У х в а л а

іменем україни

10 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, вселення, встановлення порядку користування, за касаційною скаргою ОСОБА_4, який діє від імені ОСОБА_1, на рішення апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом. З урахуванням уточнених позовних вимог, зазначала, що є власником 7/12 частин квартири АДРЕСА_1, власником інших 5/12 частин цієї квартири є ОСОБА_2 Посилаючись на те, що остання перешкоджає їй у користуванні спірною квартирою, така є неподільною, просила припинити право власності на належну відповідачу частку у квартирі.

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому зазначала, що вона є власником 5/12 частин спірної квартири на підставі договору дарування від 24 січня 2014 року. Вказуючи, що ОСОБА_1 чинить їй перешкоди в користуванні належним їй майном, іншого житла вона не має, просила задовольнити зустрічний позов.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 29 квітня 2015 року з урахуванням додаткового рішення цього ж суду від 27 травня 2015 року первісний позов задоволено. Припинено право ОСОБА_2 на частку у спільному майні, - 5/12 частин квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 У задоволенні зустрічного позову відмовлено за безпідставністю.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2015 року вказані судові рішення суду першої інстанції скасовані та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову. Усунуто перешкоди в користуванні ОСОБА_2 квартирою АДРЕСА_1 Вселено ОСОБА_2 у вказану квартиру. Встановлено порядок користування зазначеною квартирою: виділено в користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 18,40 кв. м, у користування ОСОБА_1 - житлові кімнати площею 11,40 кв. м з балконом, площею 15,70 кв. м, у загальному користуванні залишено приміщення коридору площею 7,60 кв. м, санвузла площею 3,50 кв. м, кухні площею 14,60 кв. м з балконом. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, який діє від імені ОСОБА_1, просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 є власником 7/12 частин квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_2 - 5/12 частин зазначеної квартири.

Відповідно до висновку експертного дослідження від 24 червня 2013 року № 24-06-13 спірна квартира складається з трьох кімнат, кухні, ванної кімнати, вбиральні, балконів, загальною площею 72,9 кв. м та є неподільною.

Частиною першою статті 365 ЦК України передбачено, що суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п. п. 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-81цс11 та від 15 травня 2013 року у справі № 6-37цс13, який, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, підлягає врахуванню судами загальної юрисдикції при вирішенні справи в частині норми права, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, щодо застосування якої зроблено цей висновок.

Відмовляючи в задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічний позов, апеляційний суд виходив із того, що припинення права ОСОБА_2 на частку у спільному майні завдасть істотної шкоди її інтересам, оскільки доказів про наявність в останньої іншого житла, право на користування яким не залежить від волі інших осіб, не подано.

Такі висновки зроблені на підставі поданих сторонами доказів, яким дана належна оцінка, вони відповідають положенням чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні, вони не спростовують наведеного і зроблених в оскаржуваному рішенні апеляційного суду висновків.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє від імені ОСОБА_1, відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.І. Наумчук
Судді:О.В. Кадєтова Г.І. Мостова