Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 330/1766/15 Головуючий у 1 інстанції: Федорець С.В.
Провадження № 22-ц/778/1074/16 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«31» травня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

секретар: Мельник З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, який протягом розгляду справи уточнила, до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Якимівського районного суду від 31 січня 2011 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 13 січня 2011 року до повноліття дитини. Дитина мешкає з нею. З відповідача інших утримань за виконавчими листами не проводиться.

Станом на день подання позову суттєво змінився прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, ОСОБА_5 потребує більших затрат, вона не має можливості додатково працевлаштуватися. Крім того, ОСОБА_5 хворіє на епілепсію та потребує постійного лікування, лікарських консультацій.

Відповідач матеріальну допомогу не надає, аліменти не сплачує, не приймає участі у додаткових витратах на дитину.

На підставі зазначеного просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_5, 2000 року народження, аліменти у сумі 750 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2015 позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, встановлений рішенням Якимівського районного суду Запорізької області №2-64/2011 від 31.01.2011 року; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у сумі 487 грн. 20 коп.

Витребувано з Державної виконавчої служби Гуляйпільського районного управління юстиції виконавчий лист №2-64/2011 від 31.01.2011 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині розміру аліментів, ухвалити нове рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню..

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Ухваливши рішення про збільшення розміру аліментів, суд першої інстанції посилався на положення статті 192 СК України, за якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому суд виходив з того, що матеріальний стан позивача у цій справі погіршився у зв'язку зі збільшенням цін на продукти харчування, товари та інші послуги, зростанням прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, що потребує від позивача значно більших витрат на утримання сина, крім того погіршилося здоров'я дитини, а відповідач є особою працездатного віку, має змогу надавати матеріальну допомогу дитині.

Основні доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 полягають в тому, що він не в змозі платити по 750 грн. на сина ОСОБА_5, оскільки постійних доходів не отримує. Також апелянт вказує на те, що згодний сплачувати на утримання дитини 500 гривень. При цьому відповідач просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Так, судом першої інстанції встановлено, що за рішенням Якимівського районного суду від 31.01.2011 року з ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 13.01.2011 року і до повноліття дитини.

Відповідно до наданої копії довідки з місця проживанняОСОБА_4 неповнолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає разом з позивачем у АДРЕСА_1 (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач мешкає разом з батьками, сестрою і племінниками, жодна з цих осіб на його утриманні не перебуває, інших утримань з нього не проводиться.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не працює і не перебуває на обліку у центрі зайнятості (а.с.7-9) та має нерегулярний, мінливий дохід.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із погіршенням стану здоров39я дитини матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Статтями 58, 59 ЦПК України передбачено поняття належності та допустимості доказів.

Матеріали справи не містять та позивачем не надано доказів щодо зміни її (позивача) матеріального або сімейного стану, погіршення її стану здоров'я, а також доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 750 грн., що є її обов'язком у розумінні положень ст.ст.60,10 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач з вимогами про стягнення додаткових витрат, пов'язаних з хворобою дитини, до суду не зверталась.

Крім того, пославшись в якості доказів фінансових витрат позивача на дитину на копію довідки ВКК №374 від 23.10.2009 року та копії квитанцій про придбання призначених для лікування лікарських засобів (а.с.22-23), суд не звернув увагу на те, що зазначена довідка та квитанції про придбання призначених ОСОБА_5 лікарських засобів датовані 2009-2010 роками. Таким чином, зазначені обставини існували та були враховані під час ухвалення Якимівським районним судом Запорізької області рішення від 31.01.2011 року, яким з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 у розмірі 300 грн.

Ксерокопія Виписного епікризу від 02.06.2015 року, якою ОСОБА_5 рекомендовано лікарські засоби, на підтвердження придбання яких позивач долучила квитанції датовані 2009-2010 роками, містить виправлення щодо року видачі документу, щодо року, зазначеному в періоді лікування (а.с.21), не завірена судом першої інстанції, а оригінал зазначеного документу не був наданий позивачем ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що відповідач частково визнає позовні вимоги та просить стягнути аліменти на утримання дитини в твердій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, колегія суддів вважає можливим стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн. щомісяця.

За таких обставин оскаржуване рішення відповідно до ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4.

Згідно з вимогами ч.3 ст.88 ЦПК України, ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі у сумі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316,317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2015 року у цій справі скасувати та ухвалити по справі нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Якимівського районного суду Запорізької області №2-64/2011 від 31.01.2011 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 (пят'сот) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у сумі 487 грн. 20 коп.

Витребувати з Державної виконавчої служби Гуляйпільського районного управління юстиції виконавчий лист №2-64/2011 від 31.01.2011 року.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: