Провадження №22-ц/784/218/16
Справа номер 480/1804/15-ц
Провадження номер 22-ц/784/218/16 Суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 22 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання Харитоновою І.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_5

ОСОБА_3

на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області

від 17 листопада 2015 року

за позовом

ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_4 (далі приватний нотаріус ОСОБА_4А.) про визнання недійсним договору довічного утримання,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_5 предявила до ОСОБА_6 зазначений позов, який обґрунтовувала наступним.

20 жовтня 2011 року помер їх дідусь ОСОБА_7

Після звернення до Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття його спадщини, позивачка дізналась, що 09 листопада 2006 року спадкодавець та його донька ОСОБА_8, спадкоємцем якої є відповідачка, уклали договір довічного утримання, який було посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_4

Позивачка вказувала, що на підставі вказаного договору ОСОБА_8 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 зазначала, що вищезазначений договір є недійсним, оскільки на час його укладення право посвідчувати договори довічного утримання мали виключно державні нотаріуси. Спірний же договір був посвідчений приватним нотаріусом, який не мав права на вчинення такої дії.

Посилаючись на порушення сторонами договору вимог ст.745 ЦК України щодо форми договору довічного утримання, позивачка просила визнати його недійсним.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідачка та приватний нотаріус ОСОБА_4 вказували, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки нотаріус була уповноважена посвідчувати спірний договір на підставі Указу Президента України від 23 серпня 1998 року №932/98 Про врегулювання діяльності нотаріату в Україні.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 17 листопада 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, позивачка через свого представника ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що вони є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Згідно з ст.ст.744, 745 ЦК України, в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Договір довічного утримання (догляду), за яким передається набувачеві у власність нерухоме майно, підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст.209 ЦК України нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису.

Частина 2 статті 1 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р., в редакції на час укладання спірної угоди, передбачає, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Стаття 36 даного Закону встановлювала, що приватний нотаріус не міг вчиняти посвідчення договорів довічного утримання.

Між тим, згідно з п.4 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України від 28.06.1996 р. Президент України протягом трьох років після набуття чинності Конституцією України мав право видавати схвалені Кабінетом Міністрів України і скріплені підписом Прем'єр-міністра України укази з економічних питань, не врегульованих законами, з одночасним поданням відповідного законопроекту до Верховної Ради України в порядку, встановленому статтею 93 цієї Конституції. Такий указ Президента України вступав в дію, якщо протягом тридцяти календарних днів з дня подання законопроекту (за винятком днів міжсесійного періоду) Верховна Рада України не прийме закон або не відхилить поданий законопроект більшістю від її конституційного складу, і діє до набрання чинності законом, прийнятим Верховною Радою України з цих питань.

Згідно з ч.1 ст.2 Указу Президента України «Про врегулювання діяльності нотаріату в України» від 23 серпня 1998 року №932/98, яка діяла до 01 червня 2009 р., приватні нотаріуси мають право посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та всі інші нотаріальні дії, які вчиняються державними нотаріусами, за винятком видачі свідоцтва про право на спадщину та вжиття заходів до охорони спадкового майна.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що спірний договір довічного утримання був укладений між ОСОБА_7 та його дочкою ОСОБА_8 09 листопада 2009 року. За даним договором ОСОБА_7 передав у власність ОСОБА_8 належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_2 із забороною її відчуження до моменту його смерті. В свою чергу ОСОБА_8 зобовязувалась надавати ОСОБА_7 довічне забезпечення у вигляді: забезпечення житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі, забезпечення щоденним харчуванням, здійснення догляду та надання необхідної допомоги, забезпечення ліками та медичним обслуговуванням у разі хвороби (а.с.31-32).

Зазначений договір було посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_4 та зареєстровано у реєстрі за №1079.

20 жовтня 2011 року ОСОБА_7 помер (а.с.55).

23 березня 2012 року його онука ОСОБА_5 звернулася до Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття його спадщини, де і дізналась про наявність договору довічного утримання і реєстрацію спірної квартири за дочкою померлого ОСОБА_8, спадкоємцем якої є дочка ОСОБА_6

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_5

Приватний нотаріус ОСОБА_4 вчинила нотаріальну дію щодо посвідчення договору довічного утримання у відповідності до положень чинного законодавства, що регулювало діяльність нотаріусів на час посвідчення спірної угоди.

А отже, відсутні підстави для визнання спірного договору недійсним.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги доводів суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 17 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: