Провадження № 2/201/547/2016р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (треті особи - Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, Управління-Служба у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради) про визнання батьківства та зміну прізвища дитини,

ВСТАНОВИВ :

05.12.2014р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (треті особи - Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, Управління-Служба у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради) щодо визнання батьківства відносно його доньки ОСОБА_3, 28.04.2014р.народження, та зміну її прізвища.

31.03.2015р. позивачем було надано суду клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, на вирішення якої позивач просив поставити питання, чи є він батьком ОСОБА_3, 28.04.2014р.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2015р. така експертиза по справі була призначена, провадження по справі було зупинено.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 02.09.2015р. провадження по справі було відновлено у звязку із неявкою відповідачки з дитиною до експертної установи, а 02.11.2015р. була постановлена ухвала про повторне направлення справи для проведення вищевказаної експертизи (без виходу до нарадчої кімнати).

Висновок експертизи надійшов до суду 29.12.2015р.

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що в період з листопада 2012р. по червень 2014р. він знаходився у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою. 28.04.2014р. у них народилась донька ОСОБА_3. Одразу після народження дитини, між ним та відповідачкою погіршились відносини, оскільки остання наполягала на тому, щоб запис про батька в книзі реєстрації актів про народження доньки було зроблено за вказівкою відповідачки, задля можливості отримання додаткової соціальної допомоги від держави. З огляду на такий конфлікт, відповідачка взагалі відмовляла у зустрічі з донькою, посилаючись на те, що це дитина не від позивача, а від іншого чоловіка. З огляду на такі події позивач просив позовні вимоги задовольнити та визнати, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3, змінити прізвище «Вороник» ОСОБА_4 на «Бражник» ОСОБА_4, про що внести відповідні зміни до актового запису про народження. В наданій суду 09.02.2016р. заяві, позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 123).

Відповідачка проти задоволення позову заперечувала частково, а саме в частині зміни прізвища доньки з «Вороник» на «Бражник», оскільки всі документи дитини і матері знаходяться на одному прізвищі. Проти визнання батьком ОСОБА_3 ОСОБА_1 не заперечувала (після ознайомлення з висновком експертизи). Крім того, відповідачка не заперечувала проти розгляду справи за її відсутності за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України, про що надала 09.02.1016р. відповідну заяву (а.с. № 127).

Представник третьої особи - Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції - в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, своєю заявою, що надійшла до суду 09.02.2016р., завідуюча просила розглядати справу за відсутності їх представника та заперечень не мала (а.с. № 121).

Представник третьої особи - Управління-Служба у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради в судове засідання також не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази, про причини неявки суд не сповістили.

За таких обставин суд розглянув справу за відсутності всіх сторін та без фіксування процесу технічними засобами (положення ч. 2 ст. 197 ЦПК України).

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до змісту ч. ч. 1, 3, 4 ст. 128 СК України батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду, при цьому особа, яка вважає себе батьком дитини має право звернутися до суду з відповідним позовом, який приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України передбачено, що в разі народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтва про народження.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3, яка народилася 28.04.2014р. батьками записано ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с.№ 5).

Запис про батька дитини вчинений за правилами ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері).

Відповідно до висновку експерта ОСОБА_6 № 430 від 11.12.2015р., яким встановлено, що громадянин ОСОБА_1, 12.12.1982р.народження може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3, 28.04.2014р.н., народженою громадянкою ОСОБА_2, 29.04.1984р.н. Вірогідність того, що ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_3, 28.04.2014р.н., і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних звязків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999% (а.с. № 107-109).

Приходячи до висновку про обґрунтованість позовних вимог, суд також враховував положення п.п. 4 - 9 Постанови Пленуму ВСУ № 3 от 15.05.2006р. „Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що відповідачка не заперечувала проти задоволення позову в частині визнання батьком ОСОБА_3Є - ОСОБА_1, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Заперечення відповідачки проти частини позовних вимог, яка стосується зміни прізвища доньки з «Вороник» на «Бражник», які містяться в заяві від 09.02.2016р. , суд не приймає до уваги та не може положити в основу рішення про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 і в частині зміни прізвища доньки з „Вороник на „Бражник, суд виходив з того, що прізвище „Бражник це буде прізвище її рідного батька (який до речі у судовому порядку виборював своє право на визнання батьківства), а прізвище „Вороник у ОСОБА_3 записане за прізвищем матері. При цьому, прізвище матері „Вороник не є її дошлюбним (тобто родовим), а відповідно до ксерокопії паспорта було залишене нею собі після реєстрації розірвання шлюбу 18.12.2012р. з другим чоловіком ОСОБА_7, який не є батьком дитини, та шлюб з яким було розірвано ще до народження дитини (а.с. № 128 ).

Аргументи відповідачки, що їй слід буде змінювати документи дитини, суд оцінює критично, оскільки, по-перше, у доньки є на сьогоднішній день тільки свідоцтво про її народження, яке в будь якому випадку буде змінюватися з урахуванням задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання батьківства (медична картка дитини не є документом суворої звітності), по-друге, дівчинці не виповнилося ще й двох років, отже, зміну прізвища вона ще усвідомлює і до дошкільного закладу та середньо-освітньої школи буде зарахована вже з новим прізвищем.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд вважає за можливе стягнути із відповідачки на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору та витрат на проведення експертизи у загальному розмірі 6 846 грн. (243грн.60коп. + 121 грн.80 коп. + 6 480грн. 60коп.), що підтверджується квитанціями (а.с. № 1, 45, 125).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 134, 135, 145 СК України, Постановою Пленуму ВСУ № 3 от 15.05.2006р. „Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, .ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (треті особи - Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, Управління-Служба у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради) про визнання батьківства та зміну прізвища дитини задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 батьком малолітньої ОСОБА_3, 28.04.2014р.народження, народженої ОСОБА_2.

Зобовязати Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції внести зміни до актового запису № 648 від 08.05.2014р., змінивши прізвище ОСОБА_3, 28.04.2014р.народження з «Вороник» на «Бражник», та батьком дитини записати ОСОБА_1, 12.12.1982р.народженння, громадянина України, зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 6 846 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Ткаченко Н.В.