Справа №463/5969/15-ц
Провадження №4-с/463/8/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Лакомської Ж. І.

за участі секретаря Скочко А.В.

представника скаржника ОСОБА_1

Державного виконавця Канус Х.І.

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на рішення державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, суд

в с т а н о в и в:

Скаржник ОСОБА_2 звернувся в суд з скаргою на рішення державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

Скаргу мотивує тим, що 17.11.2015 року державним виконавцем Канус Х.І винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в межах виконавчого провадження №42320341 з примусового виконання виконавчого листа №2/463/610/13 виданого Личаківським районним судом м.Львова 10.02.2014 р. про стягнення солідарно з ОСОБА_2 ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в розмірі 294 722,22 та 2700,02 грн. судових витрат. Згідно даної постанови

стягувач ПАТ «Універсал Банк» відмовився від залишення за собою нереалізованого під час трьох електронних торгів майна , а саме: автомобіля марки AUDI А8, легковий седан В, чорного кольору, 2002 р.в., бензин, д.н.з. НОМЕР_1, обєм двигуна 3697 куб. см. номер кузова: WAUZZZ4D22N003838. В подальшому18.11.2015 р. державним виконавцем Канус Х.І. повторно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа та накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 Скаржник вважає, що дії державного виконавця Канус Х.І. при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.11.2015 року та постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження від 18.11.2015 року протиправними, а тому просить визнати дії державного виконавця неправомірними та скасувати вищезазначені постанови.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_2 ОСОБА_1 підтримала вимоги, дала пояснення аналогічні наведеним у скарзі, просила задоволити скаргу в повному обсязі.

Державний виконавець Канус Х.І. заперечила проти задоволення скарги, вважає, що діяла згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень, оскільки повторно відкрила виконавче провадження за заявою представника стягувача ПАТ «ОСОБА_4 банк».

Представник стягувача ПАТ «ОСОБА_4 банк» в судове засідання не зявився про місце, дату і час проведення судового засідання належним чином повідомлений, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав.

Заслухавши пояснення представника скаржника, представника Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Судом встановлено, що в провадженні Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на виконанні перебуває виконавче провадження ВП49391502 на підставі виконавчого листа №2/463/610/13 виданого Личаківським районним судом м. Львова від 10.02.2014 р. про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 294 722,22 грн та 2700,02 грн судових витрат.

Згідно ч.6 ст.62 ЗУ «Про виконавче провадження»у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

17.11.2015 р. державним виконавцем Канус Х.І. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в межах даного виконавчого провадження (а.с.5), оскільки останній відмовився від залишення за собою нереалізованого під час трьох електронних торгів майна.

Постановою від 18.11.2015 року повторно відкрито виконавче провадження за заявою стягувача ПАТ «ОСОБА_4 банк» про примусове виконання (а.с.6)

Постановою від 18.11.2015 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику (а.с.8).

Відповідно до ч.5 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених законом, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених законом.

Оскільки, стягувач ПАТ «ОСОБА_4 банк» скористався правом повторного предявлення виконавчого документа до виконання, відтак державний виконавець Канус Х.І. діяла відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», тому в задоволенні скарги суд відмовляє.

Керуючись статтями ст. 383, 387 ЦПК України, ст.47, 62, 82 Законом України «Про виконавче провадження»,суд,

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на рішення державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції відмовити за безпідставністю вимог.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана в порядку та строки передбачені ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Лакомська Ж. І.