Справа № 357/490/16-ц Головуючий у І інстанції Рябченко Л. А.
Провадження № 22-ц/780/2727/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 07.06.2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Касьяненко Л.І., Савченко С.І.

при секретарі - Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2016 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ГУ Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсними наказів, договорів оренди, скасування рішення зобозання повернути земельні ділянки,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив Визнати недійсним та скасувати накази Головного управління Держземагентства у Київській області від 29.11.2013 року про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, розташованих на території Сидорівської сільської ради Білоцерківського району Київської області орієнтовним розміром 29,4500 та 35,5000 га, з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту), із земель сільськогосподарського призначення державної власності; визнати недійсними та скасувати накази Головного управління Держземагентства у Київській області від 04.03.2014 року та від 29.04.2014 року, якими затверджено проекти із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства ОСОБА_2, розташованих на території Сидорівської сільської ради Білоцерківського району Київської області площею 29,4252 га, 30,0982 га з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту), із земель сільськогосподарського призначення державної власності та визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, укладених між Головним управлінням Держземагентства у Київській області в особі начальника Управління Держземагентства у Білоцерківському районі та ОСОБА_2 від 31.07.2014, які зареєстровані державним реєстратором Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 04.08.2014 за номерами 14896320, 14903169; скасувати рішення державного реєстратора Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про державну реєстрацію від 04.08.2014 року вказаних договорів оренди землі і зобов'язати ОСОБА_2 повернути Головному управлінню Держгеокадастр у Київській області вказані земельні ділянки.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2016 року провадження у справі було відкрито.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального законодавства, тому просить скасувати ухвалу суду у звязку із недотриманням правил підсудності.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ж до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року за №7 із змінами, внесеними згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 19 березня 2010 року за №2, «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» земельні спори громадян з органами державної влади та органами місцевого самоврядування з питань надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства у випадках, передбачених законодавством, а також спори з майнових питань, повязаних із земельними відносинами, за участю громадян, що є членами фермерського господарства, їхніх спадкоємців тощо розглядаються за правилами цивільного судочинства.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв»язку із здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субєкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно частини 2 вказаної статті юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між субєктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, повязаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з тим, у разі прийняття субєктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи в оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виник спір про право цивільне.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17; далі КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У звязку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, субєктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить скасувати накази, договори оренди землі та скасувати їх державну реєстрацію.

Тобто, з позовної заяви вбачається спір про право, тому обґрунтованим є висновок суду про те, що даний спір має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З врахуванням вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 314 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :