Справа № 642/9524/14-ц
Провадження 2р/642/2/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Пашнєва В.Г.,

за участю секретаря Балан Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 5 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання дітей з матір'ю та стягнення аліментів на утримання дітей, -,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2015 року рішенням Ленінського районного суду м.Харкова позовні вимоги були частково задоволені, визначено постійне місце проживання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем проживання матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою : АДРЕСА_1. та стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дітей : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 643 грн. щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 31 жовтня 2014 року до досягнення кожною дитиною повноліття, а разом на двох дітей 1286 грн. щомісячно.

ОСОБА_1 подано до суду заяву про розяснення вищезазначеного рішення в порядку ст. 221 ЦПК України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 зявився. Заяву підтримав та просив її задовольнити.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 зявилась. В заяві просила відмовити, як необґрунтованої.

Представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Суд заслухавши учасників процесу, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 208 ЦПК України, судові рішення викладаються у таких формах:

1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Таким чином, зазначеною статтею, визначена форма судового рішення, яка підлягає розясненню.

В розумінні ч.2 ст. 221 ЦПК України, розясненню підлягає рішення суду, яке має виконуватись як у добровільному порядку, так і примусово.

Статтею 221 ЦПК України передбачено, що якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

Разом з тим, пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення» визначає, що відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Таким чином, роз'яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків, які стосуються недотримання його ясності та визначеності, а тому судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час його виконання.

Як вбачається із змісту зазначеного рішення суду, останнє є зрозумілим і таким, що не припускає іншого тлумачення, в мотивувальній його частині чітко встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини, чітко викладена резолютивна частина в межах заявлених позовних вимог та вказано, чому суд прийшов до відповідного висновку, у звязку з чим на переконання суду дане рішення не потребує додаткових роз'яснень.

Таким чином, заявник просить постановити ухвалу, якою фактично просить змінити по суті зміст ухваленого рішення, що не відповідає вимогам ст. 221 ч. 1 ЦПК України про можливість розяснення рішення суду, але без зміни його змісту.

Таким чином, рішення суду від 05.01.2015 року є чітким та не містить в собі кілька можливих варіантів його тлумачення і є повністю зрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання.

За таких обставин суд вважає, що заява про розяснення рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 221 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 5 січня 2015 року - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу постановлену без участі особи, яка її оскаржує, може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Г. Пашнєв