Справа № 515/1600/16-ц
Провадження № 2/515/2899/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючої - судді Семенюк Л.А.

за участю секретаря Унгурян Т.В.

позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача представника Нерушайської сільської ради

Татарбунарського району Одеської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

27 вересня 2016 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, посилаючись на наступні обставини.

23 серпня 2013 року в м.Татарбунари Одеської області помер її дядько ОСОБА_3.

Після смерті спадкодавця залишився житловий будинок з будівлями та спорудами №104, по вул. Калинова в с. Нерушай Татарбунарського району Одеської області та земельна ділянка площею 4,41 га, кадастровий номер :01:001:0267, розташована та території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ №020608, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією в Одеській області 16.03.2004 року на імя ОСОБА_3, який помер 23 серпня 2013 року.

Вищевказану земельну ділянку та житловий будинок позивачка має право успадкувати в порядку пятої черги за законом.

Після смерті спадкодавця позивачка ОСОБА_1 своєчасно звернулась до Державного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону з причини відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Після зазначеної відмови нотаріуса позивачка звернулась до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовної заявою до Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування лише щодо земельної ділянки, оскільки через брак коштів не мала фінансової можливості одночасно вирішити питання про визнання права власності й на житловий будинок.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 01.06.2016 року позовні вимоги позивачки були задоволені та визнано за нею право власності на спадкову земельну ділянку.

На теперішній час виникла необхідність прийняти у спадщину зазначений житловий будинок, тому позивачка вимушена звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на вищезазначене спадкове майно.

Представник позивачки ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.38).

Представник Нерушайської сільської ради в судове засідання не зявився, але направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, не заперечуючи проти вимог позову (а.с.42).

Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України не здійснюється.

З урахуванням належного сповіщення сторін про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представників сторін.

Дослідивши позовну заяву та надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка є спадкоємцем по закону в порядку пятої черги по закону після смерті ОСОБА_3, що вбачається з наступних доказів:

- рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.11.2015 року (а.с.5) яким вимоги заяви ОСОБА_1 задоволені й встановлено факт родинних відносин між померлим 23.08.2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як племінницею померлого;

- рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 01.06.2016 року (а.с.7-8), яким за ОСОБА_1, як спадкоємцем пятої черги за законом, визнано право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 4,41 га, яка розташована на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ОД №020608 від 16.03.2004 року, яка належала ОСОБА_3, померлому 23.08.2013 року;

- копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 351681 від 29.08.2013 року (а.с.10), якою підтверджується, що ОСОБА_3 помер 23.08.2013 року в м. Татарбунари Одеської області;

- копії договору купівлі-продажу 21.04.1986 року, зареєстрованого в реєстру за №25 (а.с.11-12) згідно якого ОСОБА_3 купив у ОСОБА_5 житловий будинок , житловою площею 54 кв.м, який розташований по вул. Калинова (колишня Калініна), 104 в с. Нерушай Татарбунарського району Одеської області;

-копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №104 по вул. Калинова в с. Нерушай Татарбунарського району, виготовленого 19.08.2016 року (а.с.14), із зазначенням характеристик будівель та споруд, планом будинку та схематичним планом земельної ділянки;

- копії довідки ТОВ Татарбунарське РБТІ та РОН № 171 від 26.09.2016 року (а.с.15), згідно якої вартість спадкового житлового будинку, розташованого по вул. Калинова (колишня вул.Калініна), 104 в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області складає 86368 грн;

-виписки по Нерушайській сільській раді Татарбунарського району Одеської області з погосподарської книги №4 за 2016 рік (а.с.19), згідно якої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований в житловому будинку №104 по вул. Калинова в с. Нерушай Татарбунарського району Одеської області, загальною площею 115 кв.м;

-довідки виконавчого комітету Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області за №727 від 01.08.2016 року (а.с.20), якою підтверджується, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на момент смерті, 23.08.2013 року був зареєстрований та проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3.

Листом нотаріуса (а.с.29) підтверджується, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Із інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 20.05.2016 року (а.с.33) вбачається, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3, померлого 23.08.2013 року, державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 55763548, зареєстрована у нотаріуса за № 22/2014 від 20.02.2014 року (а.с.33) за заявою ОСОБА_1 (а.с.31).

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Так, у пяту чергу, як передбачено ст.1265 ЦК України, право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

Відповідно до п. 4.15 Розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року "видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, нотаріусом проводиться після подання до нотаріальної контори правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві".

Таким чином, між сторонами виникли спадкові правовідносини, які неможливо вирішити в позасудовому порядку через відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документу на житловий будинок, належний йому на праві власності. Разом з тим, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності спадкодавцю ОСОБА_3 на праві приватної власності нерухомого майна, а саме житлового будинку по вул. Калинова, 104 в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області, про що свідчить довідка сільської ради (а.с.20) та договір купівлі-продажу нерухомості (а.с.11-12). Відповідно до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.11.2015 року (а.с. 5-6) встановлено факт родинних відносин між позивачкою як племінницею спадкодавця ОСОБА_3, який помер 23.08.2013 року. Крім того, судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець пятої черги за законом, частково прийняла спадщину, що підтверджується рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 01.06.2016 року(а.с.7-8), згідно якого за нею визнано право власності на належну спадкодавцю земельну ділянку. Вказаним рішенням встановлено, що спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрита за заявою позивача (а.с.23), інших спадкоємців не має. Вказані обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За вказаних обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, які є достатніми та узгоджуються між собою, за відсутності заперечень відповідача, який визнає вимоги позову (а.с.42), суд вважає, що за ОСОБА_1 має бути визнано право власності по закону в порядку в пятої черги на житловий будинок, розташований по вул. Калинова, 104 в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області, що залишився після смерті ОСОБА_3, померлого 23.08.2013 року.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217,1218, 1258, 1265 1268 ЦК України, ст.ст.58, 59, 60,61, 197, 208, 209, 213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1, як спадкоємцем пятої черги по закону, право власності на житловий будинок, розташований по вул. Калинова, 104 в с. Нерушай Татарбунарського району Одеської області, що залишився після смерті ОСОБА_3, померлого 23 серпня 2013 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Семенюк