Справа № 161/1900/16-ц
Провадження № 2/161/1507/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі - Педич Ю.С.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Склянчук О.В.,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Сторожук І.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Житлово-комунальне підприємство № 11 про визнання права користування квартирою, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Житлово-комунальне підприємство № 11 про визнання права користування квартирою.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 31.07.1992 року по даний час проживає в квартирі АДРЕСА_1, яка відноситься до житлового фонду місцевих рад та є неприватизованою.

В квартиру позивач вселилась за згодою тодішнього квартиронаймача, її дядька - ОСОБА_5, якому на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради було видано ордер на дану квартиру.

Зазначає, що однією із обставин, зумовлених її вселенням до ОСОБА_5, слугувала необхідність догляду за хворим дядьком, так як він являвся інвалідом І групи з дитинства, хворів на неврологічні розлади, що нерідко супроводжувались епілепсією. Інших родичів ОСОБА_5 не мав.

Крім того, позивач вказує, що була зареєстрована за вказаною адресою разом з чоловіком ОСОБА_6 та донькою ОСОБА_7 Протягом всього часу вони з ОСОБА_5 проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, утримували квартиру та сплачували комунальні послуги.

Проте, ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер. Після смерті останнього позивач разом з донькою надалі залишились проживати у вищевказаній квартирі, сплачує за неї комунальні послуги, несе обов'язок по належному утриманні житлового приміщення в придатному для проживання стані.

Просить суд з врахуванням уточнених позовних вимог, визнати її членом сім'ї основного квартиронаймача ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року та визнати за нею право користування даною квартирою.

Представник позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовну заяву підтримала з підстав в ній зазначених. Просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача Склянчук О.В. судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Сторожук І.Ф. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, оцінивши та дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 58 ЖК Української РСР єдиною підставою для вселення в жиле приміщення є ордер, виданий відповідним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду.

Як вбачається з матеріалів справи, ордер № 1374 серії А, виданий виконавчим комітетом Луцької міської ради депутатів трудящих Кардашу В.Й. на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 53).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 24.07.1998 року (а.с. 9).

Згідно п. 2 ст.64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до п. 2 ст.65 ЖК України, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 Житлового кодексу України повнолітній член сімї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сімї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сімї наймача.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач з 31.07.1992 року по даний час проживає в квартирі АДРЕСА_1 (а. с. 4, 5).

В судовому засіданні встановлено, що позивач вселилась в спірне житлове приміщення як член сім'ї наймача за його згодою. З пояснень представника позивача та допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 судом встановлено, що протягом всього часу позивач проживала з ОСОБА_5 однією сім'єю, вели спільне господарство, утримували квартиру та сплачували комунальні послуги. Крім того, позивач оплачує комунальні послуги за користування квартирою надалі.

Отже, враховуючи вищенаведене, позивач набула права користування на житло, оскільки вселилась в квартиру як член сім'ї наймача, проживає в квартирі та виконує всі обов'язки наймача, а тому позов слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 60, 130, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 328, 364, 365, 367, 369 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 членом сім'ї основного квартиронаймача ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_4 право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк