Справа № 404/157/16-ц
Номер провадження 2/404/1013/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

при секретарі - Домарецькому Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

12.01.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30 відсотків від заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 01 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Вказує на те, що відповідач матеріальної допомоги їй на утримання дитини не надає, добровільно приймати участь у її матеріальному забезпеченні відмовляється. Їй, позивачу, не відомо місце роботи відповідача , інформації про його постійний дохід та утримання на інших осіб , тому саме так визначила розмір аліментів. В судове засідання позивач не з"явилась, про день та час розгляду повідомлялась, через канцелярію суду, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що він офіційно працює , та може сплачувати аліменти в розмірі 20 % від свого заробітку на утримання доньки ОСОБА_3. Крім того , у нього на утриманні також донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 від другого шлюбу та вагітна дружина .

Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. Судом встановлено, що з 05.08.2005 року по 03.05.2012 року сторони знаходилась у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після припинення шлюбних стосунків знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач проживає окремо і за доводами позивача матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. При цьому, як вказує позивач, дитина вимагає додаткових витрат на її розвиток, лікування.

Домовленість між сторонами щодо утримання доньки після розірвання шлюбу відсутня.

З»ясовано, що відповідач працює слюсарем з ремонту рухомого складу 3 розряду виробничого підрозділу служби локомотивного господарства Локомотивне депо ім. Т.Шевченко, м. Сміла та отримує заробітну платню , загальна сума доходу за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року становить 12 299, 83 грн. , а після утримання податків 10 357 23 грн.

З 23.08.2014 року відповідач уклав другий шлюб від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилась донька ОСОБА_4. Крім того, дружина відповідача на даний час знаходиться на 21 тижні вагітності .

Суд приходить до висновку, що аліменти з відповідача підлягають стягненню у частці від його заробітку (доходу), що не суперечить вимогам ст.183 СК України.

При цьому, безпідставними є посилання відповідача на те, що він має змогу сплачувати аліменти лише у розмірі 20 % від своєї заробітної плати , оскільки, як зазначено вище, аліменти на неповнолітню дитину у даному випадку мають стягуватись у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, який обчислюється відповідно до вимог чинного законодавства, 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку - це мінімальний розмір аліментів, визначений діючим законодавством.

Визначаючи такий вид аліментів суд враховує стан здоров'я малолітньої дитини та відповідача, матеріальне становище дитини, яка проживає з матір'ю, разом з цим , проживання відповідача у шлюбі з іншою особою не звільняє його від сплати аліментів на дитину. Його доводи про те, що він на утриманні має іншу неповнолітню дитину не заслуговують на увагу, оскільки зазначене не позбавляє права на утримання іншої неповнолітньої дитини. У даному випадку закон виходить з того, аби діти, на користь яких стягуються аліменти, знаходились в однаковому матеріальному стані з дітьми платника аліментів, які проживають у його сім`ї.

Доводи позивача щодо сплати додаткових витрат на розвиток доньки та її лікування суд не може прийняти до уваги, оскільки за наявності підстав, передбачених ст.185 ЦПК України, позивач не позбавлена можливості вимагати від відповідача участі у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема, розвитком здібностей дитини , лікуванням .

Разом з цим, суд також не приймає до уваги вимоги позивача щодо стягнення аліментів починаючи з 01 вересня 2015 року, оскільки стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову , а це є 12 січня 2016 року.

Згідно з ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, відповідач не позбавлений можливості звернутись до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів, за наявності вказаних обставин. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.ст. 88, 367 ЦПК України, суд стягує з відповідача - 551,20 грн. судового збору на користь держави, та рішення суду в частині стягнення аліментів допускає до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 180-183, 191 СК України, ст. ст. 88, 213-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер- НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 січня 2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення, в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі - 551, 20 грн.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда