АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/103/16 Головуючий 1 інстанції Лазюк С.В
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря Брулевича В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укргазовидобування »

на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 травня 2015 року

за позовом Дем»яненка ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укргазовидобування» про стягнення частково несплаченого заробітку за вимушений прогул,-

встановила :

10 липня 2014 року позивач звернувсь до суду з позовом, в якому просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» частково не нарахованого та частково не сплачений середній заробіток за вимушений прогул у зв»язку з порушенням строків виконання рішення про поновлення на роботі за період з 28 лютого 2008 року по 21 січня 2013 року в сумі 380341, 85 грн..

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» у відповідності до вимог ст..21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-І// з суми частково не нарахованого та частково не сплаченого середнього заробітку за вимушений прогул за період з 28 лютого 2008 р. по 21 січня 2013 р. провести розрахунки з Пенсійним Фондом України, сплатив щомісячні страхові внески ( в Управління Пенсійного Фонду України Шевченківського району м. Києва) з відображенням цього в щомісячної звітності Пенсійному Фонду України (управління Пенсійного Фонду України Шевченківського району м. Києва).

Вказані вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 31 березня 2010 року , його було поновлено на посаді директора газопромислового управління НАС «Нафтобаз України» з 27 лютого 2008 року та з відповідача на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.02.2008 року по 31.03.2010 року із визначенням належних до сплати грошових сум відповідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 .

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 січня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 07 червня 2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 21 серпня 2013 року яке набрало законної сили з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період : з 27.02.2008 року по 31.03.2010 року, з 01.04.2010 року по 03.06.2011 року та з 04.06.2011 року по 10.12.2012 року, яке на думку позивача до теперішнього часу відповідачем повністю не виконано .

Позивач зазначає, що за період вимушеного прогулу з 27.02.2008 року по 31.03.2010 року йому перераховано 241636,50 грн., за період вимушеного прогулу з 01.04.2010 року по 03.06.2011 року -111087,01 грн. , за період з 04.06.2011 року по 2.01.2013 року 589954, 86грн..

Як на підставу вказаних позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до висновку бухгалтерсько-економічної експертизи від 30.04.2014р № 21, проведеною аудиторською фірмою «БІЗНЕС-АУДИТ», було встановлена бухгалтерська розрахункова помилка в довідці відповідача від 19.03.2011 р. № 13/2-011-1860 про його середньомісячну заробітну плату в частині розрахунку поточної премії за жовтень 2007р., що спричинило неправильність визначення суми середньомісячної та середньоденної заробітної плати, яка є базовою величиною для визначення суми середньої заробітної плати за вимушений прогул в період з 28.02.2008р. по 21.01.2013р. включно та призвело до істотного заниження розміру виплаченої йому суми середнього заробітку за вимушений прогул, та період невиконання рішення суду.

Позивач також зазначає, що допущена відповідачем розрахункова бухгалтерська помилка істотно вплинула не тільки на розмір середньої заробітної плати, виплаченої йому за період вимушеного прогулу, та період невиконання рішення суду, але і відбилася на сумі страхових внесків до Пенсійного фонду України, які відповідач зобов'язаний перераховувати відповідно до вимог ст.21 Закону України «О загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванні» від 09.07.2003р. №1058-

1У.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 травня 2015 року вказані позовні вимоги позивача задоволені.

Суд стягнув з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28 лютого 2008 року по 21 січня 2013 року в сумі 380341, 85 грн. та зобов'язав Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» у відповідності до вимог ст.21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-І// з суми частково не нарахованого та частково не сплаченого середнього заробітку за вимушений прогул за період з 28 лютого 2008 р. по 21 січня 2013 р. провести розрахунки з Пенсійним Фондом України, сплатив щомісячні страхові внески ( в Управління Пенсійного Фонду України Шевченківського району м. Києва) з відображенням цього в щомісячної звітності Пенсійному Фонду України (управління Пенсійного Фонду України Шевченківського району м. Києва).

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати зазначене рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невідповідністю висновків суду обставинам справи та наявним у справі доказам, порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Представник відповідача зазначає, що включення судом першої інстанції до заробітної плати за жовтень 2007 року премії, яка нарахована у листопаді 2007 року та виплачена позивачу у грудні 2007 року, визнання за підвищення посадового окладу позивача підвищення посадового окладу іншого працівника та здійснення коригування не відповідає вимогам ст. 21 КЗпП України , ст. 20 Закону України «Про оплату праці» та п.3, 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати.

Зазначає на необгрутоване стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв»язку з виконанням рішення суду про поновлення на роботі за період починаючи з 01.12 2011 року, вказуючи .що рішення суду про поновлення на роботі було виконано виданням наказу від 01.12.2011 року № 194 про поновлення позивача на роботі з 07.12 2011 року .

Представник відповідача зазначає, що середній заробіток позивача на час звільнення складав 480,63грн. ,а час вимушеного прогулу з 28.02.2008 року по 07.12.2011 року включно та який вже було стягнуто рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.01.2013 року ,яке набрало законної сили.

Представник відповідача також зазначає на наявність рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.01.2015 року , яке надрало законної сили та яким встановлено .що рішення суду про поновлення на роботі позивача виконано з дня видачу наказу від 01.12.2001 року № 194-к, у зв»язку з чим, при ухваленні оскаржуваного рішення суд не взяв до уваги преюдиційні обставини , встановлені судовим рішенням,що набрало законної сили.

В запереченнях на апеляційну скаргу, позивач, посилаючись на законність і обгрунованість рішення суду першої інстанції та безпідставність доводів апеляційної скарги, просить відхилити апеляційну скаргу відповідача .

Cудова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України , під час розгляду справи в апеляційному порядку. Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності позивачем.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції і згідно з п.3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України скасовує рішення суду і ухвалює нове з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи.

Так, позовна заява позивача свідчить по те, що предметом його позовних вимог є часткова несплата йому відповідачем за судовими рішеннями середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час невиконання відповідачем рішення суду про поновлення його на роботі, у зв»язку з невірно визначеним розміром його середнього заробітку.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджено наявними у справі доказами та сторонами не заперечується, що з 27.12.2012року на підставі Наказу Міністерства енергетики і вугільної промисловості України від 18.07.2012р. № 529 «Про реорганізацію Дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» відповідач реорганізований в Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування».(т.1 а.с.7-9).

Наказом генерального директора ДК«Укргазвидобування » НАК «Нафтобаз України » від 26.02.2008 року № 114 укладений між сторонами контракт було розірвано на підставі п.5 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.03. 2010 року, яке набрало законної сили, Дем»яненка І.Я. поновлено на посаді директора газо промислового управління Харьківгазвидобування ДК «Укргазвидобування »НАК «Нафтогаз України» та з ДК «Укргазвидобування » НАК «Нафтобаз України » на користь позивача було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.02.2008 року по 31.03.2010 року із визначенням належних до сплати грошових сум відповідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100( т.1 а.с. 10-15).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 червня 2011 року в порядку ст.236 ЗКпП України за час затримки виконання рішення суду з 01.04.2004 року по 03.06.2011 року стягнуто відповідача на користь позивача стягнуто середній заробіток із визначенням належних до сплати грошових сум відповідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 та з урахуванням обовязкових платежів до Пенсійного фонду України та інших обовязкових платежів ( т.1 а.с.16-18).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 січня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 07 червня 2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від21 серпня 2013 року яке набрало законної сили з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період : з 27.02.2008 року по 31.03.2010 року - в сумі 113 182,99 грн. з 01.04.2010 року по 03.06.2011 року -127332,95 грн. з 04.06.2011 року по 10.12.2012 року в сумі 311 654,76 грн. (т.1 а.с.19-30).

Матеріали справи також свідчать про те , що наказом в.о. директора ДК «Укргазвидобування » НАК «Нафтобаз України » № 194-к від 01.12.2011 року ( пункти 2 та 3) на підставі рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 31.03.2010 року позивача поновлено на роботі з 07 грудня 2011 року та звільнено 07 грудня 2011 за п.2 ст. 36 року-закінченням строку дії контракту (т.1 а.с.95).

Рішенням Дзержинського районного суду від 21 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2015 року, Дем»яненку І.Я. відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення його на роботі за період з 22 січня 2013 року по 21 січня 2015 року ( т.1 .с 165-168).

Вказаним рішенням суду, яке набрало законної сили було встановлено, що рішення суду про поновлення позивача на роботі виконано з дня видачі відповідачем наказу № 194 від 01 грудня 2011 року про поновлення його на роботі ,що у відповідності до вимог п.3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню при розгляду зазначеної справи.

Матеріли справи також свідчать про те, що Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені . Суд визнав пункти 2 та 3 наказу Дочерної компанії «Укразвидобування» НАК «Нафтогаз України» № 194 к від 01.12.2011 року визнав незаконними та зобов»язав ПАТ «Укргазвидобування» прийняти наказ про скасування пунктів 2 та 3 зазначеного наказу (т.2 а.с.231-234).

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 04 березня 2016 року, вказане рішення суду від 19 травня 2015 року скасоване та ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні вказаних позовних вимог ( т.3 а.с.33-36).

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 червня 2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у вказаній справі( т.3 а.с.37-38).

Вказані обставини справи та вимоги норм процесуального права свідчать про безпідставність вимог позивача щодо стягнення з відповідача на його користь недоплачений середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з період з 08.12.2011 року по 21.01.2013 року, оскільки таке рішення вионане відповідачем виданням наказу № 194-к від 01.12.2011 року про поновлення позивача на роботі з 07.12.2011 року.

В роз»ясненнях, які містяться в пункті 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи , невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

За змістом пункту 10 вказаного Порядку обчислення середньої заробітної плати у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства , а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах( угодах) як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток-заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються в обчисленні середньої заробітної плати , за проміжок часу до підвищення - коригується на коефіцієнт їх підвищення.

Відповідно до висновків судово- економічної експертизи № 47 від 31.05.16 року, проведеної Харківським науково-дослідним інститутом Судових експертиз ім.. Засл.проф. ОСОБА_5 середньоденний заробіток позивача на час його звільнення складав 513 грн.. Відповідно до п.10 розділу 1У Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100., коефіцієнт підвищення посадового окладу по посаді,на якій до звільнення 26.02.3008 року працював Дем»яненко І.Я. складає: з 27.02.2008 року-1,20; з 28.03.2008 року-1,27; з 28.04.2008 року -1,40; з 01.04.2008 року 1,54, з 01.03.2010 року- 1,69 та з урахуванням розміру посадового окладу по посаді, на якій до звільнення 26.02.2008 року працював Дем»яненко І.Я..середньоденний зробіток обчислено: з 27.02.2008 року середньоденний 615, 71 грн. з 28.03.2008 року 651,62 грн.. з 28.04.2008 рок 718, 33 грн. з 01.04.2009 року -790. 16 грн., з 01.03.2010 року - 867, 12 грн.

Виходячи з висновків зазначеної експертизи, які сторонами не оспорені, середній заробіток позивача з 27.02.2008 року по 27.03.2008 року середньомісячний заробіток складає 12 929,91 грн. (615, 71 х 21 робочий день) .

З 28.03 2008 року по 27.04.2008 року 13 684,02 грн.(651.62 грн. х 21 робочий день )

З 28.04.2008 по 31.03.2009 року 166 652,56 грн. (718,33грн. х 232 робочих дні)

З 01.04.2009 року по 28.02.2010 року 180 946.64 грн. (790,16 грн. х 229 робочих дні)

З 01.03.2010 року по 07.12.2011 року 385 868 ,4 грн. ( 867,12 х 445 робочих дні)

Таким чином середньомісячний заробіток позивача за час вимушеного прогулу за період з 27.02.2008 року по 07.12.2011 року складає 760 081,53 грн. ( 12929,91 + 13684,02+ 166652,56 + 180946,64 + 385868,4).

Матеріали справи також свідчать про те, що на виконання вказаних судових рішень відповідачем на рахунок ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві платіжним дорученням № 428 від 28 березня 2011 року було перераховано 241 636, 50 грн. та постановою старшого державного виконавця ВП № 22727088 від 14.04.2011 року було закінчено виконавче провадження за виконавчим листом № 2-164 виданого 07.09.2010 року (т.3 а.с.43,45);

-платіжним дорученням від 22 травня 2012 року на рахунок ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було перераховано 159 390,16 грн., в тому числі 134 856,18 грн. середнього заробітку та 24533,98 єд. соц. внеску та постановою старшого державного виконавця ВП № 30011521 від 04.11.2013 року, закінчено виконавче провадження за виконавчим листом № 2-6-73 від 21.11.2011 року (т.3 а.с.46. 48 ) ;

-платіжним дорученням № 954 від 26.07.2013 року відповідачем на рахунок ВДВС було перераховано 113 182,99 грн. боргу за виконавчим листом № 2011/309/12 виданого 04.07.2013 року та постановою старшого державного виконавця ВП 38773217 від 07.10.2013 року було закінчено виконавче провадження за вказаним виконавчим листом ( т.3 а.с.49.50);

-платіжним дорученням № 955 від 26 липня 2013 року відповідачем перераховано на рахунок ВДВС Шевченківського районного управління юстиції 127 332,95 грн. боргу за виконавчим листом № 2011/309/12 виданого 04.07.2013 року та постановою старшого державного виконавця ВП№ 38773282 від 05.11. 2013 року було закінчено виконавче провадження за вказаним виконавчим листом ( т.3 а.с.51,52 ) ;

-платіжним дорученням від 26 липня 2013 року відповідачем перераховано на рахунок зазначеного вище ВДВС 344 438,92 грн. боргу за виконавчим листом № 2011/309/12 виданого 04.07.2013 року та постановою старшого державного виконавця ВП № 3877349 від 07.10.2013 року було закінчено виконавче провадження за вказаним виконавчим листом ( а.с.53, 54).

Вказані обставини справи свідчать про те ,що відповідачем було перераховано в ВДВС на виконання зазначених судових рішень 961447,54 грн. грн. середньомісячного заробітку позивача за час вимушеного прогулу та за час невиконання рішення суду ( 241636,50 грн. + 134856.18 грн. + 113182.99 грн. + 127332.95 грн. + 344438,92 грн.) , а також про безпідставність посилань позивача на не виконання відповідачем в повному обсязі судових рішень про стягнення на його середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час невиконання відповідачем рішення суду про поновлення його на роботі.

Матеріали справи підтверджено, що на рахунок позивача за виконавчим листом 2-164 07.04.2011 року було перераховано 241636,50 грн., документом 206-73 26.06.2012 року 111 087,01 грн. та за виконавчими документами № 2011/309/12 було перераховано 05.09.2013 рок відповідно 113182,99 грн., 127332.95 грн. а 344438.92 грн. ( т.1 а.с.34-36) то загальна сума триманого позивачем середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час невиконання рішення суду складає 937 678,37 грн.

Оскільки ж середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу та за час невиконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 27.02.2008 року по 07.12.2011 року складає 760 081,53 грн., а отримано позивачем від відповідача таких виплат в сумі 937 678,37грн., то підстави вважати, що відповідач виплатив вказані грошові кошти не в повному обсязі, відсутні.

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач не довів свій позов.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія ,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазовидобування» задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 травня 2015 року скасувати

У задоволенні позовних вимог Дем»яненку ОСОБА_3 відмовити

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії