Справа № 200/7800/15-ц
Провадження №2/200/2298/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«05» квітня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Кравченко Г.В.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», третя особа ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2015 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про визнання рішення про відмову у здійсненні йому страхового відшкодування незаконним, стягненні страхового відшкодування у розмірі 18 869,76 грн. та пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у розмірі 1827,01 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 30 грудня 2014 року він потрапив в дорожньо-транспортну пригоду у м. Новомосковську Дніпропетровської області. Вказана подія відбулася в результаті зіткнення його автомобіля марки Infiniti M37Х державний номер НОМЕР_1 та автомобіля марки MazdaE 2200 державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 Обставини ДТП викладено у европротоколі, складеному позивачем та ОСОБА_4, яка визнала свою вину повністю. Цивільно-правову відповідальність третьої особи було застраховано в ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Розмір матеріальної шкоди, заподіяної автомобілю позивача, складає 18 869,76 грн. Позивач 05.01.2015 р. звернувся із заявою про виплату йому страхового відшкодування до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у відповідності до ст. 35 Закону України «Про обов'язове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Страховик відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодуванні повністю з причини відсутності правових підстав для виплати такого страхового відшкодування, зазначивши про невідповідність обставин випадку дійсноті з технічної точки зору.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач просив суд визнати рішення ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відмову у здійсненні йому страхового відшкодування незаконним; стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на його користь страхове відшкодування в розмірі 18 869,76 грн.; стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на його користь пеню в розмірі 1827,01 грн.; стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивача судові витрати.

В подальшому, позивачем неодноразово збільшувалося позовні вимоги в частині стягнення на його користь страхового відшкодування, пені та судових витрат, про що надано відповідні заяви, які залучені до матеріалів справи.

В уточненій позовній заяві від 16.03.2016року позивач просив визнати рішення ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відмову у здійсненні йому страхового відшкодування незаконним; стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на його користь страхове відшкодування в розмірі 24 493,91 грн.; стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на його користь пеню у розмірі 10549,49 грн.; стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на його користь судові витрати, в тому числі судовий збір в розмірі 243,60 грн., вартість проведеної судової авто технічної експертиз в розмірі 5500 грн. та вартість автотоварознавчого дослідження в розмірі 3000 грн.

Позивач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник позивача не з'явилася надала заяву, в якій просила розглядати справу за ї відсутності та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило. Крім того, не погодившись із позовними вимогами під час розгляду справи подавав суду неодноразові письмові заперечення, в яких зазначив наступне. Випадок дорожньо-транспортної пригоди, який стався у м. Новомосковську Дніпропетровської 30 грудня 2014 року за участю позивача та третьої особи, не вважається страховим з технічної точки зору. Згідно висновку №005-15 спеціаліста ДП «Центр експертих досліджень» від 02.02.2015 р., який на його думку свідчить про технічну неспроможність завлених обставин пригоди в частині наявності причинного зв'язку між зіткненнями транспортних засобів та виникнення від цього комплексу механічних пошкоджень автомобіля позивача. У зв'язку з цим відповідачем 05.02.2015 р. відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Третя особа у судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала щодо їх задоволення та просила суд розглянути справу за її відсутності.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2016року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як встановлено в судовому засіданні, 30 грудня 2014 року в 13 год. 40 хв. позивач ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки Infiniti M37Х державний номерний знак НОМЕР_1, потрапив в дорожньо - транспортну пригоду по вул. 195 Дивізії у м. Новомосковську Дніпропетровської області, яка відбулася за участю автомобіля марки Mazda E2200 державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 Вказана подія відбулася в момент паркування позивачем (переднім ходом) свого автомобіля. В той же час ОСОБА_4, яка не пересвідчилася в безпечності маневру, почала виїжджати на автомобілі Mazda заднім ходом з парковочного місця, яке знаходилося поряд, та зіткнулася з автомобілем позивача. Після зіткнення автомобілів від поштовху автомобіль позивача посунуло впереді він наїхав переднім бампером правої сторони назамет, який закривав бордюр .В результаті зіткнення з бордюром було ушкоджено бампер автомобіля позивача і відбулося витікання охолоджуючої рідини.

Зазначена пригода відбулася по вині ОСОБА_4, яку вона повністю визнала, про що зазначила письмово в своїх поясненнях в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду.

У зв'язку з тим, що розмір пошкоджень, завданих автомобілю позивача, на погляд позивача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_5 не перевищував 25000 гривень, вони здійснили оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до п.2 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України N 698 від 17.11.2011 «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України» без участі працівників ДАІ МВС України.

Наведене підтверджується копією повідомлення (европротокол), поясненнями позивача, третьої особи та висновком судової інженерно-технічної експертизи № 22 від 30.11.2015 р. (а.с.12).

Отже, як слідує з вищенаведеного, вказана ДТП мала місце з вини третьої особи, чого вона сама не заперечує в своїх письмових поясненнях.

Згідно зі ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, саме третя особа, з вини якої сталася дана ДТП, є відповідальною за спричинену позивачу в результаті ДТП шкоду.

Як вбачається із полісу №АІ/4371666 від 09.12.2014 року, строк дії якого до 09.12.2015 року, обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 09.12.2014 року, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Mazda E2200 державний номерний знак НОМЕР_2, страхувальник -ОСОБА_4, страховик - ПАТ«Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», відповідно до полісу страховик несе відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом), при цьому страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю становить 100000 грн., а за шкоду, заподіяну майну - 50000 грн., розмір франшизи 0,00 гривень (а.с.11).

В п.п. 1.4,1.7,1.8 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» роз'яснено, що особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Відповідно до ст. 9 п.п. 9.1, 9.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного по терпілого.

Згідно до ст. 22 п. 22.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно до ст. 28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 вищевказаного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як встановлено судом, відповідальність ОСОБА_4 вважається застрахованою, оскільки вона правомірно володіла в момент ДТП забезпеченим транспортним засобом, так, як вона мала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, власником якого є ОСОБА_6, також у неї бу вищевказаний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, строк дії якого до 09.12.2015 року.

Таким чином, виходячи з наведеного, відповідальність за спричинену в ДТП шкоду позивачу несе страховик - ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в межах ліміту відповідальності, а ОСОБА_4 відповідно до положень ст. 1194 ЦК України має нести відповідальність тільки в тому випадку, коли страхової виплати буде недостатньо для повного відшкодування завданої в ДПТ шкоди.

Згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_2 являється власником автомобіля Infiniti M37Х державний номерний знак НОМЕР_1, 2011 року випуску.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок ДТП автомобілю Infiniti M37Х державний номерний знак НОМЕР_1, 2011 року випуску, яким під час ДТП керував позивач, спричинено технічні пошкодження.

Згідно до наряду - замовленню № П2286 від 19 січня 2015 р. станцією технічного обслуговування ПП «Сінгл-Сервіс» було визначено вартість ремонту для відновлення пошкодженого автомобіля позивача, яка становила на той час 18 869,76 грн. (а.с.15).

Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Відповідно до ст. 35 п. 35.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Крім того, в п. 35.2. ст.35 вищевказаного Закону вказано, що до заяви додаються: а) паспорт громадяни на, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікацій ного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

Згідно до ст. 36 п. 36.1. вказаного Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. У п. 36.2. ст. 36 вищевказаного Закону зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкоду вання (регламентної виплати) та виплатити його. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повідомив ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про вищевказану дорожньо-транспортну пригоду.

До того ж, позивачем подано заяву про виплату страхового відшкодування відповідачу 05.01.2015 року.

Як вбачається із листа № 640 від 05.02.2015 р. ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» прийнято рішення про відмову у виплаті ОСОБА_2 страхового відшкодування. Страхова компанія вказала на те, що не вважає вищевказаний випадок страховим з технічної точки зору та послалася на висновок № 005-15 спеціаліста ДП «Центр експертних досліджень».

Відповідно до 36.7 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

В результаті проведеної судової інженерно-технічної експертизи було складено висновок № 22 від 30.11.2015 р., згідно якого встановлено, що з технічної точки зору, отримані 30.12.2014 р. автомобілем Infiniti M37Х державний номерний знак НОМЕР_1 пошкодження, могли виникнути в результаті зіткнення з автомобілем Mazda E2200 державний номерний знак НОМЕР_2. Тобто, судовою експертизою було підтверджено ті пояснення про обставини ДТП, які надаваль позивачем та третьою особою.

В судовому засіданні встановлено, що до цього часу страхове відшкодування позивачу не виплачено, тоді як згідно приписів вищенаведених правових норм цю виплату страховик зобов'язаний був провести не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, але, 05.02.2015 р. страховою компанією прийнято рішення про відмову позивачу у здійснення страхового відшкодування без законних на це підстав.

Відповідно до звіту №01/03/16-С від 04.03.2016 р. про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля Infiniti M37Х державний номерний знак НОМЕР_1 (оцінювач ОСОБА_7, кваліфікаційне свідоцтво ФДМУ про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів № НОМЕР_4 від 25.08.2008 р.) вартість матеріального збитку, завданого автомобілю Infiniti M37Х державний номерний знак НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП складає 24 493,91 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивача необхідно стягнути 24 493,91 грн. страхового відшкодування.

Згідно ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в частині стягнення пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 06.02.2015 р. по 16.03.2016 р. в розмірі 10549,49 грн. є обгрунтованимим і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Судом встановлено, що позивачкем ОСОБА_2 при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, а тому підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, серед інших, і витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_2 сплачено вартість проведеної судової автотехнічної експертизи в розмірі 5500 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №5 від «07» грудня 2015 р., виданої ТОВ фірма «Крок», та сплачено вартість автотоварознавчого дослідження в розмірі 3000 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового ордеру №142 від 11 березня 2016 р., а тому вищезазначені витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 990, 992, 1188 ЦК України, Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", керуючись ст.ст.10, 60, 79, 88, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», третя особа ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування, - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» , на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, страхове відшкодування у розмірі 24 493,91 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» , на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, пеню у розмірі 10549,49 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» , на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3 збір у розмірі 243,60 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» , на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, вартість проведеної судової автотехнічної експертизи в розмірі 5500 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» , на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, вартість автотоварознавчого дослідження в розмірі 3000 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Бабушкінський районний суд м. Днірпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Е.В. Женеску