Справа № 442/3153/16 Головуючий у 1 інстанції: Нагірна О.Б.
Провадження № 22-ц/783/4989/16 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.,

при секретарі: Куцику І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «Приватбанк» на заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 червня 2016 року у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 81026, 45 доларів США, що за курсом 26,25 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.03.2016 року складає 2126944, 39 грн. за кредитним договором № LVDRAN 15930084 та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» покликалося на те, що 14.05.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № LVDRAN 15930084, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати кредит у розмірі 14877, 54 долари США на термін до 13.05.2015 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування коштами в строки і порядок, встановлений договором, погашення заборгованості відповідно до договору повинно здійснюватися щомісяця в період сплати щомісячними платежами, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрат згідно кредитного договору.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором кредиту виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. В свою чергу відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору.

Внаслідок порушення зобов'язань за кредитним договором у відповідача станом на 25.03.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 92100,92 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом - 17148, 21 долар США, заборгованості по процентах за користування кредитом - 8017, 41 долар США, заборгованості по комісії за користування кредитом - 2139,49 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 64795, 81 доларів США. Також позивач стверджує, що від всієї вище зазначеної суми необхідно відняти 14941, 94 долар США, тобто суму заборгованості, яка була задоволена рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.07.2009 року, тому різниця становить 77158,98 доларів США, а також штрафів відповідно до договору - 9,52 доларів США фіксованої частини, 3857,95 доларів США - процентної складової, таким чином сума заборгованості становить 77158,98 доларів США.

Оскаржуваним заочним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Заочне рішення суду оскаржило ПАТ КБ «Приватбанк».

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права та з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема, зазначає, що ухвалення рішення Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області від 29.07.2009 року у справі за позовом ЗАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору в розмірі 14941 доларів США 94 центи не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов'язань, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов»язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених умовами договору. Стверджує, що оскільки кредитний договір не був розірваний та не припинив свою дію, тому після прийняття судового рішення позичальнику продовжує і надалі нараховуватися заборгованість. На даний час рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.07.2009 року не виконано боржником. Вважає, що ні кредитним договором, ні діючим законодавством не передбачено, що ухвалення рішення є підставою для припинення правовідносин сторін, тому суд незаконно відмовив у позові банку щодо стягнення залишку боргу по кредиту за інші періоди. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.05.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір № LVDRAN 15930084. Згідно договору банк зобов'язався надати кредит у розмірі 14877,54 долари США на термін до 13.05.2015 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування коштами в строки і порядок, встановлений договором (а.с. 8-12).

В порушення вказаних умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту із його складовими частинами відповідно до розрахунку заборгованості ( а.с. 4-6).

Відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.07.2009 позов ЗАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 задоволено, стягнено з останнього заборгованість за кредитним договором № LVDRAN 15930084 від 14.05.2008 року в сумі 14941 долар США 94 центи та судові витрати в розмірі 1180 грн. 53 коп. (а.с. 3).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що мало місце стягнення всієї заборгованості, строк дії договору закінчився, а між сторонами існують лише невиконані зобов'язальні правовідносини.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може із наступних підстав.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання відповідачем рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.07.2009 року, відтак колегія суддів приходить до висновку, що вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у даному випадку мають місце порушення відповідачкою прав позивача, які слід захистити шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача 31172,58 дол. США заборгованості за кредитним договором, а саме: 17148,21 дол. США заборгованість за кредитом; 8017,41 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 2139,49 дол. США заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 9,52 дол. США штраф (фіксована частина); 3857,95 дол. США штраф (процентна складова).

Колегія суддів також приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф, пеня - це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою.

Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому, закон дозволяє сторонами домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зокрема, з розрахунку заборгованості вбачається, що сума неповернутих кредитних коштів складає 17148,21 дол. США, а сума пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 64795,81 дол. США, що суттєво перевищує розмір основного боргу.

А відтак, враховуючи положення ч.3 ст.551 ЦК України, з урахуванням диспозитивності, не співмірності пені з розміром основного боргу колегія суддів приходить до висновку про зменшення заявленого розміру пені з 64795,81 дол. США до розміру заборгованості за кредитом, а саме - до 27305,11 доларів США, що згідно офіційного курсу валют на день ухвалення рішення (1 дол. США = 25,558 грн.) еквівалентно 697864 грн.

Задовольняючи частково апеляційну скаргу та частково позовні вимоги, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 2567 грн. 61 коп.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч.1 ст. 307, ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 червня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 31172,58 дол. США заборгованості за кредитним договором та пеню в розмірі 697864 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати в розмірі 2567 грн. 61 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Крайник Н.П.

Судді: Мельничук О. Я.

Савуляк Р. В.