АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа № 22-ц/796/8015/2016 Головуючий в 1 інстанції - Волошин В.О.
Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Синюка Станіслава Леонідовича, діючого в інтересах Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування», на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про стягнення страхового відшкодування, пені,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ПрАТ «Просто-страхування» про стягнення страхового відшкодування, пені.

В обґрунтування позову зазначав, що 06 червня 2014 р. на автомобілі НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, який було припарковано по вул. Щорса, 36-а, в м. Києві, ним були виявлені пошкодження, а саме: деформація правого порогу правої задньої двері та правої передньої двері з розривом металу.

06 листопада 2013р. між ним та ПАТ «Просто-Страхування» було оформлено договір №003340 серії ПК ( індивідуальні умови добровільного страхування ). На виконання умов зазначеного договору, він звернувся Товариства із заявою про виплату страхового відшкодування, однак, відповідачем було відмовлено у виплаті страхового відшкодування з мотивів надання ним неправдивих відомостей щодо події, яка мала місце 06 червня 2014 року. Водночас, ним було проведено роботи по відновлювальному ремонту автомобіля на загальну суму 13 851, 52 грн.

Посилаючись на те, що стороною відповідача не виконано своїх зобов'язань щодо виплати страхового відшкодування, позивач просив задовольнити позов та стягнути страхове відшкодування у розмірі 13 854, 52 грн., а також пеню за час прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 1 335, 44 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Просто-страхування» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 13 851 грн. 52 коп., судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Синюк С.Л., діючий в інтересах ПрАТ «Просто-страхування», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення. яким відмовити в позові.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Позивач проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов в частині стягнення страхового відшкодування, суд першої інстанції виходив з того, що подія, яка сталась 06 червня 2014 року, є страховим випадком, а відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування є необґрунтованою та неправомірною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Положення цієї статті кореспондується з частиною першою статті 16 Закону України «Про страхування», за змістом якої договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про страхування» страховим ризиком є певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання, а страховим випадком - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

За змістом положень статті 988 ЦК України, статті 20 Закону України «Про страхування» обов'язок страховика здійснити страхове відшкодування виникає лише у разі настання страхового випадку.

Тобто, приписи наведених норм нерозривно пов'язують момент виникнення обов'язку страховика щодо здійснення виплати страхової суми із настанням страхового випадку.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 06.11.2013 р. між ОСОБА_2 та ПАТ " Просто-Страхування " було укладено договір страхування №003340 серії ПК ( індивідуальні умови добровільного страхування ) «Просто-Каско», за яким об'єктом страхування є цивільна відповідальність ОСОБА_2 щодо транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_1, вигодонабувачем якого ОСОБА_4, строк дії якого становив з 07 листопада 2013р. до 06 листопада 2014р.

За умовами даного договору страхування - страховим випадком є подія, передбачена договором страхування, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику або іншій особі -вигодонабувачу (якщо це передбачено договором страхування.

Згідно зазначеного договору обумовлена франшиза у розмірі 0, 25 % від страхової суми, яка складає 140 000, 00 грн.

Судом встановлено, що 06 червня 2014р. приблизно о 17 год.50 хв. по вул. Щорса, 36-а водієм автомобіля НОМЕР_2, власником якого є останній, а саме: деформація правого порогу правої задньої двері та правої передньої двері з розривом металу.

Як вбачається із висновку начальника Печерського РУГУ МВС України в м. Києві від 10 червня 2014 р. по матеріалах перевірки ЖЄОЗІП № 16960 від 06.06.2014 р., проведеними заходами встановити свідків та очевидців, а також особу причетну до події, яка мала місце 06 червня 2014р. приблизно о 17 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Щорса,36-а, щодо пошкодження автомобіля НОМЕР_1 не виявилось можливим ( а.с.20 ).

Згідно наданих позивачем доказів: рахунок - фактура № 58 від 17.08.2014 р. на суму 7235, 00 грн. та рахунок - фактура № ОЗЧ-00018 від 17.06.2014 р. на суму 6 966, 52 грн. (а.с. 22, 23), вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Skoda», д.н.з НОМЕР_4, складала 14 201, 52 грн.

Оскільки згідно умов договору розмір франшизи складає 350, 00 грн. ( 0, 25 % від 140 000, 00 грн. = 350, 00 грн.; 14 201, 52 грн. - 350 грн. = 13 851, 52 грн. ), загальна сума страхового відшкодування становить 13 851, 52 грн.

Як видно зі справи, позивач в досудовому порядку 18 червня 2014 року звертався до відповідача із заявою про виплату йому страхового відшкодування, проте відповідачем у виплаті страхового відшкодування було відмовлено з посиланням на ненадання позивачем достовірної інформації щодо події, яка мала місце 06 червня 2014 р., дана обставина сторонами не оспорювалася.

Згідно з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України, розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представником відповідача не надано суду переконливих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 надана Товариству «Просто-Страхування» недостовірна інформація щодо страхового випадку. Наявний у справі Аварійний сертифікат щодо технічної невідповідності пояснень водія про механізм утворення всього обсягу пошкоджень автомобіля не узгоджується з іншими зібраними по справі доказами і є припущенням ( а.с.40-46).

Відповідно до Висновку експертів за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи з урахуванням обсягу наданих матеріалів, експерти не могли спростувати або підтвердити, що утворення всіх пошкоджень деталей правого боку автомобіля НОМЕР_1, заявлених ОСОБА_5, могло відбутися так, як це зазначено в його поясненнях у повідомленні про подію, що має ознаки страхової (а.с. 86-90).

Оскільки зазначена подія мала місце під час дії договору страхування - «Просто-Каско» й належних та переконливих доказів щодо недостовірної інформації про страховий випадок суду не надано, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що подія, яка сталась 06 червня 2014р. (виявлені позивачем пошкодження транспортного засобу ), є страховим випадком відповідно до вказаного договору, в зв'язку з чим відмова страхової компанії у виплаті ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 13 851, 52 грн. є необґрунтованою та неправомірною.

Як вбачається із договору страхування «Просто-Каско», вигодонабувачем на отримання страхового відшкодування є ОСОБА_4

Відповідно до ч.1, 4 ст.636 ЦК України, договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.

Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

В заяві від 15 березня 2016 року, ОСОБА_4, відмовився від свого права, передбаченого договором страхування від 06 листопада 2013 р., на отримання страхового відшкодування внаслідок пошкодження 06 червня 2014 р. автомобіля марки «Skoda», д.н.з НОМЕР_4, на користь ОСОБА_2, який є страхувальником зазначеного автомобіля відповідно до умов договору (а.с.134).

За таких обставин, страхове відшкодування у розмірі 13 851, 52 грн. у вигляді вартості відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_3 підлягає стягненню з ПАТ « Просто-Страхування » на користь позивача ОСОБА_2.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 є неналежним позивачем, оскільки судом не було залучено до участі у справі власника автомобіля, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року роз'яснено, що якщо за договором страхування визначений вигодонабувач, він повинен бути залучений до участі у справі (стаття 985 ЦК, стаття 3 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до наведених положень закону договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов'язків останнього.

При розгляді таких справ суди повинні враховувати положення статей 636, 985 ЦК, статтю 3 Закону України «Про страхування», і у разі якщо буде встановлено, що вигодонабувач відмовився від пред'явлення позову до страховика або сума страхової виплати більша, ніж має отримати вигодонабувач, страхувальник/потерпілий не позбавлений права на пред'явлення позову про виплату страхового відшкодування на свою користь на загальних підставах.

Відповідно до договору страхування, вигодонабувачем на отримання страхового відшкодування є ОСОБА_4

Згідно заяви від 15 березня 2016 року, яка наявна в матеріалах справи, вигодонабувач ОСОБА_4 відмовився від свого права на отримання страхового відшкодування згідно договору страхування від 06 листопада 2013 року, на користь позивача ОСОБА_2, який є страхувальником зазначеного автомобіля.

Керуючись 303, 307, 308, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Синюка Станіслава Леонідовича, діючого в інтересах Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування», - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили, шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: