Справа № 745/704/16-ц
Провадження № 2/745/218/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2016 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Смаль І.А.

за участі секретаря Шуляр І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, треті особи: приватний нотаріус Сосницького районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи позовні вимоги тим, що 08.08.2010 року померла ОСОБА_4, після смерті якої, окрім іншого, залишилось спадкове майно жилий будинок за адресою вул. Довженка 102, с.Шаболтасівка, Сосницького району, Чернігівської області. Вона має право на спадкування майна померлої за заповітом. Однак належного підтвердження того, що вказане домоволодіння дійсно належало померлій на праві приватної власності немає, тому і успадкувати даний будинок вона не має можливості.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, з сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнають.

Третя особа приватний нотаріус Сосницького районного нотаріального округу в Чернігівській області ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних міркувань.

В судовому засіданні встановлено, що 08.08.2010 року померла ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серія 1-ЕЛ № 141337 від 08.08.2010 року).

З матеріалів спадкової справи наданих приватним нотаріусом Сосницького районного нотаріального округу в Чернігівській області ОСОБА_3 видно, що після померлої 08.08.2010 року ОСОБА_4 заведена спадкова справа на підставі заяви позивачки про прийняття спадщини. Позивачка є спадкоємицею майна померлої за заповітом,посвідченим ОСОБА_2 сільською радою 05.10.2001 року за №121.

З висновку про вартість майна ТОВ «ТП» «СВІт» від 18.10.2016 року вбачається, що вартість житлового будинку (рік забудови 1948) за адресою вул. Довженка 102, с.Шаболтасівка, Сосницького району, Чернігівської області становить 18257,00 грн. З довідки ОСОБА_2 сільської ради від 25.07.2013 року №398/03-34 вбачається, що житловий будинок по вул. Довженка 102, с.Шаболтасівка, Сосницького району, Чернігівської області належав померлій ОСОБА_4 згідно запису погосподарських книг за 2006-2010 роки.

Відповідно до статей 1216; 1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В судовому засіданні встановлено, що будівництво будинку було завершено (1948 рік) до набрання чинності Цивільним кодексом в редакції 2003 року. Тому враховуючи те, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то для врегулювання даного спору слід керуватися нормами, що діяли на момент завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Ст. 100 ЦК УРСР 1963 року визначала, що громадяни могли мати у власності житловий будинок. Норми ЦК УРСР в редакції 1963 року не передбачали обов"язову державну реєстрацію нерухомого майна.

До введення в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачалося, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства.

Ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими,як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР,затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року,яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті 18.02.2002 року за №157/6445. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель,споруд, в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах .Тобто записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади,що підтверджують право приватної власності.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.11.2013 року вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою вул. Довженка 102, с.Шаболтасівка, Сосницького району, Чернігівської області в звязку з неподанням документів необхідних для вчинення нотаріальної дії.

Отже позивачка може захистити свої права тільки шляхом звернення до суду.

Таким чином, надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази дають підставу встановити, що жилий будинок за адресою вул. Довженка 102, с.Шаболтасівка, Сосницького району, Чернігівської області дійсно належав померлій, а позивачка є спадкоємцем майна померлої в силу ст. 1235 ЦК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати право власності на спадкове майно, а саме на жилий будинок за адресою вул. вул. Довженка 102, с.Шаболтасівка, Сосницького району, Чернігівської області за спадкоємцем ОСОБА_1 Керуючись ст. 3 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ст.ст. 328, 1216-1218, 1235, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР,затвердженою заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року,яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56,Тимчасовим положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті 18.02.2002 року за №157/6445,ст.100 ЦК УРСР 1963 року, та ст.10,11,60,174, 214, 215 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями (А-1 житловий будинок, Б-1 сарай, літня кухня В-1, веранда в-1, п/г- погреб) (рік забудови 1948) за адресою вул. Довженка 102, с.Шаболтасівка, Сосницького району, Чернігівської області, вартістю 18257,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Сосницький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення ,- з дня отримання копії цього рішення .

Суддя І.А.Смаль