Справа № 215/2298/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді - Мельника Ю.П.

за участю: секретаря - Паращенко В.Д.

розглянувши в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності, визнання права власності на спадкове майно та припинення права власності на часку у спільному майні,-

ВСТАНОВИВ:

23.05.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 в ОСОБА_3 Дніпропетровської області, визнання права власності на спадкове майно після ОСОБА_4, померлого 18.04.1999 року, та ОСОБА_5, померлої 18.11.1998 року, а також припинення права власності ОСОБА_2 на часку квартири АДРЕСА_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що його діду ОСОБА_4 та бабі ОСОБА_5, а також його батьку ОСОБА_2 відповідачу по справі, згідно свідоцтва №106-23 на право власності на житло від 12.04.1995 року, на праві приватної спільної сумісної власності належить кожному по 1/3 частині квартири АДРЕСА_2. 18.11.1998 року ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/3 частину квартири АДРЕСА_2. Заповіту немає. Спадкоємцями першої черги за законом є чоловік спадкодавця ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 - син спадкодавця. ОСОБА_4 спадщину на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2, після дружини ОСОБА_5С, померлої 18.11.1998 року, не прийняв, оскільки помер ще до спливу встановленого законом шестимісячного строку відведеного на прийняття спадщини. Таким чином, відповідач ОСОБА_2 мав успадкувати за спадковою трансмісією належну його матері 1/3 частину квартири АДРЕСА_2, але відмовився від своєї частки у спадщини на користь сина ОСОБА_1 позивача по справі, подавши в нотаріальну контору відповідну заяву. Таким чином, позивач ОСОБА_1 успадкував 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 після баби ОСОБА_5С, померлої 18.11.1998 року, оскільки на той час був неповнолітнім. 18.04.1999 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина па належну йому 1/3 частину квартири АДРЕСА_2. Заповіту немає. Спадкоємцем першої черги за законом є син спадкодавця - відповідач ОСОБА_2, який є батьком позивача та який в установлений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь позивача. Таким чином позивач ОСОБА_1 успадкував 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 після діда ОСОБА_4, померлого 18.04.1999 року, оскільки на той час був неповнолітнім.

Для належного оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після діда ОСОБА_6, померлого 18.04.1999 року та баби ОСОБА_5, померлої 18.11.1998 року, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, оскільки в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 були не виділені частки співвласників, у зв'язку з чим йому було рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питаним.

Крім того, позивач ОСОБА_1 зі своїм батьком ОСОБА_2 відповідачем по справі досягли згоди про припинення ОСОБА_2 права власності на належну йому на праві приватної спільної сумісної власності 1/3 частину квартири АДРЕСА_2, оскільки відповідач на теперішній час проживає за іншою адресою, а тому спільне володіння і користування майном є неможливим, а також позивачем було сплачено батькові грошова сума в рахунок компенсації за його частку квартири, про що складена відповідна розписку.

У звязку з викладеним, позивач ОСОБА_1 просить встановити, що частка ОСОБА_4, померлого 18.04.1999 року, ОСОБА_5, померлої 18.11.1998 року, та ОСОБА_2, в праві приватної спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 становить у кожного з них по 1/3 частині, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 у зв'язку з прийняттям спадщини після баби ОСОБА_5, померлої 18.11.1998 року, визнати за ОСОБА_1 право власності па 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 у зв'язку з прийняттям спадщини після діда ОСОБА_4, померлого 18.04.1999 року, припинити право ОСОБА_2 на належну йому на праві приватної спільної сумісної власності 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири №45 в будинку №8 по вул. Маршака в м. Кривому Розі Дніпропетровської області у зв'язку з припиненням права власності ОСОБА_2 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2.

В судове засідання позивач не зявився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності.

Оскільки відповідач позов визнав, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави.

Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами.

Згідно ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ст.ст.548, 549 ЦК України (редакція 1963 року), спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з момент) відкріпні спадщини.

Згідно ст.529 ЦК України (редакція 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти, дружина або чоловік і батьки померлого.

Згідно ст.551 ЦК України (редакція 1963 року), якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк, право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Згідно ст.553 ЦК України (редакція 1963 року), спадкоємець за законом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом.

Згідно ст.365 ЦК України, право особи па частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо спільне володіння і користування майном є неможливим, а таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Таким чином, на підставі ст.ст.365, 370 Цивільного кодексу України, ет.ет.529. 548. 549, 551, 553 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року), керуючись ст.ст.10, 27, 31, 60, 61, 130, 174 ч.4, 213-215, 256 ч.2 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності, визнання права власності на спадкове майно та припинення права власності на часку у спільному майні задовольнити в повному обсязі.

Встановити, що частка ОСОБА_4, померлого 18.04.1999 року, ОСОБА_5, померлої 18.11.1998 року, та ОСОБА_2, в праві приватної спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 становить у кожного з них по 1/3 частині.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 у зв'язку з прийняттям спадщини після баби ОСОБА_5, померлої 18.11.1998 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 у зв'язку з прийняттям спадщини після діда ОСОБА_4, померлого 18.04.1999 року.

Припинити право власності ОСОБА_2 на належну йому па праві приватної спільної сумісної власності 1/3 частину квартири АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 у зв'язку з припиненням права ОСОБА_2 на належну йому на праві приватної спільної сумісної власності 1/3 частку квартири АДРЕСА_2.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: