Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 27 Доповідач Заполовський В. Й.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 15 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з цим позовом до ОСОБА_1

Обгрунтовуючи позов посилалися на те, що 07.04.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній надано кредитні кошти в розмірі 27 651,08 доларів США.

Згідно договору про відступлення права вимоги від 24.12.2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_1

Вказуючи на те, що відповідачем допущено порушення умов договору щодо строків повернення коштів, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просило постановити рішення суду, яким стягнути суму заборгованості, що виникла станом на 12.08.2014 року в загальному розмірі 28 269,57 доларів США, що еквівалентно 362 584,88 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 25 203,18 дол.США (еквівалент 323 255,43 грн.), сума заборгованості по відсотках 3 066,39 дол.США (еквівалент 39 329,45 грн.), а також 1 323 434,82 грн. пені та понесені судові витрати.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за договором кредиту від 07.04.2008 року, яка станом на 12.08.2014 року становить 412 584,44 грн. (еквівалент 28 269,57 доларів США та 50 000 грн.), з них: сума заборгованості за кредитом 323 255,43 грн. (еквівалент 25 203,18 дол.США), сума заборгованості по відсотках 39 329,45 грн. (еквівалент 3066,39 дол.США), пеня 50 000 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у позові до ОСОБА_1 відмовити повністю за безпідставністю.

Зокрема вказує, що позивач не надав доказів про видачу відповідачу і отримання останньою готівкових коштів в розмірі і валюті вказаних в тексті кредитного договору, що свідчить про не укладання договору.

Не надано доказів, що Банк уклав з відповідачкою договір банківського рахунку і відкрив поточний рахунок на імя відповідача.

Позивач не довів, що відповідач ОСОБА_1 була повідомлена про зміну кредитора, зокрема про відступлення ПАТ «ОТП Банк» права вимоги позивачу.

Відповідач не отримувала вимогу про дострокове погашення кредиту, така вимога направлялась на адресу, за якою відповідач не проживала.

Позов обгрунтовується доказами, які надані позивачем в копіях, а не їх оригіналами.

Суд не перевірив, чи має позивач право вимоги.

Крім того, у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відсутня ліцензія на отримання грошових коштів в іноземній валюті, тому позовна вимога про стягнення заборгованості в іноземній валюті задоволена бути не може.

Також вказує, що провадження по справі відкрито та справу розглянуто судом з порушенням правил підсудності. Відповідачу судом не була направлена копія позовної заяви разом з додатками та копія ухвали про відкриття провадження по справі. Судом не проведено попереднє судове засідання.

Вказане на думку апелянта призвело до неправильного вирішення позову.

Позивачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна» рішення суду першої інстанції не оскаржено.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК України колегія суддів визнає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за зазначеним договором є обґрунтованими, розрахунок заборгованості за кредитом позивачем проведено правильно. При цьому, судом було стягнуто пеню з урахуванням спеціального строку позовної давності, розмір якої зменшено з 1 323 434,82 грн. до 50 000 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами справи підтверджено та судом першої інстанції встановлено, що 07.04.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № СL-010/062/2008, за умовами якого останній надано кредитні кошти в розмірі 27 651,08 доларів США. на купівлю автомобіля марки „Сузукі, фіксована процентна ставка 12,99 % річних, плаваюча процентна ставка - фіксований відсоток + FIDR, з терміном повернення кредиту до 10 квітня 2014 року (а.с.8 14).

Вказаний договір в установленому законом порядку не оскаржений, не визнаний недійсним.

24.12. 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги, посвідчений нотаріально.

Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № СL-010/062/2008 від 07.04.2008 року (а.с.16 22; 23 26).

При цьому, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сплатило ПАТ «ОТП Банк» компенсацію вартості кредитного портфелю відповідно до п.5.1 договору купівлі-продажу, що стверджується платіжним дорученням №01248 від 24.12.2010 року, яке приєднано до матеріалів справи в ході апеляційного розгляду справи.

Відповідно до умов договору купівлі-продажу кредитного портфеля ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набув усіх прав вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до боржників щодо сплати суми основного боргу; правами вимоги до боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу, а також правами вимоги до боржників щодо сплати штрафних санкцій.

Згідно витягу з додатка 1 до договору купівлі-продажу кредитного портфеля від 24.12.2010 року, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за кредитним договором від 07.04.2008 року № СL-010/062/2008, який укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 (а.с.27).

У звязку із порушенням відповідачем обумовленого з кредитором графіку погашення кредиту і сплати відсотків, згідно розрахунку наданого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 07.04.2008 року станом на 12.08.2014 року становить: 28 269,57 доларів США, що еквівалентно 362 584,88 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 25 203,18 дол.США (еквівалент 323 255,43 грн.), сума заборгованості по відсотках 3066,39 дол.США (еквівалент 39 329,45 грн.), пеня за прострочення виконання зобов'язань 1 323 434,82 грн. за період з серпня 2013 року по серпень 2014 року.

Розрахунок заборгованості по кредиту проведено позивачем згідно до умов договору і закону та відповідно до сплачених щомісячних платежів, правильність проведення розрахунку відповідачем належними та допустимими доказами не спростована, будь-яких клопотань з цього приводу, зокрема і про проведення відповідної експертизи відповідачем не заявлено, хоча про таке право останньому було розяснено.

При цьому, стороною відповідача не надано суду будь-яких відомостей, які б свідчили про погашення кредиту, їх розмір та період погашення, зазначивши, що такі відомості відсутні.

Не спростовує правильність проведення розрахунку заборгованості і надана в ході апеляційного розгляду справи стороною відповідача виписка ПАТ «ОТП Банк» із особового рахунку на імя ОСОБА_1 (а.с.247 253).

Належним чином оцінивши наявні у справі докази (ст.212 ЦПК), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, суд першої інстанції обгрунтованого визнав, що ОСОБА_1 істотно порушила умови договору, зокрема односторонньо відмовилася від взятого на себе зобов'язання по поверненню отриманого кредиту та з врахуванням вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зробив правильний висновок про наявність підстав для примусового стягнення з відповідача заборгованості за кредитом. При цьому суд стягнув пеню з урахуванням спеціального строку позовної давності та відповідно до ст.551 ЦК України зменшив її розмір з 1 323 434,82 грн. до 50 000грн., що не оскаржується позивачем.

Розглянувши справу колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не грунтуються на матеріалах справи та висновків суду не спростовують з огляду на наступне.

Так, пунктом 2 кредитного договору, який в установленому законом порядку не визнаний недійсним передбачено, що Банк надає позичальнику кредит у розмірі 27 651,08 дол. США, а позичальник приймає його.

Пунктом 1.7.2 договору передбачено, що кредит надається однією сумою згідно з кредитною заявкою позичальника в безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника та подальшого перерахування на поточний рахунок Продавця за реквізитами, вказаними Позичальником в платіжному дорученні. Позичальник вважається таким, що отримав кредит, після зарахування Банком кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника.

Як підтверджено матеріалами справи, кредит ОСОБА_1 наданий відповідно до умов даного договору, а саме: за кредитною заявкою останньої в безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів на її поточний рахунок та подальшого перерахування на поточний рахунок Продавця автомобіля.

Зазначені обставини підтверджуються копією кредитного договору, кредитною заявкою ОСОБА_1, платіжним дорученням від 07.04.2008 року, договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку, заявою ОСОБА_1 про відкриття рахунку, інформаційним листком про умови кредитування, випискою з особового рахунку (а.с.8 14, 179 189). Вказані документи позивачем надані в копіях, які належним чином завірені, частина оригіналів яких досліджена судом першої інстанції. Зазначене стверджується журналом судового засідання від 25.02.2015 року та заявою представника позивача від 16.04.2015 року про повернення оригіналів документів (а.с.60, 69).

А відтак, доводи сторони відповідача, що позивач не надав доказів про видачу відповідачці і отримання останньою готівкових коштів в розмірі і валюті вказаних в тексті кредитного договору, що не надано доказів про укладення Банком з відповідачкою договору банківського рахунку та відкриття поточного рахунку на її імя, та що позов обгрунтовується доказами, які надані позивачем в копіях, а не їх оригіналами не грунтуються на матеріалах справи та не беруться до уваги колегією суддів.

Крім того, згідно положень ст.ст.1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договором факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Також, відповідно до ст.1079 ЦК України фактором може бути банк або фінансова установа, а також фізична особа підприємець, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Право ТОВ «ОТП Факторинг Україна» здійснювати факторингові операції підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи в якому відображено відповідні відомості.

А тому не є обгрунтованими і доводи апеляційної скарги про те, що суд не перевірив, чи має позивач право вимоги. Такі доводи спростовуються договором купівлі-продажу кредитного портфелю, договором про відступлення права вимоги, витягом з додатка 1 до договору купівлі-продажу кредитного портфеля від 24.12.2010 року, платіжним дорученням №01248 від 24.12.2010 року про сплату компенсації вартості кредитного портфелю, свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про надання фінансових послуг факторингу тощо (а.с.16 22; 23 27).

Не мають правового значення та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції і доводи скарги про відсутність у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ліцензії на отримання грошових коштів в іноземній валюті, оскільки оскаржуваним рішенням суду заборгованість стягнута у національній валюті гривні.

Також, не повідомлення позичальника ОСОБА_1 про зміну кредитора, зокрема про відсуплення ПАТ «ОТП Банк» права вимоги позивачу не звільняє боржника від обовязку виконання умов кредитного договору, зокрема по поверненню кредитних коштів.

Тому доводи сторони відповідача про те, що відповідач ОСОБА_1 не була повідомлена про зміну кредитора, зокрема про відступлення ПАТ «ОТП Банк» права вимоги позивачу не заслуговують на увагу, як і доводи про не отримання нею вимоги про дострокове погашення кредиту.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема про порушення судом правил підсудності, не направлення відповідачу копії позовної заяви і додатків та ухвали про відкриття провадження по справі, не проведення попереднього судового засідання на правильність судового рішення не впливають.

Оскільки з матеріалів справи та змісту апеляційної скарги не вбачається порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів відповідно до ст.308 ЦПК України вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 15 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді