АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Справа №635/5559/15-ц. Головуючий 1 інст.: - ОСОБА_1
Провадження №22-ц/790/1505/16. Суддя-доповідач: - ОСОБА_2 Категорія: договірні.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - ОСОБА_2,

суддів: - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участю секретаря: - ОСОБА_5,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 грудня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 - про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» ( далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором №SAMDN0750, посилаючись на те, що 10 листопада 2006 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач уклали договір, за умовами якого банк надав ОСОБА_6 кредит для придбання автомобіля у розмірі 105 174 грн. 72 коп. на строк до 9 листопада 2013 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в строки та порядку, встановленими договором.

У звязку з невиконанням ОСОБА_6 своїх зобовязань за кредитним договором станом на 13 травня 2015 року утворилась заборгованість в сумі 504 183 грн. 43 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 77 015 грн. 45 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 115 007 грн. 57 коп.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 22 612 грн. 41 коп.; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 289 548 грн.

Відповідач ОСОБА_6 в особі свого представника, позов не визнав.

При цьому посилався на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропущено строк позовної давності на звернення з позовом до суду.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з підстав, передбачених п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності на звернення з позовом до суду за захистом свого порушено права.

Проте, погодитися повністю з таким висновком суду не можна, оскільки він дійшов його з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 10 листопада 2006 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 уклали договір №SAMDN0750 про відкриття карткового рахунку і обслуговування платіжної карти «АвтоРозстрочка», за умовами якого банк надав клієнту пакет послуг, для чого відкривав клієнту картковий рахунок і видав платіжну картку на умовах: тип картки - «АвтоРозстрочка», вид картки - особова, строк дії картки - два роки, валюта карткового рахунку - гривня (пункт 1.1 договору).

В розмірі платіжного ліміту карткового рахунку клієнт або його довірена особа використовують картку як засіб для безготівкових розрахунків за товари (послуги) для перерахунку засобів з карткового рахунку на рахунки інших осіб і здійснення інших операцій, передбачених угодою сторін і законодавством України (пункт 2.1 договору).

Клієнту або його довіреній особі банком надаються послуги: поповнення карткового рахунку, підключення до системи Internet-banking (Приват-24), Mobile-banking шляхом отримання кодів доступу в банкоматах банку; надання кредитного ліміту на умовах, які будуть вказані в додатковій угоді до даного договору. Операції по картковому рахунку здійснюються у відповідності з діючим законодавством, Правилами користування платіжними картами (пункт 2.2 договору).

Підписанням договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений з тарифами банку, правилами, які зобовязується виконувати (пункт 3.1 договору).

Згідно п. 6.5 договору клієнт зобовязується погашати заборгованість по кредитному ліміту, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, Правилами користування платіжними картами і Тарифами банку.

Відповідно до п. 8.5 договору у випадку невиконання або неналежного виконання банком і клієнтом цього договору сторони несуть відповідальність у відповідності з діючим законодавством (а. с.6-8).

Крім того, 10 листопада 2006 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 уклали додаткову угоду №2 до договору №SAMDN0750 про відкриття карткового рахунку і обслуговування платіжної карти «АвтоРозстрочка», згідно якої ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_6 кредитний ліміт «Торговий фіксований» у вигляді невідновлюваної кредитної лінії в сумі 105174 грн. 73 коп. на строк до 9 листопада 2013 року включно, для придбання автомобіля. Процентна ставка по кредитному ліміту встановлена у розмірі 0,75 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредитному ліміту із розрахунку 360 днів на рік, а також щомісячно в розмірі 0,5 % від суми виданого кредитного ліміту, комісії за резервування засобів у відповідності з п. 31 додаткової угоди і винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 39 додаткової угоди (пункт 1.1 додаткової угоди №2).

Погашення заборгованості за цією угодою здійснюється у наступному порядку: щомісячно у період сплати, за який приймається період з 1 по 20 число кожного місяця, клієнт повинен вносити на картковий рахунок грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 2261, 26 грн. для погашення заборгованості по даній угоді, яка складається із заборгованості по кредитному ліміту, відсоткам, винагороди, комісії (пункт 1.2 додаткової угоди №2).

Клієнт зобовязується використовувати кредитний ліміт на цілі, зазначені у п. 1.1 додаткової угоди; виплачувати відсотки за користування кредитним лімітом згідно з п. 1.1, 16.1, 16.2, 16.3, 22, 23 додаткової угоди; виплатити банку винагороду і комісії згідно з п. 1.1, 28, 31, 39 додаткової угоди; погашення кредитного ліміту провести в порядку, сумах і строки, передбачені п. 1.1, 16.3 додаткової угоди (пункти 17.1 - 17.4 додаткової угоди №2).

При порушенні клієнтом будь-якого із зобовязань, передбачених п. п. 17.2, 17.3 додаткової угоди, банк має право нарахувати, а клієнт зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,1 % від суми поточної заборгованості по кредитному ліміту (пункт 32 додаткової угоди №2) (а. с. 9-14).

З 2009 року ОСОБА_6 свої зобовязання за вказаним договором не виконував.

6 серпня 2009 року ОСОБА_6 надав співробітникам ПАТ КБ «ПриватБанк» нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважив їх продати переданий ним у заставу банку автомобіль DADI ВDD491 E, 2006 року випуску, державний номер АХ 8655АО для погашення заборгованості, яка виникла за договором №SAMDN0750 від 10 листопада 2006 року ( а. с.127).

28 квітня 2010 року автомобіль ОСОБА_6 був реалізований співробітниками ПАТ КБ «ПриватБанк» за ціною 55 700 грн., а кошти отримані від реалізації заставленого майна були розподілені банком наступним чином: 985 грн. 97 коп. - на погашення комісії; 1121 грн. 97 коп. - податок з власника транспортного засобу; 1287 грн. 14 коп. - на погашення відсотків; 4938 грн. 37 коп. - на погашення тіла кредиту; 8413 грн. 92 коп. на погашення комісії; 26042 грн. 25 коп. - на погашення відсотків; 12910 грн. 59 коп. - на погашення пені (а. с.145 -158)

Згідно розрахунку ПАТ КБ «ПриватБанк», наданого до суду першої інстанції, заборгованість ОСОБА_6 за договором №SAMDN0750 станом на 13 травня 2015 року становить 504 183 грн. 43 коп., з яких заборгованість за кредитом - 77 015 грн. 45 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 115 007 грн. 57 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 22 612 грн. 41 коп.; заборгованість по пені за несвоєчасне виконання зобовязань - 289 548 грн. ( а. с. 5).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дішов висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності на звернення з позовом до суду за захистом свого порушеного права, перебіг якого почався у 2010 році та про застосування якого заявлено представником відповідача під час розгляду справи.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, оскільки він дійшов його з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання ( ч.1 та ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналізуючи умови додаткової угоди №2 до договору №SAMDN0750 від 10 листопада 2006 року та зміст вказаних правових норм, колегія суддів приходить висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, в щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення строку повного погашення кредиту.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_6 зобовязаний був повернути позичальнику кредитні кошти в строк до 8 листопада 2013 року.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовною заявою про захист свого порушеного права 27 липня 2015 року.

Таким чином, перебіг загального строку позовної давності на звернення з позовом до суду розпочався для ПАТ КБ «ПриватБанк» 27 липня 2012 року та закінчився 27 липня 2015 року.

За таких обставин, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що позивачем пропущено трьохрічний строк позовної давності на звернення з позовом до суду за захистом свого порушеного права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та ухвали нове рішення про часткове задоволення позову.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із розрахунку ПАТ КБ «ПриватБанк», наданого до суду апеляційної інстанції вбачається, що заборгованість ОСОБА_6 за тілом кредиту за період з 27 липня 2012 року по 8 листопада 2013 року становить 31 038 грн. 69 коп.

Заборгованість по процентам за користування кредитом становить 53 710 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом становить 8416 грн. 92 коп.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором за один рік становить 14 204 грн. 02 коп., а всього 107 369 грн. 99 коп. (а. с. 206-210).

Зважаючи на те, що відповідач не виконав свої зобовязання за договором невідновлювальної кредитної лінії, судова колегія вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в межах загального строку позовної давності у розмірі 31 038 грн. 69 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 53710 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 8416 грн. 92 коп., а всього 93 165 грн. 97 коп.

В іншій частині позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволенню не підлягає, оскільки позивачем пропущено загальний та спеціальний строк позовної давності на звернення з позовом суду за захистом свого порушеного права в частині стягнення заборгованості за кредитом та штрафних санкцій у вигляді пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розмірі задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем при зверненні з позовом в суд сплачено на користь держави судовий збір у розмірі 3654 грн. ( а. с.24).

Крім того, позивачем при подачі апеляційної скарги на рішення суду сплачено на користь держави судовий збір у розмірі 4019 грн. 40 коп. ( а. с.188).

Зважаючи на те, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню на загальну суму 93 165 грн. 97 коп., судова колегія вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» понесені позивачем судові витрати у розмірі 931 грн. 65 коп. (1 % від розміру задавлених позовних вимог) та у розмірі 1024 грн. 82 коп.( 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви), а всього 1956 грн. 47 коп.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити - частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 грудня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити - частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 93 165 (девяносто три тисячі сто шістдесят пять) грн. 97 (девяносто сім) коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 1956 грн. (одну тисячу девятсот пятдесят шість) грн. 47 (сорок сім) коп.

В іншій частині позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання н им законної сили.

Головуючий:

Судді: