АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 683/297/13-ц
Провадження № 22-ц/792/977/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар - Гриньова А.М.,

з участю апелянта та його представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 квітня 2013 року,

встановила:

В лютому 2013 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Старокостянтинові Хмельницької області.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що після смерті матері відкрилася спадщина за законом на рухоме та нерухоме майно.

Вона є спадкоємцем за законом першої черги, однак пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не була обізнана із законом, перебувала у важкому психологічному стані в зв'язку зі смертю матері, доглядала за хворою дитиною.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 квітня 2013 року позов було задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Старокостянтинів Хмельницької області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неповне встановлення судом обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначив, що суд порушив його право на справедливий суд, оскільки не повідомив про час та місце розгляду справи, в зв'язку з чим він був позбавлений можливості прийняти участь в розгляді справи судом і не був обізнаний з ухваленим рішенням, копію якого отримав лише 31.03.2016 року. Крім того судом було допущено порушення норм ЦК України, оскільки визнано поважними причини пропуску строку для подання зави про прийняття спадщини позивачем такі обставини, які відповідно до норм закону не є поважними причинами.

В суді апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу визначено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим оспорюване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Судом встановлено, що після смерті матері позивача ІНФОРМАЦІЯ_3 року, ОСОБА_3, відкрилася спадщина за законом на рухоме та нерухоме майно, зокрема, грошовий вклад в ВАТ „Ощадний банк України".

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є її дочка, позивач ОСОБА_1 та чоловік, відповідач ОСОБА_2

На день відкриття спадщини померла постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 спільно з чоловіком, ОСОБА_2 та внуком, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що зазначено в довідці виконкому Старокостянтинівської міської ради № 1023 від 05.03.2013 року (а.с. 21).

При цьому, як вбачається з паспортних даних, ОСОБА_1 була знята з реєстрації за вищевказаною адресою 03.10.2007 року, і на день відкриття спадщини проживала окремо від спадкодавця.

Задовольняючи позов суд виходив з поважності причини пропуску позивачем шестимісячного строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, оскільки ОСОБА_1 не була юридично обізнана з процедурою оформлення спадщини, здійснювала догляд за хворою дитиною, зазнала душевних хвилювань через смерть матері.

Однак такий висновок суду є необґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В пункті 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи встановлені вище обставини справи слід прийти до висновку, що в даному випадку причини, на які посилається позивач, як на підставу задоволення позову, не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, зважаючи на вимоги закону.

Правова необізнаність ОСОБА_1, догляд за хворою дитиною об'єктивно не позбавили її можливості звернутися до нотаріальної контори у шестимісячний строк з дня смерті матері, враховуючи, що місцем відкриття спадщини є місто Старокостянтинів, в якому фактично проживала позивач та її хвора дитини як на дату відкриття спадщин, так і після цього. Хворий син ОСОБА_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, періодично проходив курс лікування у медичних закладах м. Старокостянтинова та Хмельницької області, що підтверджується копіями медичних документів, наданих позивачем.

Таким чином зазначені позивачем обставини об'єктивно не могли вплинути на її спроможність реалізувати своє право на прийняття спадщини шляхом подання до нотаріального органу (нотаріуса) м. Старокостянтинова заяви про прийняття спадщин протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Однак суд не врахував вищевказані вимоги закону та обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Слід також звернути увагу на порушення судом вимог процесуального закону, зокрема ст.ст. 6, 10, 27, 31, 38, 77 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 судом був залучений до участі в справі в якості відповідача, оскільки відповідно до наявної в суді інформації, він на дату смерті ОСОБА_3 перебував з нею у зареєстрованому шлюбі та постійно проживав спільно за однією адресою.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, відповідно до ч. 1 ст. 1261, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину.

Суд не здійснив належного повідомлення відповідача про час та місце проведення розгляду справи, про що свідчить повернення без вручення судової повістки з відміткою поштового відділення про закінчення терміну зберігання (а.с.28), а копію оскаржуваного рішення суду він отримав лише 31.03.2016 року, про що свідчить розписка на заяві (а.с. 38).

Тим самим судом було порушено основні принципи цивільного судочинства щодо права особи на судовий захист своїх прав та інтересів, відновлення якого в порядку ст. 13 ЦПК України проведено судом апеляційної інстанції.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами в порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України.

З необхідних 252,34 грн. судового збору за подання апеляційної скарги апелянтом було сплачено 584,60 грн., тому з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягнення саме 252,34 грн.

Керуючись ст.ст.307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 квітня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 252,34 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Головуючий у першій інстанції - Сагайдак І.М. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 39