Справа № 691/788/16-ц
Провадження № 2/691/397/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 листопада 2016 року Городищенський районний суд Черкаської області
судді Черненка В.О.
при секретарі Сидоренко О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та повернення коштів,
позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору та повернення коштів.
В судовому засіданні позивач вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить оголошення у газеті «Урядовий Кур'єр» № 207 від 04.11.2016 року. Листа про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.
Зважаючи на вищевикладені обставини, за згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши позивача, дослідивши та оцінивши всі наявні докази у справі в їх сукупності, вважає наступне.
ОСОБА_3 ст. 509 ЦК України, зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від божника виконання обов'язку, які виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі з договорів.
Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у строк, визначений у зобовязанні.
Договором, згідно положень ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Строком договору, як зазначено у ст. 631 ЦК України, є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.
02.07.2014 року, між ОСОБА_1 (замовник) та ФОП ОСОБА_2 (виконавець), був укладений договір без номера про виконання робіт по виготовленню ПВХ конструкцій (вікон) по ціні виконавця.
ОСОБА_3 п. 1.1. договору, виконавець зобов'язався організувати роботи по виготовленню та передачі замовнику у власність ПХВ конструкцій (вікон) а замовник, згідно із п. 1.2. вказаного договору, зобов'язався сплатити та прийняти готові вироби та роботу.
ОСОБА_3 із п. 2.1. договору, вартість виробів склала 2244 гривні 84 копійки, які замовник, згідно п. 3.1 договору, зобов'язався сплатити.
В звязку з відсутністю у ОСОБА_1 необхідної суми для оплати вартості виробів, останній, за пропозицією виконавця, 02.07.2014 року уклав кредитний договір з АТ «ОТП Банк» на суму 2244 гривні 84 копійки, що підтверджується Специфікацією до кредитного договору. В день підписання кредитного договору, банк оплатив замовлення позивача в сумі 2244 гривні 84 копійки, шляхом перерахування вказаної суми на рахунок виконавця.
Кошти за кредитним договором від 02.07.2014 року № НОМЕР_1, ОСОБА_1 виплатив повністю, що підтверджується відповідною копією довідки АТ «ОТП Банк» № НОМЕР_1 від 05.03.2015 року, яка знаходиться у матеріалах справи. Дата виконання зобовязання 05.03.2015 року.
Також, до справи додані копії квитанцій, згідно яких позивач сплатив банку кошти у сумі 3153 гривня, з яких: 3056,04 копійки оплата по кредиту та 97 гривень 54 копійки оплата послуг банку за проведення касових операцій.
ОСОБА_3 п. 3.2 договору, після виконання п.3.1. договору (оплати замовником вартості виробів), виконавець зобов'язався протягом 30 робочих днів, з моменту укладення договору, передати у власність замовника виготовлені вироби.
Відповідно до п. 3.9 договору, обовязки виконавця по даному договору вважаються виконані в повному обсязі після підписання замовником акта прийому-передачі виробів.
Таким чином, виконавець був зобовязаний передати замовнику вироби до 03.08.2014 року, проте, як зазначив позивач вікна так доставлені йому і не були, а на усні звернення до виконавця, останній відповідав йому, що є деякі проблеми і щоб той зачекав.
ОСОБА_3 ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди, друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладення договору.
Відповідно до ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору, зобовязання сторін припиняються.
Як вбачається з вище викладеного, відповідач по справі договір не виконав, тобто істотно порушив договір, укладений з позивачем, в звязку з чим останній був позбавлений того, на що розраховував при його укладенні (в даному випадку не отримав вироби, які замовляв).
Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги в частині розірвання договору від 02.07.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 по виготовленню ПВХ конструкцій, підлягають до задоволення.
Також, до задоволення підлягає вимога позивача про стягнення з відповідача коштів у сумі 3056,04 гривень, сплачені позивачем АТ «ОТП Банк» в рахунок погашення кредиту за кредитним договором від 02.07.2014 року № НОМЕР_1, які були сплачені позивачем на виконання договору, укладеного 02.07.2014 року між ним та відповідачем по виготовленню ПВХ конструкцій.
Відповідно до ч. 1, ч. 5. ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.
Окрім того, згідно п. 4.2 договору від 02.07.2014 року, в разі невиконання п. 3.2 договору (зобов'язання виконавця протягом 30 робочих днів передати у власність замовника виготовлені вироби), виконавець зобовязаний виплатити неустойку в розмірі 0,1% від вартості договору за кожен робочий день прострочки.
Позивач просив стягнути з відповідача вказану неустойку у сумі 1426,88 гривень, провівши розрахунок, виходячи з вартості договору (2244,84 гривні) та прострочення виконання (637 днів). Суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 0,1% від вартості договору, є обґрунтованою, проте не погоджується із кількістю прострочених днів, на підставі яких позивач провів розрахунок неустойки. Так, позивач розрахував неустойку за 637 днів, тобто виходячи з загальної кількості днів прострочки, проте, згідно п. 4.2 договору, неустойка стягується за кожен робочий день прострочки. Таким чином, розрахунок повинен був бути зроблений з урахуванням лише робочих днів за період з серпня 2014 року по червень 2016 року. Так, враховуючи те, що за вказаний період робочих днів було 418 (637-219 (вихідні та святкові)), тому неустойка підлягає розрахунку наступним чином: 0,1% від 2244,84 грн. (вартість договору) = 2,24 грн.; 2,24 грн. х 418 днів = 936 гривень 32 копійки. Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки, відповідно до п. 4.2 договору, підлягає до часткового задоволення, а саме у сумі 936 гривень 32 копійки.
На підставі ст.. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне, пропорційно до задоволених позовних вимог, стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1В, понесені судові витрати у сумі 1506 гривень 64 копійки.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530, 626, 631, 651, 653 ЦК України, ч. 1 , ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст. ст. 10, 11, 13, 57, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд
Позов задоволити частково. Договір укладений між ОСОБА_1, паспорт серії НЕ №065959, виданий Золотоніським МРВ УМВС України в Черкаській області 26.03.2002 року, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 Важивачем, паспорт серії ЕА №978077, виданий Кіровоградським РВ УМВС 04.10.2002 року, по виготовленню ПХВ конструкцій, -розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2, паспорт серії ЕА №978077, виданий Кіровоградським РВ УМВС 04.10.2002 року, на користь ОСОБА_1, паспорт серії НЕ №065959, виданий Золотоніським МРВ УМВС України в Черкаській області 26.03.2002 року, неустойку в сумі 936 (девятсот тридцять шість) гривень 32 копійки.
В інших вимогах відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, паспорт серії ЕА №978077, виданий Кіровоградським РВ УМВС 04.10.2002 року, на користь ОСОБА_1, паспорт серії НЕ №065959, виданий Золотоніським МРВ УМВС України в Черкаській області 26.03.2002 року, судові витрати в сумі 1506 (одна тисяча п'ятсот шість) гривень 64 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в загальному порядку до апеляційного суду Черкаської області, через Городищенський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги, в 10-ти денний строк, з дня проголошення рішення. У даному разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач може оскаржити заочне рішення до апеляційного суду Черкаської області, через Городищенський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги, в 10-ти денний строк, з дня проголошення рішення.
Повний текст рішення виготовлений 16.11.2016 року.
Суддя ОСОБА_4