Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 325/1639/15 головуючий у 1 інстанції Діденко Є.В. провадження № 22-ц /778/4339/16 суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Гончар М.С., Кухаря С.В.,

за участю секретаря судового засідання Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 02 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» про захист порушеного права споживача і визнання кредитного договору недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором., зазначивши, що відповідно до укладеного кредитного договору № 014/17-31/4509-81 від 15.07.2008 року, відповідач ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 28 200 доларів США строком повернення до 15.09.2015 року, зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитом. Додатковою угодою від 15.06.2010 року збільшено строку кредитування до 15.09.2018 року. Позичальник належним чином не виконує свої зобов'язання по сплаті кредиту та відсотків, внаслідок чого станом на 26.06.2015 року у неї утворилась заборгованість: 15 947,22 доларів США, що в еквіваленті до гривні за офіційним курсом Національного банку України складає 338 018 грн. 38 коп. -заборгованість за кредитом; 972,70 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України складає 20 617 грн. 42 коп. - заборгованість по сплаті відсотків; 2475,82 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України складає 52477 грн. 65 коп. - пеня.

У зв'язку з зазначеним, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 014/17-31/4509-81 від 15.07.2008 року в загальному розмірі 19 395,74 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України станом на 26.06.2015 року складає 411 113 грн. 45 коп., а також судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», в якому просила: визнати порушеним її право - споживача фінансових послуг та визнати недійсним з моменту укладення кредитний договір № 014/17-31/4509-81 від 15.07.2008 року.

Зустрічний позов, з урахуванням доповнень обгрунтований тим, що примірник дійсного кредитного договору відповідача має відмінності від кредитного договору, наданого банком, а саме у п. 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3, 1.1.8, 1.1.9, 1.3.1, 1.3.2 та ст. 18 примірнику кредитного договору банку кульковою ручкою внесені зміни, в той час як примірник кредитного договору відповідача таких записів кульковою ручкою не містить, що є порушенням п. 17.6 Кредитного договору. Крім того, банк в порушення статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та постанови Національного банку України № 168 від 10.05.2007 року не ознайомив позичальника перед укладенням кредитного договору з усіма умовами кредитування, сукупною вартістю кредиту, вартістю додаткових послуг. У зв'язку з не виконанням таких умов, відповідач вважає, що кредитний договір містить несправедливі умови і в цілому має бути визнаний недійсним на підставі ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Також, з боку банку позичальнику не було надано жодної інформації про можливість різкого і значного подорожчання кредиту через зміну курсу долара США до гривні, не надано інформації про вірогідність і наслідки такого подорожчання, і така інформація, яка має істотне значення, була навмисно прихована банком перед підписанням кредитного договору. Також, розрахунок розміру заборгованості за кредитним договором відповідач вважає неправильним, оскільки він не відповідає довідці банку про стан кредиту від 30.06.2015 року. Крім того, під час укладення кредитного договору в іноземній валюті у позичальника була відсутня індивідуальна ліцензія Національного банку України. У банку також, всупереч п. 2 ст. 5, п.п. «в» п. 4 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» відсутні індивідуальна або генеральна ліцензії на надання кредитів в іноземній валюті, що були чинними на час укладення кредитного договору. Таким чином, укладений кредитний договір суперечить актам цивільного законодавства, що згідно з ч. 1 ст. 215, ст. 227 ЦК України, є підставою для визнання його недійсним. Також зазначила, що у суду відсутні підстави для прийняття рішення про стягнення грошових коштів у іноземній валюті, з урахуванням відсутності у банку генеральної або індивідуальної ліцензії. Також, вказала, що в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження кредитної операції.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 02 вересня 2016 року первісний позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» (заборгованість за кредитним договором № 014/17-31/4509-81 від 15.07.2008 року в розмірі 19 395,74 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України станом на 26.06.2015 року складає 411 113 грн. 45 коп., а саме: 15 947,22 доларів США, що в еквіваленті до гривні за офіційним курсом Національного банку України складає 338 018 грн. 38 коп. - заборгованість за кредитом; 972,70 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України складає 20 617 грн. 42 коп. - заборгованість по сплаті відсотків; 2475,82 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України складає 52477 грн. 65 коп. - пеня.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» про захист порушеного права споживача і визнання кредитного договору недійсним - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» суму судового збору 3654 грн. 00 коп..

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а її зустрічний позов задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення у справі, суд обгрунтовно виходив із доведеності первісного позову Банку і недоведеності позовних вимог ОСОБА_2 за зустрічним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного кредитного договору № 014/17-31/4509-81 від 15.07.2008 року, відповідач ОСОБА_2 отримала від ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» кредит в сумі 28 200 доларів США, про що свідчить виписка з особливого рахунку № 223367089 / т.1 а.с. 26 /, зі строком повернення до 15.09.2015 року і сплатою 13,5 % річних за користування кредитом / т.1 а.с.10-18 /.

У додатку № 1 до кредитного договору № 014/17-31/4509-81 від 15.07.2008 року за підписами ОСОБА_2 та представника ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» сторони узгодили графік погашення кредиту /т.1 а.с.22-23 /.

Додатковою угодою № 1 до кредитного договору № 014/17-31/4509-81, укладеною між ОСОБА_2 та ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» 15.06.2009 року, сторони з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України внесли зміну умов погашення(реструктуризацію) кредиту / т.2 а.с. 71 /.

Додатковою угодою між ОСОБА_2 та ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» від 15.06.2010 року збільшено строку кредитування за вищевказаним кредитним договором до 15.09.2018 року / т.1 а.с. 19-21 /.

Згідно зі ст, 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Судом правильно встановлено, що позичальником належним чином не виконувалися свої зобов'язання по сплаті кредиту та відсотків, внаслідок чого станом на 26.06.2015 року у неї згідно до розрахунку Банку та висновку судово-економічної експертизи Харківського НДІСУ імені Бокаріуса утворилась заборгованість в загальному розмірі 19 395,74 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України складає 411 113,45 грн., яка складається з: 15 947,22 доларів США, що в еквіваленті до гривні за офіційним курсом Національного банку України складає 338 018,38 грн. - заборгованість за кредитом; 972,70 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України складає 20 617,42 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 2 475,82 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України складає 52 477,65 грн. пеня / т.1 а.с. 6-9, 219-241 /.

Судом першої інстанції правильно було відмовлено у задоволенні зустрічного позову про визнання кредитного договору недійсним за його недоведеністю, бо посилання на те, що примірник кредитного договору відповідача має відмінності від кредитного договору, наданого банком (у п. 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3, 1.1.8, 1.1.9, 1.3.1, 1.3.2 та ст. 18 примірнику кредитного договору банку кульковою ручкою внесені зміни, в той час як примірник відповідача таких записів не містить) не є підставою, передбаченої нормами ст. 215 ЦК України для визнання цього кредитного договору недійсним.

Відповідно до вимог норм ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі, а при укладеннні його з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до наданої Банком копії кредитного договору № 014/17-31/4509-81 від 15.07.2008 року його укладено між ОСОБА_2 та ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» у письмовій формі з підписами сторін /т.1 а.с.10-18 /.

Відсутність у примірнику позичальника кредиту умов, зазначених у п.,п. 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3, 1.1.8, 1.1.9, 1.3.1, 1.3.2 та ст.18 кредитного договору не свідчить про їх невизначення сторонами та про наявнсть обману зі сторони Банку, бо це спростовується вчиненням дій для виконання кредитного договору, в тому числі із умовами п. 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3, 1.1.8, 1.1.9, 1.3.1, 1.3.2 та ст.18 кредитного договору, підтвердженням чого є: виписка з особливого рахунку № 223367089 про отримання ОСОБА_2 15.07.2008р. кредитних коштів у розмірі - 28 200 доларів США/ т.1 а.с. 26 /; частковим виконанням кредитного договору ОСОБА_2І./т.1 а.с. 6-9, 103-106 /; довідкою Банку про надходження грошових коштів / т.1 а.с.132-166 /; укладенням за підписами ОСОБА_2 та представника ПАТ «ОСОБА_3 Аваль»: додатку № 1 до кредитного договору № 014/17-31/4509-81 від 15.07.2008р. /т.1 а.с.22-23 /, додаткової угоди № 1 до цього кредитного договору / т.2 а.с. 71 /, додаткової угоди нього від 15.06.2010р. / т.1 а.с.19-21 /; зверненням ОСОБА_2 до ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» 16.02.2015р., 18.03.2015р., 21.07.2015р., у яких остання зазначала, що тривалий час виконувала кредитні зобовязання за цим кредитним договором і просила здійснити рефінансування його умов / т.1 а.с. 98, 99, 100 /.

Посилання позичальника в якості підстав для визнання недійснотсі кредитного договору на те, що ОСОБА_3 в порушення ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та постанови НБУ № 168 від 10.05.2007 року не ознайомив позичальника перед укладенням кредитного договору з усіма умовами кредитування, сукупною вартістю кредиту, вартістю додаткових послуг спростовуються додатком № 2 до кредитного договору та умовами кредитування за підписом ОСОБА_2 про ознайомлення нею щодо: совокупної вартості кредиту, тарифів та інших послуг/ т.1 а.с. 24-25, т.2 а.с. 73-74 /.

Крім того необхідність ознайомлення позичальника з орієнтовною сукупною вартістю кредиту та про неохідність зазначення у кредитному договорі про детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача передбачено вимогами норм ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з часу внесення змін до цієї норми Закону, а саме з 22.09.2011 року, а не на час укладення цього кредитного договору.

Відносно посилання відповідача на наявність несправедливих умов в кредитному договорі з посиланням на ст., ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», судом здійснено обгрунтований висновок, що сторони при укладені кредитного договору були вільними у визначеності його умов. Також матеріали справи не містять доказів тиску на позичальника при укладенні кредитного договору з боку представників Банку.

Правильність розрахунку Банку розміру заборгованості за кредитним договором № 014/17-31/4509-81 від 15.07.2008 року підтверджено висновком судово-економічної експертизи, проведеної Харківським НДІСУ імені Бокаріуса / т.1 а.с. 219-241 /.

Під час укладення кредитного договору в іноземній валюті у ОСОБА_3 діяв на підставі банківської ліцензії № 10 від 11.10.2006 року та дозволу № 10-4 від 11.10.2006 року, тобто мав право на залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України, зокрема: надавати кредити в іноземній валюті / т.1 а.с. 39-42 /.

Також в матеріалах справи маються бухгалтерські документи на підтвердження кредитних операцій за кредитним договором № 014/17-31/4509-81 від 15.07.2008 року, а саме: виписка з особливого рахунку № 223367089 про отримання ОСОБА_2 15.07.2008 року кредитних коштів у розмірі - 28 200 доларів США / т.1 а.с.26 /, квітанціями про виконання останньою кредитного договору№ 014/17-31/4509-81 від 15.07.2008 року /т.1 а.с.103-106 /; довідкою Банку про надходження грошових коштів / т.1 а.с. 132-166 /.

За таких обставин справи, ухвалене у справі рішення суду є законним та обгрунтованим, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм діючого законодавста, а так як ці доводи відтворюють доводи позовних вимог ОСОБА_2 у її зустрічному позові, то додаткової аргументації при апеляційному перегляді справи вони не потребують.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 02 вересня 2016 року у цій справі залишиит без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: