Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1714/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року Березівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Дєткова О.Я.,

при секретарі Кулініч К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 грудня 2013 року він передав ОСОБА_2 у власність грошові кошти у розмірі 70000 грн., про що склали боргову розписку, яка містить кінцеву дату повернення грошових коштів не пізніше 01.06.2014 року. До сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов`язання. Тому позивач змушений звернутись із позовом про стягнення боргу за борговою розпискою до суду та просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 70000 грн. та стягнути з нього судові витрати.

В судове засідання позивач не з`явився, надавши суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність(а.с.22).

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги не визнає, пояснивши тим, що гроші не брав, однак надав розписку про те що брав.

Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив факти та відповідні до них правовідносини, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у відповідності з борговою розпискою від 20 грудня 2013 року, позивач передав ОСОБА_2 у власність грошові кошти у розмірі 70000 грн.. Вказані кошти відповідач зобов`язався повернути не пізніше 01.06.2014 року. Однак по теперішній час грошові кошти не повернуті(а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частина 2 ст. 1047 ЦК України, визначає, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця гривня.

Таким чином на підставі викладеного, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57, 60, 169, 212-215, 218 ЦПК України, ст.530, 611, 625 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 суму за борговою розпискою у розмірі 70000 грн. та судовий збір у розмірі 700 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: