Справа № 495/8853/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

16 лютого 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді Заверюха В.О.,

при секретарі Червинській І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, її піклувальника ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському Одеської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в особі піклувальника ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про виселення та усунення перешкод у користуванні, -

В С Т А Н О В И В:

04.12.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 56-59) просить: усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 у праві користування, розпорядження та володіння належного їй на праві власності приміщення в домоволодінні №9 по вул. Шкільній в м. Білгород-Дністровському Одеської області з боку відповідача ОСОБА_4, шляхом його примусового виселення з сімєю з займаного приміщення; зобовязати ОСОБА_4 та членів його сімї усунути перешкоди у користуванні належної ОСОБА_1 94/100 часток в домоволодінні №9 по вул. Шкільній в м. Білгород-Дністровському Одеської області, що складається з літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», убиральні літ. «Д», сараю літ. «С», споруд 4-6, 1, подвіря житлового будинку літ. «А» (приміщення 1-1,1-2,1-3,1-5)..

Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1 зазначила, що вона є власником 94/100 часток в домоволодінні №9 по вул. Шкільній в м. Білгород-Дністровському Одеської області. Власником інших 6/100 часток у зазначеному житловому будинку є відповідач ОСОБА_4, який самовільно займає житлові приміщення належної їй частини житлового будинку, а саме: літ. «Б», сараю літ. «В», убиральні літ. «Д», сараю літ. «С», споруд 4-6, 1, подвіря житлового будинку літ. «А» (приміщення 1-1,1-2,1-3,1-5), псуючи їй життя, як інваліду дитинства, погрожуючи їй фізичною розправою, чим самим робить їх суміжне проживання неможливим, і таким що порушує її права на власність і житло. У звязку з чим вона просить її позов задовольнити.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.02.2016 року провадження у справі, в частині в частині позовних вимог про примусове виселення ОСОБА_4 разом з сімєю із займаного приміщення, в будинку №9 по вул. Шкільній в м. Білгород-Дністровському Одеської області закрито.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі.

В судовому засіданні, відповідач та його представник, не погоджуючись з позовними вимогами, просили провадження у справі закриття, у звязку з тим, що набрало чинності рішення суду, ухвалене з приводу спору між тим самими сторонами про той самий предмет і з тих саме підстав, окрім того, позовні вимоги не визнали, посилаючись на їх необґрунтованість.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Так судом встановлено, а також підтверджено матеріалами справи, що відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно позивач ОСОБА_1 є власником 94/100 частин житлового будинку №9 по вул. Шкільній в м. Білгород-Дністровському Одеської області (а.с.137)

В свою чергу власником іншої частини вказаного нерухомого майна, а саме 6/100 частин житлового будинку №9 по вул. Шкільній в м. Білгород-Дністровському Одеської області була ОСОБА_6, яка 17.01.2012 року, подарувала належну їй частку у зазначеному майні відповідачу ОСОБА_4, що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, та зареєстрованим в реєстрі за №70. (а.с.130-131)

Зазначений договір дарування, на час розгляду справи є дійсним.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач користується тією часткою будинку, яка належить їй, а саме: літньою кухнею літ. «Б», сараєм літ. «В», убиральнею літ. «Д», сараєм літ. «С», спорудами 4-6, 1, подвірям житлового будинку літ. «А» (приміщеннями 1-1,1-2,1-3,1-5).

На підтвердження вказаної обставини позивач надала суду копію акту комісії щодо перевірки факту самовільного зайняття ОСОБА_4 приміщення за адресою : м. Білгород-Дністровський, вул. Шкільна, 9, який складений заступником Білгород-Дністровського міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради ОСОБА_8, начальником юридичного відділу Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_9 та головним спеціалістом управління житлово-комунального господарства ОСОБА_10 (а.с.64)

В свою чергу відповідач та його представник, заперечуючи проти задоволення позову, просили провадження у справі закрити, та зазначили, що спірне нерухоме майно, внатурі співвласникам не виділялося, тому визначити кому саме належать спірні приміщення неможливо, а отже і позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Однак відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні дійсно підтвердив, що він разом з сімєю постійно проживає в житловому будинку № 9 по вул. Шкільній в м. Білгород-Дністровському та займає літню кухню «літ. Б», тому що не знає конкретно, які приміщення вказаного житлового будинку йому було подаровано.

У відповідності до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

А згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як вже було зазначено вище, позивач, обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що відповідач користується тією часткою будинку, яка належить їй, а саме: літньою кухнею літ. «Б», сараєм літ. «В», убиральнею літ. «Д», сараєм літ. «С», спорудами 4-6, 1, подвірям житлового будинку літ. «А» (приміщеннями 1-1,1-2,1-3,1-5) і на підтвердження вказаної обставини позивач надала суду копію акту комісії щодо перевірки факту самовільного зайняття ОСОБА_4 приміщення за адресою : м. Білгород-Дністровський, вул. Шкільна, 9, який складений заступником Білгород-Дністровського міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради ОСОБА_8, начальником юридичного відділу Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_9 та головним спеціалістом управління житлово-комунального господарства ОСОБА_10

Вивчивши зміст вказаного акту суд вважає, що позивач помилково дійшла до висновку, що комісія встановила факт порушення відповідачем її права власності, так як в акті зазначено, що комісія не може дійти обґрунтованого та переконливого висновку, щодо порушення житлових прав ОСОБА_1 шляхом самовільного зайняття ОСОБА_4 приміщення літньої кухні. (а.с.64)

Одночасно суд, ухвалюючи вказане рішення бере до уваги, те, що ОСОБА_4 в судовому засіданні особисто пояснив, що він дійсно разом з сімєю проживає в приміщенні літньої кухні, але вважає, що таке проживання таким, що не суперечить закону, так як належне сторонам майно, внатурі не виділено.

Суд погоджується позицією відповідача, про те, що приміщення будинку №9 по вул. Шкільній в м. Білгород-Дністровському який належить сторонам, дійсно не було виділено внатурі, відповідно до їх часток у ньому, однак як вбачається із витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №32121142 від 21.11.2011 року, який був підставою для укладання зазначеного вище договору дарування, а саме в примітках до нього : - відсуджується 6/100 часток житлового будинку, вартістю 5850 грн., у складі житлового будинку літ. «А» 1-4 житлова, житловою площею 8,9 кв.м.

Необхідно зазначити, що право власності на 6/100 частко житлового будинку №9 по вул. Шкільній в м. Білгород-Дністровському дарувальник (ОСОБА_11) набула на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 22.03.2006 року, яке в подальшому хоча і було скасовано, але в період набрання ним чинності ОСОБА_11, встигла на його підставі зареєструвати своє право власності, яким визнано за нею право власності саме на кімнату 1-4, житловою площею 8,9 кв.м., в житловому будинку №9 по вул. Шкільна в м. Білгород-Дністровському. (132-133)

Саме вказана обставина дала суду підстави дійти до висновку, що відповідачу відчужувалася, а отже і має належати саме на кімнату 1-4, житловою площею 8,9 кв.м., в житловому будинку №9 по вул. Шкільна в м. Білгород-Дністровському, а отже інша частина нерухомого майна належить позивачу.

Таким чином суд вважає, що відповідач незаконно займає приміщення літньої кухні літ. «Б» яка належить позивачу, в житловому будинку №9 по вул. Шкільній в м. Білгород-Дністровському.

Одночасно суд вважає за необхідним відмовити позивачу у задоволенні позову в частині зобовязання відповідача та членів його сімї усунути перешкоди у користуванні сараєм літ. «В», убиральнею літ. «Д», сараєм літ. «С», спорудами 4-6, 1, подвірям житлового будинку літ. «А» (приміщеннями 1-1,1-2,1-3,1-5), на підставі того, що позивачем, в порушення вимог ст. ст.10, 60 ЦПК України суду не доведено, що відповідач та члени його сімї використовують вказані приміщення, які в судовому засіданні пояснили що не використовують їх. Слід зазначити що обовязок доказування розяснювався позивачу під час розгляду справи.

Відповідності до положень ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства у тому числі є справедливість, добросовісність на розумність.

Крім того слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В своєму позові, позивач заявляє вимоги до членів сімї ОСОБА_4, не вказуючи конкретних фізичних осіб і не уточнюючи позовні вимоги, хоча судом під час розгляду справи розяснювалося таке право, що на думку також є підставою для відмови у задоволенні позову в частині вимог, щодо членів сімї ОСОБА_4

Саме з урахуванням викладених обставин, суд дійшов до висновку, що позов має бути задоволено частково.

Крім того суд вважає за необхідне вирішити питання, щодо розподілу судових витрат, а саме стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, в особі піклувальника ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні належної ОСОБА_1 94/100 частин житлового будинку №9 по вул. Шкільній в м. Білгород-Дністровському Одеської області, а саме літньою кухнею «літ. Б».

У задоволенні позову ОСОБА_1, щодо позовних вимог про усунення перешкод у користуванні ОСОБА_4 та членами його сімї належної ОСОБА_1 94/100 частин житлового будинку №9 по вул. Шкільній в м. Білгород-Дністровському Одеської області, а саме: сараю літ. «В», убиральні літ. «Д», сараю літ. «С», споруд 4-6, 1, подвіря житлового будинку літ. «А» (приміщення 1-1,1-2,1-3,1-5)- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір, пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя