АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2015 року за позовом ОСОБА_7 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Україна" і ОСОБА_6 про стягнення матеріальної і моральної шкоди та витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 11 січня 2015 року близько 09.20 годин відповідач ОСОБА_6 керував автомобілем «ВАЗ 2114» і порушив правила дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку під час керуванням автомобіля і здійснив ДТП.

Страхова компанія не відшкодувала всю шкоду взагалі, позивач вважає дії страхової не законним, матеріальна шкода повинна відшкодовуватися повністю в межах фактичних витрат на ремонтно-відновлювальних робіт з урахуванням зносу автомобіля.

Вважає, що вказану шкоду повинні відшкодовувати відповідачі в межах своєї відповідальності і просив стягнути з страхової організації не сплачену матеріальну шкоду в межах ліміту відповідальності по полісу, пеню та понесені ним витрати по експертизі, судовому збору і правовій допомозі, а з ОСОБА_6 не відшкодовувань страховою компанією шкоду, франщизу, моральну шкоду та решту зазначених витрат, задовольнивши позов у повному обсязі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 11102 грн. 39 коп., витрати на проведення експертного дослідження в сумі 600 грн. і пеню за просрочення виплати страхового відшкодування в сумі 1038 грн. 78 коп., а всього 12741 грн. 17 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 франшизу за полісом в сумі 1000 грн., різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в сумі 12737 грн. 79 коп. і моральну шкоду в сумі 1000 грн., а всього 14737 грн. 79 коп..

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» і ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 витрати на судовий збір з кожного по 251 грн. 88 коп. та витрати на правову допомогу з кожного по 750 грн., а всього з кожного з цих відповідачів стягнути на користь позивача по 1001 грн. 88 коп. окремо.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_7 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» і ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частинні стягнення з нього матеріальних збитків і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Інша частина рішення не оскаржується.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17 січня 2015 року близько 09.20 години водій ОСОБА_6, керуючи автомобілем «ВАЗ 2114», державний номер автомобіля НОМЕР_1, рухався по вул. Космічній м. Дніпропетровська і в районі електроопори № 80 перед здійсненням маневру зміні напрямку руху або зменшення швидкості руху автомобіля, не пересвідчився, що це буде безпечно, проявивши крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не діяв таким чином, щоб не завдавати загрози життю та здоровю громадян, грубо порушуючи вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, не впорався з керуванням автомобіля, не вжив заходи для зменшення швидкості свого автомобіля, в наслідок чого допустив зіткнення з рухавшимся в тому ж місці в попутному напрямку по тій же вулиці і зупинившомуся автомобілем «ОСОБА_8 Крузер», державний номер 070 51 АІ, під керуванням водія ОСОБА_9 (автомобіль належить позивачу ОСОБА_7М.), скоївши ДТП.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2015 року винним у вказаній ДТП визнано було ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення за ст. 124 КУпАП, яка не оскаржувалась і набрала законної сили.

Згідно до звіту експертного дослідження від 25 січня 2015 року, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого позивачу пошкодженням його автомобіля «ОСОБА_8 Крузер», складає 24 840 грн. 18 коп. (вартість повного відновлювального ремонту цього автомобіля згідно кошторису цього ж висновку), з них 12 102 грн. 39 коп. це вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу запчастин автомобіля, які підлягають заміні. Вказані кошти і є фактичними витратами позивача на ремонт його пошкодженого автомобіля, про що суду надано письмові докази.

Статтею 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно до ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземним транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомить страховика про настання ДТП у встановленому законом строку, зазначеного обов'язку відповідач не виконав.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобовязання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобовязання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обовязку згідно зі статтею 1194 ЦК Українивідшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону № 1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобовязаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України.

Таким чином розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обовязок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Зясувавши в достатньому повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

керуючись ч.3 ст. 209, ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: