Справа № 202/2373/16-ц
Провадження № 2/202/1476/2016
13 травня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.
при секретарі Журавльов А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,-
Позивачка 13.04.2016 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання посилаючись на те, що вона знаходилася з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням суду від 07.10.2015 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від шлюбу мають повнолітнього сина, який на даний час навчається у Дніпропетровському державному аграрно-економічному університеті. Крім того, син є інвалідом 3 групи з діагнозом - інсулінозалежний цукровий діабет І типу. Просила стягнути з відповідача на утримання повнолітнього сина аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову і до досягнення ним 23 років.
Позивач у судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Третя особа у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи без його участі.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось і журнал судового засідання не вівся.
Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між сторонами було розірвано 07.10.2015 року. Згідно довідки № 26/1752 від 11.04.2016 року ОСОБА_3 є студентом 3-го курсу денна форма навчання факультету ветеринарної медицини Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету, форма навчання - бюджет, отримує стипендію, термін навчання з 01.09.2013 року до 01.07.2017 року. Син повністю знаходиться на забезпеченні своєї матері.
У відповідності ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, у випадку, якщо вони продовжують навчання й у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років з умовою, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
При визначенні розміру матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання, судом враховується вартість проїзду до навчального закладу, харчування та витрати на підручники. Тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В іншій частині позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, оскільки правила статті 185 Сімейного кодексу України поширюються на правовідносини щодо обов'язку батьків по утриманню неповнолітніх дітей. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, передбачений главою 16 Сімейного кодексу України, однак норми цієї глави не поширюють дію положень ст. 185 Сімейного кодексу України на правовідносини, які виникають між батьками з приводу їх участі в утриманні повнолітніх дочки, сина.
Відповідно до частин 1, 2 статті 79 Цивільно-процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: - позивачі - у справах про стягнення аліментів.
Відповідно до частини 3 статті 88 Цивільно-процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
З відповідача відповідно до вимог частини 3 статті 88 Цивільно-процесуального кодексу України необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок.
Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до пункту 1 частини 1 та частини 2 статті 367 Цивільно-процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 184, 198, 199, 200 СК України, ст. ст. 3, 7, 14, 57, 88, 212, 214, 215, 223-226, 367 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягувати щомісяця з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН: НОМЕР_2) на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13 квітня 2016 року і до закінчення навчання, тобто до 01.07.2017 року.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН: НОМЕР_1) судовий збір на користь держави у розмірі 551 гривень 20 копійок.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.Г. Зосименко