АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/437/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди та збитків, завданих внаслідок кримінального правопорушення, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди та збитків, завданих внаслідок кримінального правопорушення.

Позов обґрунтовував тим, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 липня 2015 року ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у звязку з закінченням строку давності, а кримінальне провадження стосовно нього закрито.

Згідно вказаної ухвали суду ОСОБА_8 4 жовтня 2012 року, перебуваючи у дворі будинку №60 по вул. Піонерській м. Черкаси на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс йому удар кулаком в область нижньої щелепи справа, чим заподіяв тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №2455 від 01 грудня 2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вважає, що у звязку із вчиненням ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, йому була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він переніс біль і фізичні страждання, що в свою чергу вплинуло на спілкування з родичами, малолітньою дитиною та призвело до уникання контактів з друзями та знайомими.

Розмір завданої йому моральної шкоди він оцінює в 36 мінімальних заробітних плат, що підтверджується висновком експертного дослідження за результатами проведення психологічного дослідження №24 від 27 липня 2014 року.

З врахуванням викладеного та посилаючись, як на правову підставу, на ст. ст. 1167, 1168 ЦК України, просив суд стягнути з ОСОБА_8 на його користь в відшкодування моральної шкоди 43848 грн. 00 коп. та судові витрати, які складаються з витрат на проведення експертного дослідження в сумі 2579 грн. 50 коп. і витрат на правову допомогу, понесених ним в ході досудового розслідування в рамках кримінального провадження в судах першої та апеляційної інстанції, а також під час розгляду даної справи, в сумі 18000 грн. 00 коп.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 1500 грн. 00 коп. в відшкодування моральної шкоди та витрати на правову допомогу в розмірі 3307 грн. 20 коп.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 та його представника подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просять його скасувати і ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_6 в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6, який підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_8 який заперечував проти її задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 4 жовтня 2012 року ОСОБА_8 у дворі будинку №60 по вул. Піонерській м. Черкаси на ґрунті особистих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_6 удар кулаком в область нижньої щелепи справа, чим заподіяв тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №2455 від 01 грудня 2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_8 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вказані обставини підтверджуються ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 липня 2015 року, якою ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження стосовно нього закрито.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до положень ст.23 ЦК моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Встановивши, що неправомірними діями ОСОБА_8 ОСОБА_6 заподіяні тілесні ушкодження, внаслідок чого він переніс фізичний біль та душевні страждання, суд прийшов до обґрунтованого висновку про покладення на відповідача обовязку відшкодувати завдану позивачеві моральну шкоду.

При визначенні розміру відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди суд виходив з обсягу перенесених ним фізичних і душевних страждань і, керуючись принципом розумності та справедливості, визначив, що відповідною сумою відшкодування є сума в 1500 грн.

Наданий позивачем на підтвердження заявленого ним розміру відшкодування моральної шкоди висновок експертного дослідження суд оцінив у відповідності з положеннями ст.ст. 147, 212 ЦПК України разом з іншими доказами у справі та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що визначений експертом розмір відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди не відповідає обсягу понесених позивачем фізичних та душевних страждань і є завищеним.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд керувався положеннями статей 79, 88 ЦПК України і правильно виходив з того, що судовими витратами є витрати по сплаті судового збору та інші витрати, зокрема і витрати на правову допомогу, повязані з розглядом саме даної справи. Суд обґрунтовано відмовив в задоволенні витрат на правову допомогу, які були понесені позивачем у іншій справі.

Відмова в задоволенні вимог про стягнення витрат, повязаних з оплатою проведення психологічного дослідження ґрунтується на положеннях ст.86 ЦПК України, а тому є обґрунтованою і правомірною.

З матеріалів справи вбачається, що суд в порушення вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних та адміністративних справ», відповідно до яких компенсація витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких вона виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення. іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справив в суді, стягнув з відповідача компенсацію витрат на оформлення позовної заяви та заяви про забезпечення позову, а також не врахував положення частини першої статті 88 ЦПК України, відповідно до яких у разі задоволення позову частково судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволення позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено та стягнув судові витрати, виходячи з задоволення позову в повному обсязі.

Проте, в цій частині сторони рішення суду не оскаржили, а тому колегія суддів відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України не вбачає підстав для його зміни.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди та збитків, завданих внаслідок кримінального правопорушення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :