Справа № 125/508/16-ц Провадження № 22-ц/772/1887/2016Головуючий в суді першої інстанції Хитрук В. М.
Категорія 23Доповідач Вавшко В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоВавшка В.С.,
суддів:Іващука В.А., Голоти Л.О.,
при секретаріМаркевич Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2016 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Фермерського господарства «Дар'я і Я» до Кузьминецької сільської ради Барського району Вінницької області, ОСОБА_6, Реєстраційної служби Барського районного управління юстиції, про визнання незаконним рішення сесії, визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2016 року заяву Фермерського господарства «Дар'я і Я» про забезпечення позову задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_6 використовувати шляхом обробітку земельні ділянки, які передані їй в оренду Кузьминецькою сільською радою Барського району Вінницької області на підставі рішення 44 сесії 6 скликання від 30 вересня 2015 року, а саме: 1) земельну ділянку розміром 1,7994 га, кадастровий номер НОМЕР_1; 2) земельну ділянку розміром 2,3655 га, кадастровий номер НОМЕР_2; 3) земельну ділянку розміром 2,1625 га, кадастровий номер НОМЕР_3; 4) земельну ділянку розміром 2, 0674 га, кадастровий номер НОМЕР_4; 5) земельну ділянку розміром 2,3456 га, кадастровий номер НОМЕР_5; 6) земельну ділянку розміром 2,3064 га, кадастровий номер НОМЕР_6; 7) земельну ділянку розміром 2, 1465 га, кадастровий номер НОМЕР_7; 8) земельну ділянку розміром 2, 1429 га, кадастровий номер НОМЕР_8; 9) земельну ділянку розміром 2, 0259 га, кадастровий номер НОМЕР_9; 10) земельну ділянку розміром 1,7931 га, кадастровий номер НОМЕР_10.

У апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви Фермерського господарства «Дар'я і Я» відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Колегією суддів встановлено, що 11 червня 2015 року між Кузьминецькою сільською радою Барського району Вінницької області та Фермерським господарством «Дар'я і Я» було укладено два договори оренди землі строком на 7 місяців, які діяли з 01 червня 2015 року по 01 січня 2016 року про передачу позивачу в оренду земельних ділянок загальними площами 117,91 га та 62,76 га.

Рішенням Кузьминецької сільської ради Барського району Вінницької області від 30 вересня 2015 року № 44 було передано ОСОБА_6 в оренду строком на 20 років земельні ділянки із земель комунальної власності.

26 жовтня 2015 року між Кузьминецькою сільською радою Барського району Вінницької області та ОСОБА_6 було укладено 10 договорів оренди земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 20 років, які починали діяти з 01.01.2016 року по 01.01.2036 року.

Колегія суддів вважає, що вжитий судом захід забезпечення позову перешкоджає господарській діяльності ОСОБА_6 та обмежує можливість господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися орендованим майном, що може призвести до незворотних наслідків та заподіяння стороні матеріальної шкоди.

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вживаючи заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії направлені на використання земельної ділянки ОСОБА_6, що знаходиться на території Кузьминецької сільської ради (с. Мартинівка), помилково дійшов висновку, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду і такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Так, судом першої інстанції на час постановлення ухвали не врахована та обставина, що строк дії договорів оренди між Кузьминецькою сільською радою Барського району Вінницької області та Фермерським господарством «Дар'я і Я» закінчився 01.01.2016 року, і останнє у встановленому Законом України «Про оренду землі» порядку не зверталось до сільської ради із заявами про продовження дії цих договорів, чого не заперечував представник позивача у своїх поясненнях під час апеляційного розгляду справи. Тобто, на час подачі позову єдиним правомочним користувачем земельних ділянок була відповідач ОСОБА_6, а тому обґрунтованих та законних підстав для обмеження її прав землекористувача у суду не було.

Окрім того суд не дослідив таку істотну обставину, як місце розташування земельних ділянок та чи є земельні ділянки, надані ОСОБА_6, тими самими земельними ділянками, які раніше надавались у користування позивачу.

Більш того, оскаржувана ухвала взагалі не містить будь-яких обгрунтувань щодо необхідності у застосуванні заходів забезпечення позову, що є порушенням вимог ч.5 ст.153 та ст.210 ЦПК України.

За таких обставин та виходячи із положень пункту 2 частини 1 статті 312 ЦПК України, колегія суддів вважає, що ухвала постановлена із порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню із постановленням ухвали про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позовів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нову ухвалу.

У задоволенні заяви Фермерського господарства «Дар'я і Я» про забезпечення позову відмовити.

Стягнути з Фермерського господарства «Дар'я і Я» на користь ОСОБА_6 275 грн.61 коп. сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом вірно :