Справа № 357/4588/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

10 червня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Жарікова О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 3 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з цивільним позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 27.07.2012 року відповідач ОСОБА_2 взяла у нього в борг 5000 доларів США, що підтверджується розпискою. Відповідач зобовязувалася повернути борг в строк до 27.07.2013 року, про що зазначено в розписці. На даний час це становить 128 150 грн., виходячи з курсу долара США щодо гривні, який становить 25,63 грн.. На пропозиції повернути борг відповідач лише обіцяє повернути борг, однак, грошей до цього часу не повернула. В звязку з наведеним, та враховуючи три відсотки річних, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в сумі 139 670,00 грн. та судові витрати в розмірі 1396,70 грн..

Позивач в судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлено належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник позивача, подав до суду, через канцелярію суду письмові заяви, в яких просить розглянути справу за відсутності позивача та за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Крім того, позивач, подав до суду, через канцелярію суду письмову заяву, в якій просив суд стягнути з відповідача на його користь додаткові судові витрати в сумі 400,00 грн...

Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність на адресу суду не надходило, і тому суд, на підставі ст. 224, 225 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.07.2012 року відповідач ОСОБА_2 взяла у позивача в борг 5000,00 доларів США, що підтверджується відповідною розпискою. Відповідач зобовязувалася повернути борг в строк до 27.07.2013 року, про що зазначено в розписці. Відповідач свої зобовязання за договором позики не виконала, кошти не повернула. На даний час, як зазначає в позовній заяві позивач, сума боргу становить 128 150,00 грн., виходячи з курсу долара США щодо гривні, який становить 25,63 грн..

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підставі ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним факт отримання відповідачем грошових коштів в борг від позивача, і тому борг за договором позики підлягає поверненню.

Крім того, ч.1.ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, а ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів невстановлений договором або законом.

Позивач надав підтвердження курсу НБУ гривні до долара США станом на 11.04.2016 року. Позивач вказав ціну позову з розрахунку 25,63 грн. за один долар США, в розмірі 139 670,00 грн., з яких: 128 500,00 грн. заборгованість за договором позики; 11 520 грн. три відсотки річних. Однак, як встановлено судом, станом на час подачі позову до суду 18.04.2016 року курс долара становив 25,47 грн. за один долар США.

Борг за даною розпискою становить 5000,00 доларів США. Згідно розрахунку позивача, борг, враховуючи курс долара США становить з розрахунку 25,63 грн. за один долар США 128150,00 грн. та три відсотки річних становить 11520,00 грн.. Однак, станом на дату подачі позовної заяви до суду, курс долара США становив 25,47 грн. за один долар США, що в перерахунку на гривню становить 127350,00 грн.. Три відсотки річних відповідно становить 11461,32 грн. (3820,50 грн.: 12 міс. = 318,37 грн. в місяць х 36 місяців = 11461,32 грн.), і тому до стягнення підлягає сума боргу в розмірі 138811,32 грн..

Відповідач не надала до суду доказів на спростування суми боргу.

Таким чином, судом встановлено, що позивач свої зобовязання за договором позики виконав, надавши відповідачу суму позики. В той же час, відповідачем не надано доказів належного виконання взятого зобовязання по поверненню суми позики, і тому суд, з врахуванням вищевказаного вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір, відповідно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1388 грн. 11 коп., та 400 грн. 00 коп. додаткових судових витрат, і тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказані судові витрати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 213-215, 224, 225, 228, 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 загальну суму боргу за договором позики в розмірі 138811 гривень 32 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, понесені ним судові витрати в розмірі 1788 гривень 11 копійок.

Рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя ОСОБА_3