Справа № 297/2610/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Берегівського районного суду від 04 грудня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до Берегівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Берегівської міської ради про визнання права власності на самочинно реконструйоване нерухоме майно.

Заочним рішенням Берегівського районного суду від 04.12.2015 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на самочинно добудовані споруди: убиральню під літерою З, сарай під літерою Е, та реконструйовану веранду під літерою А, згідно технічного паспорту на житловий будинок № 69 по вул. Тіноді в м. Берегово. У задоволенні позову про визнання права власності на самочинно збудовану будівлю для обслуговування житлового будинку під літерою Д, відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду в частині відхиленої позовної вимоги, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимог у повному обсязі. Мотивують свої вимоги тим, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим без належного встановлення всіх обставин справи та з порушенням норм процесуального та матеріального права.

У ході апеляційного розгляду справи, ОСОБА_1 та її представники в особі ОСОБА_2, та адвоката ОСОБА_3 підтримали, вимоги скарги й просили задоволити таку з підстав наведених у скарзі доводів.

Берегівська міська рада в судове засідання апеляційної інстанції не зявилась, але надіслала факсом лист про підтримання заочного рішення суду, та розгляду скарги за відсутності відповідача на підставі наявних документів у справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України та зважуючи на приписи ст. 303-1 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне розглядати скаргу за відсутності відповідача.

Протягом судового розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що самочинно збудована позивачкою будівля для обслуговування житлового будинку під літерою Д суперечить вимогам пунктів 3.24* і 3.25* Державних будівельних норм Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень. ДБН 360-92**. А такою, порушує ще й права суміжного землевласника ОСОБА_4.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи й перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла до думки, що апеляційну скаргу слід відхилити, а заочне рішення суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з наступних мотивів.

За правилами ч. 1 ст. 303 ЦПК України - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

А виходячи з положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводом апеляційної скарги є те, що суду першої інстанції при вирішенні позовної вимоги про визнання права власності на самочинно збудовану будівлю для обслуговування житлового будинку під літерою Д, слід було виходити з того, що така розпочата будівництвом у 1988 році, а тому до неї не можуть бути застосовані вимоги Державних будівельних норм Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень. ДБН 360-92**.

Проте доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Виходячи з вимог ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує, права інших осіб.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 11.01.2012 року серії ЯЛ № 516735, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0670 га., яка розташована в м. Берегово, вул. Тіноді, 69, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а.с. 6.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.12.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-3114, ОСОБА_1 являється спадкоємцем домоволодіння № 69 по вул. Тіноді в м. Берегово, а.с. 4. А витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.12.2003 року за № 2262401 стверджується, що ОСОБА_1 є одноосібним власником домоволодіння № 69 по вул. Тіноді в м. Берегово, а.с. 5.

Як убачається з Акту прийняття до експлуатації від 13.11.2003 року, приймальною комісією прийнято надвірні споруди, предявлені до здачі. Серед них, зокрема, і надвірна споруда 2 піддашок, а.с. 8-9. Проте, даний акт не містить даних, про те, коли було розпочато та закінчено будівництво надвірних споруд, предявлених до здачі.

У технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 69 по вул. Тіноді в м. Берегово від 23.12.2003 року міститься характеристика будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 14) де зазначено під літерою Д навіс. Однак у даній характеристиці не зазначено рік побудови даного навісу.

Тому, твердження ОСОБА_1, що навіс під літерою Д побудовано в 1988 році, нічим не стверджується.

Рішенням виконавчого комітету Берегівської міської ради від 29.09.2004 року за № 523 надано ОСОБА_1 дозвіл на здійснення різних видів будівництва, а.с. 17.

Відповідно до технічного паспорту на одноквартирний (садибний) житловий будинок № 69 по вул. Тіноді в м. Берегово від 11.09.2015 року проведено інвентаризацію будівель, та в характеристиці будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 22, 42, 58) під літерою Д, значиться господарська будівля, яка побудована в 2005 році та має бутобетонний фундамент, стіни з керамічної цегли, покрівля з азбесто-цементних листів, перекриття деревяне, підлога цементна, наявне електроосвітлення.

Як зазначено в акті за № 311/1007 від 19.08.2015 року перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, під час перевірки виявлено капітальну будівлю під літерою Д, яка знаходить у статусі навіс. З візуального обстеження встановлено, що стіни із цегли, установлені вікна, двері, покрівля даху азбестоцементні хвилясті листи. Рекомендовано звернутись в БТІ для оновлення технічного паспорту та встановлення статусу будівлі під літерою Д, а.с. 15-16.

Виходячи з інформаційного листа відділу Містобудування та Архітектури від 11.11.2015 року за № 8, будівля для обслуговування житлового будинку під літерою Д, суперечить вимогам державних будівельних норм України ДБН 360-92**, а саме, порушує вимоги пунктів 3.24* і 3.25* Державних будівельних норм Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень. ДБН 360-92**, а.с. 52-53.

У пункті 3.24* ДБН 360-92** наведено, що у містах і селищах міського типу на присадибних ділянках при дотриманні санітарних протипожежних і будівельних норм можуть бути розміщені господарські будівлі та гаражі, вбудовані у житловий будинок, прибудовані до нього, або у вигляді окремої будівлі. Розміщення господарських будівель по лінії забудови житловими будинками не допускається.

Та в пункті 3.25* ДБН 360-92** зазначено, що протипожежні розриви між будинками або окремо розташованими господарськими будівлями відповідно до ступеня їх вогнестійкості, слід приймати відповідно до протипожежних вимог (додаток 3.1). Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів із покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

З матеріалів справи вбачається, що фундамент будівлі для обслуговування житлового будинку під літерою Д знаходиться від межі сусідньої ділянки на відстані 0,53 см., а ще з урахуванням виступаючої конструкції даху, така відстань буде ще меншою.

Оскільки, будівля для обслуговування житлового будинку під літерою Д збудована в порушення вимог пунктів 3.24* і 3.25* ДБН 360-92**, що порушує також права власника суміжної ділянки, а тому, суд не вправі на підставі норм ч. 5 ст. 376 ЦК України, визнавати за позивачкою право власності на самочинно збудовану будівлю під літерою Д.

Оцінивши фактичні обставини справи з огляду на наявні докази, суд першої інстанції правомірно відмовив позивачці у визнанні за нею права власності на самочинно збудовану будівлю для обслуговування житлового будинку під літерою Д, так-як така порушує права інших осіб.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та вище наведеного, а тому колегія суддів у відповідності до вимог передбачених ст. ст. 213, 308 ЦПК України дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ураховуючи наведене та керуючись вимогами статей 307, 308, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1, відхилити.

Заочне рішення Берегівського районного суду від 04 грудня 2015 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Головуючий : ______________________

Судді : ______________________

______________________