Справа №681/956/16-ц
Рішення

іменем України

20 жовтня 2016 року

Полонський районний суд Хмельницької області в складі судді Бобяка Б.В., з участю секретаря Будника Д.О., з участю позивачки та її адвоката ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в залі суду в м. Полонному за позовом ОСОБА_3 до Понінківського професійного ліцею про визнання недійсним та скасування наказу про звільнення з роботи та поновлення на роботі,

встановив:

01 липня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Понінківського професійного ліцею (далі Ліцей) і в позовній заяві зазначає, що наказом №3 від 31 березня 2016 року звільнена з посади вихователя Ліцею за п.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України у звязку із скороченням штату. При цьому директор подав клопотання до профспілкового комітету про звільнення позивачки, в якому вказав, що позивачка має технічну, а не педагогічну освіту. Коли позивачка виявила свою незгоду з її звільненням, директор запропонував їй не оскаржувати наказ про її звільнення взамін на те, що він протягом пяти років буде укладати з нею строковий договір. Але 30 червня 2016 року, порушивши усну домовленість, після закінчення терміну строкового договору, директор ліцею відмовився укладати новий строковий договір і звільнив позивачку з роботи. Вважає звільнення незаконним, тому що жодного розпорядження про скорочення чисельності штату ліцею або відповідного розрахунку економіста позивачці ніхто не надавав, позивачка залишилась працювати на своїй посаді, отримувала заробітну плату, але вже за строковим договором, перед звільненням позивачці не було запропоновано ніякої рівноцінної роботи. Просить поновити їй пропущений нею строк на звернення до суду, тому що вона була введена директором в оману. Просить визнати недійсним та скасувати наказ про звільнення від 31 березня 2016 року №3 та поновити на роботі в Понінківському професійному ліцеї на посаді вихователя з умовами безстрокового договору з 31 березня 2016 року.

В судовому засіданні позивачка підтримує свої вимоги і повторила доводи, викладені в позовній заяві, а також пояснила, що розраховувала два роки працювати за строковими договорами.

Представник позивачки адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав і пояснив, що є галузева угода, яка забороняє звільнення педагогічних працівників під час навчального року.

Представник відповідача проти позову заперечує і в суді пояснила, що позивачка ОСОБА_3 при її звільненні отримала трудову книжку 31 березня 2016 року, про що свідчить її підпис в наказі, отже без поважних причин пропустила строк звернення до суду з позовом, доводи позивачки про поважність причин пропуску є надуманими. Пояснила також, що з ОСОБА_3 було укладено строковий договір на три місяці у звязку з виконанням обовязків тимчасово відсутнього за станом здоровя вихователя Ліцею ОСОБА_4 Згідно з Законом України «Про Державний бюджет на 2016 рік» професійно-технічні навчальні заклади було переведено з державного фінансування на фінансування місцевих (обласних) бюджетів. Хмельницький обласний бюджет недофінансовує Ліцей на 24,5 % від потреби, тому керівництвом Ліцею було прийнято рішення про скорочення посад та внесення змін в штатний розпис Ліцею. Станом на 01 січня 2016 року, відповідно до штатного розпису, в Ліцеї існувало 4 посади вихователів гуртожитку, які обіймали ОСОБА_5 (дівоче прізвище Хомяк), ОСОБА_4 та ОСОБА_3А.( дівоче прізвище Турченюк). Згідно з Типовими штатними нормативами професійно-технічних навчальних закладів , затверджених наказом Міністерства освіти і науки України 06 грудня 2010 року №1204, на кожні 50 учнів, що проживають в гуртожитку секційного типу має бути один вихователь. При поселенні в гуртожитку станом на 01 вересня 2015 року було зареєстровано 198 учнів, але середньодобова кількість учнів, які фактично проживали та ночували в гуртожитку була вдвічі меншою, тому було прийнято рішення скоротити дві посади вихователів гуртожитку, чим привести їх штатну чисельність до нормативів. При порівнянні переважних прав на залишення на роботі кожного з трьох працівників, що обіймали посади вихователів, було встановлено, що ОСОБА_3 має найменше переваг серед інших, тому підлягала скороченню. Крім того, ОСОБА_3 була повідомлена про наступне вивільнення завчасно, про що свідчить її підпис в наказі. Галузева угода має рекомендаційний характер. Із позивачкою укладено строковий договір, тому що вихователь ОСОБА_4 тривалий час хворів. Інших вакансій на час звільнення позивачки в Ліцеї не було.

Свідок ОСОБА_6, який працює директором Ліцею, в суді пояснив, що позивачка не була членом профспілки, скорочення проведено відповідно до вимог законодавства, жодних обіцянок позивачці про те, що вона буде працювати тривалий час за строковим договорами він не давав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази, суд вважає що позов до задоволення не підлягає. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Наказом №3 від 31 березня 2016 року позивачка звільнена з посади вихователя Ліцею за п.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України у звязку із скороченням штату. Скорочення штату проведено відповідно до вимог закону. Позивачка пропустила строк звернення до суду без поважних причин.

Дані обставини встановлені з пояснень сторін, письмових доказів паспорта позивачки, подання про надання згоди на розірвання трудового договору, строкового трудового договору, диплому позивачки, витягу з наказу №24 від 30 червня 2016 року, згідно з яким позивачку звільнено з роботи у звязку із закінченням терміну строкового трудового договору, витягу з наказу №3 від 31 березня 2016 року про звільнення позивачки у звязку із скороченням штату працівників, атестаційного листа, згідно з яким позивачці ОСОБА_3 встановлено 11 тарифний розряд, наказом №330 від 25 січня 2016 року про скорочення посад, наказом №31 від 28 січня 2016 року про скорочення працівників, згідно з яким позивачка ОСОБА_3 попереджена про вивільнення з 31 березня 2016 року 29 січня 2016 року, витягом з наказу №10 від 01 квітня 2016 року про прийняття на роботу ОСОБА_3, довідкою №366 від 01 серпня 2016 року про те, що в Ліцеї вакансії відсутні, копією дипломів позивачки, штатним розписом Ліцею та змінами до штатного розпису, наказом №193 від 01 вересня 2016 року про поселення учнів в гуртожиток ліцею журналом обліку учнів, які проживають в гуртожитку, посвідченням про підвищення кваліфікації ОСОБА_3, наказом Ліцею №168 від 01 вересня 2015 року, згідно з яким ОСОБА_4 очолює гурток спортивної секції легкої атлетик, трудової книжки ОСОБА_4, поясненням інспектора з кадрів Ліцею про те, що протягом 2016 року питання укладення трудових договорів з ОСОБА_3 не піднімалось, інформацією про заплановане масове вивільнення працівників у звязку зі змінами в організації виробництва і праці, згідно з яким вивільненню підлягає один вихователь, наказом про винесення догани ОСОБА_3, Статутом Ліцею.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч.1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до Статуту Ліцею, зареєстрованого рішенням виконавчого комітету Понінківської селищної ради №7 від 29 липня 2003 року, підприємство самостійно визначає структуру і штатний розпис з урахуванням установленого фонду заробітної плати.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що Ліцей має право і у межах своєї компетенції здійснив скорочення штатів, вимог законодавства під час скорочення чисельності штату працівників не порушив, законність проведеного скорочення не оскаржується.

Підстав для поновлення ОСОБА_3 строку звернення з позовом до суду не вбачається, тому що вона не надала достовірних, належних і допустимих доказів про те, що директор Ліцею умисно ввів її в оману, тому вона не звернулась до суду у встановлений законом строк.

За таких обставин у звязку з відсутністю порушень під час звільнення позивачки з роботи та у звязку з пропущенням позивачкою строку звернення до суду з поважних причин позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Понінківського професійного ліцею про визнання недійсним та скасування наказу про звільнення з роботи та про поновлення на роботі на посаді вихователя відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання до Полонського районного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Б.Бобяк.