Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2016 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

при секретарі Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою та просила встановити факт, що вказана в свідоцтві про право власності на житло від 03.12.1993 року ОСОБА_3 і ОСОБА_1 є одна і та ж особа та встановити факт належності ОСОБА_1 вказаного свідоцтва.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказувала на те, що із-за помилки, яка була допущена при оформленні її паспорту, прізвище не вірно переведено на українську мову, вона не змогла укласти угоду, тому вона змушена звернутися до суду для реалізації свого права власності.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_4 підтримав заяву та просив її задовольнити.

Заінтересована особа- приватний нотаріус в засідання не прибув і заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Заслухавши адвоката заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з вимогами ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Факт, який просить встановити заявниця, потрібен їй для реалізації її права власності.

Матеріалами справи встановлено, що 03.12.1993 року на підставі розпорядження органу приватизації №26167 ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 34,2 кв.м. Право власності на вказане майно зареєстровано 02.02.1994 р. в книзі 65 пр.-стр.70=379 (а.с.7).

Згідно з довідкою дільниці №9 КП «ЖКС «Північний» ОСОБА_1 зареєстрована в квартирі з 18.09.1991 року.

Як видно з паспорту громадянина України, виданого 17.06.2002 року Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, прізвище заявниці на українській мові вказано «Буланкина», а на аркуші паспорту 11 є відмітка про реєстрацію місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Отже, із представлених документів видно, що при оформлені паспорту громадянина України, дата видачі якого пізніша, ніж дата видачі свідоцтва про право власності на житло, в викладенні прізвища заявниці українською мовою було допущено помилку.

Враховуючи вказану норму, оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги є обґрунтованими і доказаними, тому є всі підстави для встановлення факту, що вказана в свідоцтві про право власності на житло від 03.12.1993 року ОСОБА_3 і заявниця ОСОБА_1 є одна і та ж особа, а також факту належності ОСОБА_1 вказаного свідоцтва.

Керуючись ст.ст. 60, 64, 212-215, 256, 259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що вказана в свідоцтві про право власності на житло від 03.12.1993 року, виданому на підставі розпорядження органу приватизації №26167 від 03.12.1993 року, ОСОБА_3 і заявниця ОСОБА_1 є одна і та ж особа.

Встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на житло від 03.12.1993 року, виданого на підставі розпорядження органу приватизації №26167 від 03.12.1993 року, яке посвідчує право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 34,2 кв.м.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: