради Миколаївської області від 17 грудня 2010 року № 24, від 12 січня 2011 року № 13 у частині затвердження технічної документації та надання у власність гр. ОСОБА_8 земельної ділянки загальною площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель по АДРЕСА_2, на території Кривоозерської селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області, визнання недійсним державного акта серії НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 0,15 га, виданого відділом Держкомзему 06 грудня 2011 року на ім'я ОСОБА_8, відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 20 серпня 2015 року рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 20 травня 2015 року у частині задоволення позову скасовано, у цій частині у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Судами встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 11 вересня 1986 року, виданого виконкомом Кривоозерської селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області, ОСОБА_6 належить на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_1 (а. с. 156).

ОСОБА_8 належить на праві власності будинок по АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 22 грудня 2010 року, укладеного з ОСОБА_7 Зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами розташований на земельній ділянці площею 0,15 га за кадастровим номером НОМЕР_3 (а. с. 72−74).

Згідно з довідкою Кривоозерської селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області від 11 березня 2014 року за адресою: АДРЕСА_2, за погосподарськими книгами у 2009−2010 року обліковувалася земельна ділянка площею 0,50 га (а. с. 13).

До укладання договору купівлі-продажу від 22 грудня 2010 року відповідно до витягу з рішення Кривоозерської селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області від 17 грудня 2010 року № 24 ОСОБА_7 надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо надання земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель орієнтованою площею 0,150 га, для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,350 га по АДРЕСА_2 (а. с. 6).

За заявою ОСОБА_7 ПП «Мередіан» складено відповідну технічну документацію, акти погодження меж землекористування як для обслуговування житлового будинку, господарських будівель орієнтовною площею 0,150 га, так і для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,350 га, що знаходиться по АДРЕСА_2. Зазначені акти погоджені із суміжними землекористувачами, у тому числі з позивачкою (а. с. 230, 231).

Згідно з випискою з рішення Кривоозерської селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області від 12 січня 2011 року № 13 ОСОБА_8 надано дозвіл на виготовлення технічної документації на земельні ділянки площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку та 0,35 га для ведення особистого селянського господарства (а. с. 8).

06 грудня 2012 року ОСОБА_8 видані державні акти на право власності на землю площею 0,15 га та 0,35 га (а. с. 11, 12).

Згідно з випискою з рішення Кривоозерської селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області від 07 жовтня 2010 року № 8 ОСОБА_6 надано дозвіл на виготовлення технічної документації на земельні ділянки площею 0,19 га для ведення особистого селянського господарства та 0,15 га для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 (а. с. 10).

28 лютого 2011 року складено протоколи про погодження (встановлення) та закріплення меж земельних ділянок площею 0,15 га та 0,35 га, належних ОСОБА_8 та розташованих у межах Кривоозерської селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області (а. с. 81, 92). Вказані протоколи підписані селищним головою, представником землевпорядної організації, а також сторонами - ОСОБА_6 та ОСОБА_8 Кадастрові плани на вказані земельні ділянки складені та підписані ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (а. с. 78, 102).

Зазначені обставини встановлені рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 10 серпня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2012 року (а. с. 64, 65, 257).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Належних та допустимих доказів згідно з вимогами ст. ст. 10, 60 ЦПК України на підтвердження доводів про те, що підписи на вказаних документах підроблені, позивачка не надала.

Доводи позивачки про те, що під час розробки технічної документації зі складання державного акта на право власності на землю були порушені її права, внаслідок чого межа між суміжними земельними ділянками перемістилася на 2,5 м вглиб її земельної ділянки, були предметом розгляду спору за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відновлення межі. Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 10 серпня 2012 року, що набрало законної сили, у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Належних доказів того, що збільшення площі земельної ділянки по АДРЕСА_2 у 2009−2010 роках на 0,05 га мало місце за рахунок земель, якими користувалася позивачка, остання не надала.

Апеляційний суд обґрунтовано відмовив у позові. Доводи касаційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 333, 336, 337, 343, 344, 345, 347 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 20 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: П.О. Гвоздик
Судді: О.І. Євтушенко
І.М. Завгородня
В.І. Мартинюк
О.М. Ситнік