Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 лютого 2016 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі - Ковальовій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності на 5/100 будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8.

Позивач до судового засідання з*явилася, направила свого представника.

Представник позивача до судового засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до судового засідання не з*явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін.

Обставини справи, встановлені судом.

Рішенням Центрального районного Виконавчого комітету №81 від 30.07.1998 року «Про зміну ідеальних часток у будинковласництвах» встановлено ідеальні частки за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_9 - 21/100; ОСОБА_8 - 5/100, ОСОБА_2 - 6/100, ОСОБА_10 - 12/100; ОСОБА_11 - 26/100, ОСОБА_6 - 11/100, ОСОБА_3 - 13/100, ОСОБА_4 - 6/100.

Згідно свідоцтва про право власності від 10.08.1998 року ОСОБА_8 є власником 5/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1.

Згідно довідки від 06.06.2013 року за вих. №2-2363, виданої Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_8 - 5/100, ОСОБА_2 - 6/100, ОСОБА_3 - 18/100, ОСОБА_4 - 6/100, ОСОБА_5 - 42/100, ОСОБА_6 - 11/100, ОСОБА_7 - 12/100.

17.11.2011 року ОСОБА_8 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Швейновою Н.С., за реєстровим №1163, згідно якого ОСОБА_8 все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати і на що буде мати право на день її смерті, заповіла ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла

Згідно довідки від 30.03.2012 року за №6/2411, виданої Відділом громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, у зв*язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю паспорт громадянина України на ім*я «ОСОБА_1» у встановленому законом порядку було вилучено і вона була документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон на ім*я «ОСОБА_1», в якому по батькові «ОСОБА_1» не вказується.

ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.11.2015 року, виданої приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Шилиною Г.М., ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на все майно у зв*язку з тим, що представником спадкоємця ОСОБА_1 - ОСОБА_17 не були пред*явлені документи щодо належності частини домоволодіння падкодавцю ОСОБА_8

Відповідно до положень глави 89 ЦКУ, якою визначено порядок оформлення права на спадщину, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно і зареєструвати право на таку спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, оскільки право власності на таке майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації.

Згідно зі ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 указаного Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Згідно зі ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику в справах про спадкування", а саме - свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

У відповідності до ст. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Виходячи з наведеного, за позивачем, як за спадкоємцем за заповітом на майно, заповідане йому, відповідно до положень ст.1235 ЦК України, належить визнати право власності в порядку успадкування за заповітом на 5/100 часток будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8, задовольнивши позовні вимоги.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 60, 62, 209, 213 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 5/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова