Провадження №2/522/751/16
УХВАЛА

17 лютого 2016 року Приморський районний суд міста ОСОБА_1

у складі: головуючого судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2» про забезпечення його позову до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2015 року ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2» звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_3, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки б/н від 12.06.2007 року, а саме: на квартиру АДРЕСА_1.

16.02.2016 року представник позивача ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладання арешту на стоян очне місце №1, розташоване за адресою: м.Одеса, вул.. Довженка, 4-а, загальною площею 22,5 кв.м. та належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого ПНОМНО ОСОБА_1 24.07.2007 року та зареєстрованого в реєстрі за №3164.

В обґрунтування вимог заяви позивач вказує, що сума заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №5430476 від 12.06.2007 року складає 63 264,94 дол. США та 3 411,57 грн.. Крім того, ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх зобовязань за вищевказаним кредитним договором, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення первісного позову, у звязку з чим просить накласти арешт на вищезазначене майно.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд прийшов до наступного.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обовязковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного звязку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що 12.06.2007 року між ЗАТ «Перший Український ОСОБА_2 банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №5430476.

В забезпечення виконання всіх зобовязань ОСОБА_3 перед ПАТ «Перший Український ОСОБА_2 банк», що випливають з кредитного договору №5430476 від 12.06.2007 року, 12.06.2007 року між вищевказаними особами було укладено іпотечний договір згідно якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_2 та вартість якого, за домовленістю сторін на момент укладання договору, оцінено у 1 772 845 грн..

Таким чином, вартість заставленого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 на сьогоднішній день по курсу НБУ складає 65612,81 дол. США.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки вартість заставленого майна на сьогоднішній день повністю задовольняє вимоги позивача за основним зобовязанням.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2» про забезпечення його позову до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Ільченко

17.02.2016