АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/625/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

з участю представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_8, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовуючи тим, що 25 грудня 2013 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_8 був укладений договір кредиту № 899ВІ1, відповідно до якого були надані кредитні кошти в сумі 525 414,95 грн. зі сплатою 0,1 % річних з кінцевим терміном погашення заборгованості до 24 грудня 2018 року.

В якості забезпечення виконання кредитного договору був укладений договір поруки з ОСОБА_7 № 899ВІ1-ПОР від 25 грудня 2013 року.

В звязку з неналежним виконанням ОСОБА_8 обовязків за кредитним договором, виникла заборгованість, на письмове звернення банку про погашення заборгованості позичальник не відреагував, тому борг має бути стягнутий судом.

Позивач просив:

- стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 579 396,99 грн.;

- стягнути з ОСОБА_8 витрати по сплаті судового збору в сумі 8 690,95 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2015 року провадження у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_8, ОСОБА_7, про стягнення заборгованості, було відкрито /а.с. 36-37/.

Не погодившись з даною ухвалою суду, у січні 2016 року ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу.

Апеляційні вимоги обґрунтовував тим, що позивачем при подачі позову до суду не вірно визначено підсудність даної справи. А суд першої інстанції, не перевіривши чи підсудна справа суду загальної юрисдикції, відкрив помилково провадження у справі, оскільки, на думку апелянта, дана справа підсудна до розгляду в третейському суді.

ОСОБА_7 просив суд:

- скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2015 року;

- закрити провадження у даній справі

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, виходячи з наступного.

Звертаючись з апеляційною скаргою ОСОБА_7 лише послався на положення статті 6 кредитного договору № 899ВІ1 від 25 грудня 2013 року, якою передбачено можливий порядок врегулювання спорів між сторонами договору в третейському суді /а.с.10/ і, посилаючись на вказане третейське застереження зазначив, що справа не підсудна суду загальної юрисдикції, а підлягає до розгляду третейським судом. Що не відповідає діючим нормам права, якими врегульовано питання підсудності (підвідомчості) справ та порядок їх відкриття.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 5 ЗУ «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди" (частину першу статті 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом N 2983-VI від 3 лютого 2011 року) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Верховний Суд України в постанові N 6-856цс15 від 2 вересня 2015 року у справі за заявою про скасування рішення постійно діючого третейського суду висловив правову позицію, про те, що заявник є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень пункту 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди" така справа не підвідомча.

Відповідно до ст. 107 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 122 ЦПК України передбачений вичерпний перелік підстав для відмови у відкритті провадження по справі:

1) заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства;

2) є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Відмова від позову не позбавляє другу сторону права пред'явити такий самий позов до особи, яка відмовилась від позову;

3) у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

4) є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або скасував рішення третейського суду і розгляд справи в тому ж третейському суді виявився неможливим;

5) після смерті фізичної особи, а також у зв'язку з припиненням юридичної особи, які є однією із сторін у справі, спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

При вирішенні питання про відкриття провадження суд вказаних підстав не зайшов, про їх наявність також не зазначив і апелянт в поданій скарзі.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Тому, враховуючи встановлені обставини, що суд першої інстанції при відкритті провадження вірно застосував правові норми про підсудність даної справи і при вирішенні питання про відкриття провадження у даній справі порядку визначення підступності (підвідомчості) не порушив, підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2015 року відхилити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_8, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :