Справа № 307/755/16-ц
Провадження № 2/307/655/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 червня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Ніточко В.В., при секретарі Фера В.В., з участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Тячівської міської ради Тячівського району Закарпатської області, треті особи: ОСОБА_3, Тячівська районна державна нотаріальна контора, відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Тячівської міської ради Тячівського району Закарпатської області, треті особи: ОСОБА_3,Тячівська районна державна нотаріальна контора, відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 покликається на те, що29 травня 2007 року помер його батько ОСОБА_4, і після йогосмертізалишилось спадкове майно, а саме житловий будинок в м. Тячів по вул. Сосюри, 10, Тячівського району. Зазначає, що є єдиним спадкоємцем після смерті батька, який заповіту не склав, оскільки, лише він один звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, а його сестра ОСОБА_3 написала заяву, що відмовляється від спадкового майна. На даний час він бажає оформити право власності на житловий будинок, однак це унеможливлюється через відсутність свідоцтва про право власності на нього, а тому просить у судовому порядку визнати його власником житлового будинкувм. Тячів по вул. Сосюри, 10, Тячівського району.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник Тячівської міської ради в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, проти позовних вимог не заперечує.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник третьої особи - Тячівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, проти позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи - відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 042604 вбачається, що ОСОБА_4 помер 29 травня 2007 року (а.с.8).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.43).

Згідно постанови Тячівської державної нотаріальної контори від 24 лютого 2016 року, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок в м. Тячів по вул. Сосюри, 10, Тячівського району (а.с.10).

Із рішення виконкому Тячівської міської ради № 136 від 24 липня 1997 року вбачається, що ОСОБА_4 узаконено самовільне будівництво житлового будинку по вул. Сосюри, 10, в м. Тячів, на земельній ділянці, площею 0,07 га. Цим же рішенням ОСОБА_4 виділено земельну ділянку площею 0,07 га для будівництва житлового будинку і надвірних споруд по вул. Сосюри, 10, в м. Тячів (а.с.11).

Згідно технічного паспорту, інвентаризаційна вартість житлового будинку в м. Тячів, вул. Сосюри, 10, Тячівського району, складає 163 035 грн. (а.с.13-17).

Із заяви ОСОБА_3 від 24 лютого 2016 року в нотаріальну контору про відмову від прийняття спадщини вбачається, що остання відмовляються від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її батька ОСОБА_4 в користь свого брата ОСОБА_2 (а.с.21).

Згідно довідки Тячівської міської ради № 02-34/607 від 15 лютого 2016 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав спільно з батьком ОСОБА_4, який помер у 2007 році, до дня його смерті, в м. Тячів по вул. Сосюри, 10. Після смерті батька, ОСОБА_2 і надалі проживає за вищезазначеною адресою (а.с. 18).

Із акту обстеження технічного стану житлового будинку № 10 по вул. Сосюри в м. Тячів вбачається, що його технічний стан є задовільний, а фактичний стан конструкцій задовольняє вимоги міцності та надійності для подальшої безпечної експлуатації (а.с.54-61).

Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 травня 2016 року, встановлено факт родинних відносин, згідно якого, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 29 травня 2007 року, являється батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимоги та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як видно з представлених доказів, будинок знаходиться в населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даним будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинку для проживання ніким не оспорюється.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ч.2 ст.382, ст.392 ЦК України).

Крім того, згідно ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. А у відповідності до п.9 ч.1 ст.27 вищезазначеного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі і за ним необхідно визнати право власності на будинок з надвірними спорудами.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України і керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул. Сосюри, 10, в м. Тячів Тячівського району Закарпатської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Ніточко