Справа № 2-4631/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Коціпак З.П.

з участю прокурора Нірода М.В.,

обвинувачених - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

захисника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Ужгород, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 12.01.2015 р. про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 12.01.2015 р. про обвинувачення ОСОБА_1, ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 17.06.2016 р. обвинуваченому ОСОБА_2 продовжено строк тримання під вартою до 2-ох місяців - до 16 серпня 2016 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобовязаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити строки тримання обвинуваченому ОСОБА_2 під вартою до двох місяців у звязку із наявними ризиками передбаченими КПК України, що не зменшились на час розгляду справи. Просив врахувати особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин у період іспитового строку, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні.

Захисник обвинуваченого не погодився з доводами прокурора, просив суд змінити обраний відносно ОСОБА_2 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_2 погодився з думкою захисника, просив суд змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт..

Заслухавши доводи учасників судового провадження, виходячи з вимог ст.331 КПК України суд приходить до наступного.

До спливу продовженого строку суд зобов'язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків. Застосування таких заходів завжди повязано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобіганню спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні : перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином ; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Запобіжні заходи застосовуються за наявності обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії викладені вище.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків , зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров'я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_2, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув'язнення.

Аналізуючи доцільність подальшого застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою, суд враховує наступне.

Суд вважає, що передбачені ст. 177 КПК України, ризики визнані доведеними, згідно судових рішень, якими щодо підозрюваного ОСОБА_2, обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також продовжувався строк його тримання під вартою.Судом встановлено наявність ризиків можливості вчинити інше правопорушення, переховуватися від суду, враховуючи, що обвинувачений раніше судимий, зокрема : 12.05.2014 року Ужгородським міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі та з застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, проте уже 26.02.2016 року останній був повідомлений слідчим про підозру у вчиненні злочину , тобто до закінчення терміну випробування, ОСОБА_2, правоохоронними органами уже був підозрюваний у вчиненні інших злочинів, що, в поєднанні з наявними у суді даними про його особу, який неодружений, не працює, раніше судимий тобто не виправдав ступінь довіри виражений йому судом, свідчить про обґрунтованість наявності таких ризиків та про неможливість їх уникнення при застосуванні більш м'яких запобіжних заходів. Вказані ризики доводяться вагомістю доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_2, кримінального правопорушення.

Також, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об'єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості невиходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, яке йому інкримінуються, тяжкістю покарання, яке йому загрожує - згідно санкції статті Кримінального кодексу україни, за злочин, що йому інкримінується за ч.3 ст.185 КК України , може бути призначено покарання у виді позбавленням волі на строк від 3 до 6 років, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м'який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_2 до двох місяців.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м'якого запобіжного заходу, отже суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, під вартою на період судового розгляду справи , але не більше ніж на 60 днів - до 15 год. 30 хв. 13 жовтня 2016 року.

Копію ухвали надіслати начальнику віддлу ДДПВП України Закарпатської області, Закарпатської УВП №9.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4