У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

Справа № 534/186/16-ц

Провадження № 2/534/261/16

12 лютого 2016 року м. Комсомольськ

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Солоха О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання трудового договору за ініціативи працівника,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом до ФОП ОСОБА_2 про розірвання трудового договору за ініціативи працівника.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 27 січня 2016 року даний позовна заява на підставі ст. 121 ЦПК України була залишена без руху з наданням позивачу строку для виправлення недоліків протягом чотирьох днів з дня отримання ним копії ухвали.

Вказана копія ухвали суду була отримана позивачем 05.02.2016 року, про що свідчить поштове повідомлення.

Зокрема, за вимогами даної ухвали позивачу необхідно було виконати низку вимог щодо усунення недоліків позовної заяви, зокрема, у розумінні ч.1 ст.110 ЦПК України надати доказ його реєстрації місця проживання чи перебування у встановленому законом порядку у м. Комсомольську Полтавської області.

11.02.2016р. на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 з додатками (копія витягу з паспорту ОСОБА_3 та акт від 08.02.2016р.).

З наданої заяви вбачається, що позивач зареєстрований у встановленому законом порядку у м. Миколаївка Донецької області. Позивач вказує, що він проживає у м. Комсомольськ і на підтвердження цієї обставини надає акт від 08.02.2016р.

Разом з тим суддя не може взяти зазначений акт до уваги, оскільки за змістом ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Положення ст.110 ЦПК України передбачають певний перелік справ, підсудність яких визначається за вибором позивача.

Зокрема, ч.1 ст.110 ЦПК України визначено, що позови, котрі виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

За змістом положень ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»:

- реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла;

- довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи;

- документи, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

Як визначено п.1.3 «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» затвердженого наказом МВС від 22.11.2012р. №1077 реєстрація місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України в районах, районах у містах, містах обласного у день подання особою документів.

Разом з тим акт від 08.02.2016р. складений певними особами лише констатує факт знаходження ОСОБА_1 за вказаною адресою на момент складання даного акту і не може підтверджувати зареєстроване у встановленому порядку місце проживання чи перебування позивача.

Як вбачається із позовної заяви та уточнення до неї: місцезнаходження відповідача - м. Полтава, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання чи перебування позивача є - м. Миколаївка Донецької області.

У контексті п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України позовна заява повертається у разі коли справа не підсудна цьому суду.

Суддя вказує, що позивач має право звернутися до суду за місцем знаходження відповідача (м. Полтава) або за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання чи перебування позивача (м. Миколаївка Донецької області).

Відповідно до ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення позовної заяви.

З огляду на викладене, ця справа не підсудна Комсомольському міському суду Полтавської області та, відповідно до п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України, має бути повернута позивачеві.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, ст.7 ЗУ «Про судовий збір», суддя,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання трудового договору за ініціативи працівника повернути позивачу разом з усіма додатками до неї.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Згідно ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Розяснити позивачу його право звернутися до суду за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання чи перебування позивача або за місцем знаходження відповідача

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, - протягом п'яти днів з дня отримання її копії до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_4

Згідно з оригіналом.

Суддя О.В. Солоха