АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3305/16 Головуючий 1 інстанції Шишкін О.В.
Справа № 638/8734/15-ц Доповідач: Коровін С.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Коровіна С.Г.

суддів - Коваленко І.П., Довгаль А.П.,

при секретарі - Личак А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківський національний академічний театр опери та балету ім. М.В. Лисенка» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року позивач, ОСОБА_1, звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова із позовом до відповідача, яким просила суд визнати незаконним та скасувати наказ генерального директора Державного підприємства «Харківський національний академічний театр опери та балету ім. М. В. Лисенка» від 30 квітня 2015 року № 56к «Про звільнення», поновити ОСОБА_1 на роботі в Державному підприємстві «Харківський національний академічний театр опери та балету ім. М. В. Лисенка» на посаді концертмейстера з класу балету підрозділу балетна трупа, а також стягнути з Державного підприємства «Харківський національний академічний театр опери та балету ім. М. В. Лисенка» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 50 000, 00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, з урахуванням уточнення, позивачем вказано про те, що згідно з наказом генерального директора Державного підприємства «Харківський національний академічний театр опери та балету ім. М. В. Лисенка» від 30 квітня 2015 року № 56к «Про звільнення», ОСОБА_1, звільнено з роботи з посади концертмейстера з класу балету підрозділу балетна трупа за скороченням штату працівників на підставі п. 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України. Зазначений наказ позивач вважає незаконним у зв'язку із тим, що він не відповідає вимогам частини першої статті 42 Кодексу законів про працю України, якою встановлено переважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, а саме - при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

У судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 підтримала у повному обсязі та посилалася на вказані у позовній заяві та заяві про зміну підстав позову підстави.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 березня 2016 рокускасувати, та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначено, що суд при ухваленні рішення не з'ясував всіх обставин по справі, які мали значення, а саме те, що суд ухилився від дослідження того факту, що лише двоє із чотирьох концертмейстерів із класу балету, в тому числі і позивач, відповідають встановленим державою кваліфікаційним вимогам. Неналежна правова оцінка даного факту призвела до неправильно, на думку ОСОБА_1, застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а саме, положень ст. 42 КЗпП.

Заслухавши доповідача, сторони, перевіривши обставини справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова із позовом до відповідача і просила суд визнати незаконним та скасувати наказ генерального директора Державного підприємства «Харківський національний академічний театр опери та балету ім. М. В. Лисенка» від 30 квітня 2015 року № 56К «Про звільнення», поновити її на роботі в Державному підприємстві «Харківський національний академічний театр опери та балету ім. М.В. Лисенка» на посаді концертмейстера з класу балету підрозділу балетна трупа, а також стягнути з Державного підприємства «Харківський національний академічний театр опери та балету ім. М.В. Лисенка» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 50 000 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно трудового договору від 15 серпня 2012 року та витягу з наказу по Харківському державному академічному театру опери та балету ім. М.В. Лисенка від 15.08.2012 року № 89к, ОСОБА_1 прийнято на посаду концертмейстера балету.

Наказом по театру №18 від 03.02.2015 року внесені зміни до штатного розкладу, а саме: з 01.05.2015 р. виключена одна посада концертмейстера з класу балету підрозділу «Балетна трупа». Тим же наказом для визначення переважного права на залишення на роботі у звязку з скороченням штату створена комісія у складі дев'яти працівників театру. Наказ по театру №18 від 03.02.2015 року позивачем не оскаржувався.

Згідно наказу №26к від 23.02.2015 року попереджено концертмейстера з класу балету ОСОБА_1 про звільнення з 30 квітня 2015 року за скороченням штату (п.1ч.1 ст.40 КЗпП України).

У відповідності до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до вимог ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Згідно витягу з протоколу засідання комісії з питання переважного права для залишення на роботі у звязку із скороченням штату від 13.02.2015 року (а.с. 51), враховуючи порівняльні характеристики усіх концертмейстерів з класу балет, генеральному директору театру запропоновано кандидатуру ОСОБА_1 на звільнення (а.с. 51, 58-60).

При визначенні кандидатури на звільнення, комісією враховувались такі критерії як склад сім'ї (наявність неповнолітніх дітей, які перебувають на утриманні кандидата на звільнення), освіта, стаж роботи в театрі, наявність заохочень, зауважень і доган, наявність соціальних гарантій, що дають переважне право залишатися на роботі, була дана порівняльна оцінка рівня професійної майстерності кожного концертмейстера і оцінка їх ставлення до виконання своїх посадових обов'язків.

Так, згідно довідки по ДП «Харківський національний академічний театр опери та балету ім. М. В. Лисенка» (а.с.61) станом на 13.02.2015 року, тобто на час вирішення питання про скорочення посади концертмейстера з класу балету, такі посади у театрі займали ОСОБА_2, яка має двох дітей 2010 та 2013 років народження, освіта вища; ОСОБА_3, стаж роботи на посаді 17 років, розлучена, дитина 1994 року народження; ОСОБА_4, стаж роботи на посаді 38 років, незаміжня; ОСОБА_1 стаж роботи на посаді 4 роки, незаміжня, відомості про дітей відсутні. Усі зазначені особи мають спеціальність концертмейстера.

Стаж роботи в підрозділі «Балетна трупа» за посадою концертмейстер з класу балету у ОСОБА_1 найменший порівняно з іншими концертмейстерами цього підрозділу, її загальний стаж концертмейстера у театрі з 10.08.2010 р. складає 4 роки 6 місяців, вона має вищу освіту відповідного напрямку, заохочень чи подяк не має, відсутні соціальні гарантії, що дають переважне право залишатися на роботі, творча характеристика задовільна з зауваженнями та пропозиціями. Інші ж концертмейстери, на відміну від позивача, мали заохочення, надбавки за високі досягнення у праці, деякі з них мають неповнолітніх дітей на утриманні, що також було враховано комісією.

Таким чином, вимоги ст.42 КЗпП відповідачем виконані. Доказів на спростування висновків комісії позивачем не надано.

Наказами 26к від 23.02.2015 року та 55-к від 29.04.2015 року, у зв'язку із майбутнім звільненням із займаної посади, у зв'язку із скороченням штату, позивачу були запропоновані вакантні посади. Копії зазначених наказів позивачкою були отримані. Від запропонованих посад вона відмовилась (а.с. 52, 53,56). Наказом по театру від 13.07.2015 року № 93/к на зміну наказу № 56к «Про звільнення» зазначено «вважати датою звільнення концертмейстера з класу балету підрозділу «Балетна трупа» ОСОБА_1 16 липня 2015 року».

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.06.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 08.08.2015 року, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу керівника ДП «ХНАТОБ» від 23.02.2015 року № 26к (зі змінами, внесеними наказом № 55к від 29.04.2015 року) залишено без задоволення, таким чином судом визнано оскаржуваний наказ таким, що відповідає вимогам закону.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що наказом № 56к від 30 квітня 2015 ОСОБА_1 звільнено на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України з дотриманням вимог діючого закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Колегія суддів погоджується з рішенням суду і відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -