Справа № 462/6271/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2016 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Боровкова Д.О.

при секретарі Гіряк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 Мирослви Михайлівни, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних за прострочення грошового зобовязання,

встановив:

Позивачі звернулись до суду із позовом, у якому просять стягнути з відповідачів у солідарному порядку інфляційні витрати, що складають 18074,86 грн., три проценти річних від простроченої суми у розмірі 446,04 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивують тим, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 10.04.1997 року за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про витребування майна з чужого незаконного володіння зобовязано ОСОБА_8 повернути ОСОБА_7 43992 грн., стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 2000 грн. моральної шкоди та 2199 грн. судового збору. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 31.05.2010 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано правонаступниками після смерті боржника ОСОБА_9 та проведено заміну сторони боржника у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа № 2-173/1997 р. Крім того ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21.02.2014 року вирішено замінити сторону виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-173/1997 р., виданого 07.07.2010 р. Залізничним районним судом м. Львова стягувача ОСОБА_7 внаслідок його смерті на його правонаступників ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 На виконання цієї ухвали Залізничного районного суду м. Львова, 12.05.2014 р. було видано виконавчі листи, в яких стягувачами вказані правонаступники ОСОБА_7 ОСОБА_10, ОСОБА_2 та ОСОБА_11 Незважаючи на рішення суду, відповідачі в період з 12.05.2014 р. до 01.08.2015 р. зобовязання не виконали, кошти в сумі 43992 грн., 2000 грн. та 2199 грн. не повернули, чим порушили виконання грошового зобовязання. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16.12.2014 р. зменшено суду боргу, що підлягало стягненню з відповідачів та визначено в сумі 24954 грн. Боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином за період з 21.02.2014 р. о 01.08.2015 р. відповідачі зобовязані сплатити з суми 29153 грн. інфляційні витрати, що складають 18074,86 грн. та 3% річних, що становить 446 грн. 04 коп. У звязку із наведеним, просить суд позов задовольнити.

У судовому засіданні позивачі, їх представник позов підтримали, пояснення дали аналогічні наведеним, просять суд позов задовольнити.

Відповідачі, їх представник позов заперечили, пояснили, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 10.04.1997 року позов ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_9 було задоволено. З ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 підлягало стягненню 45495 грн., а на користь ОСОБА_7 43992 грн. У 2004 році ОСОБА_8 померла. Згідно ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 31.06.2010 р. правонаступниками після смерті ОСОБА_8 стали ОСОБА_4, ОСОБА_5 Перехід прав та обовязків із спадкодавця до спадкоємця чітко визначений ЦК України. До спадкоємця переходить обовязок відшкодувати майнову шкоду, яка була завдана спадкодавцем. Розмір майнової шкоди встановлений судовим рішенням від 10.04.1997 р. Вважають, що оскільки вони не є боржниками, що прострочили виконання грошового зобовязання, а лише спадкоємцями, тому і жодних підстав нараховувати інфляційні витрати та 3% річних немає. Підтвердженням цього є проведений Верховним Судом України аналіз практики застосування ст. 625 ЦК України в цивільному судочинстві. Зокрема у зазначеному аналізі вказується, що цивільні права та обовязки, що виникають з рішення суду не дають підстав для застосування положень ст. 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобовязань. Крім цього відповідачами у добровільному порядку як правонаступниками померлої ОСОБА_8 рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10.04.1997 року було виконане і грошовим переказом 05.08.2015 р. позивачам була перерахована сума коштів відповідно до ухвали Апеляційного суду Львівської області від 16.12.2014 р. Враховуючи наведене, у задоволенні позову просять відмовити.

Заслухавши позивачів, представника позивача, відповідачів, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 10.04.1997 р. по справі за позовом ОСОБА_12, ОСОБА_13 до ОСОБА_14 та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_15 до ОСОБА_8 про витребування майна з чужого незаконного володіння, зобовязано ОСОБА_8 повернути ОСОБА_15 43992 грн. /а.с.53-58/.

Відповідно до рішення Апеляційного суду Львівської області від 10.12.2008 р. спадкоємцем ОСОБА_8 є ОСОБА_9 /а.с.68-70/. Крім цього даним рішенням рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28.02.2008 року /а.с.71-74/ в частині відшкодування збитків за прострочення грошового зобовязання, яким визнано борг за покійною ОСОБА_8 в користь ОСОБА_6 в сумі 114691 грн., в користь ОСОБА_16 109982 грн. скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні зазначених вимог відмовлено.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 31.05.2010 р. визнано відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правонаступниками після смерті боржника ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яким помер 05.08.2009 року /а.с.8-9/.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21.02.2014 р. замінено сторону виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-173/1997 року, виданого 07.07.2010 року Залізничним районним судом м. Львова стягувача з ОСОБА_7 на його правонаступників - позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /а.с.7/.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16.12.2014 р. визнано, що за виконавчим листом № 2-173 від 07.07.2010 р. про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 48191 грн. фактично підлягає стягненню 24954 грн. /а.с.60-64/.

Вказаний борг відповідачами сплачений у повному обсязі, що визнається сторонами, а тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Судом не береться до уваги твердження про те, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 існували зобовязання на підставі доручення від 17.01.1997 року /а.с.80-81/, оскільки суду не надано жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про те, що між даними сторонами існували договірні, грошові зобовязання, оскільки зобовязання погасити борг виникли між сторонами в силу ст. 1231 ЦК України, а не із договірних правовідносин.

Як убачається зі змісту позову, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні та 3 % річних за порушення /прострочення/ виконання грошового зобовязання.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу вищевказаної норми ЦК України слідує, що грошові зобов'язання, відповідальність за які встановлена ст. 625 ЦК України, передбачають насамперед договірні правовідносини.

Статтею 625 ЦК України регулюються зобов'язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч. 5 ст. 11 ЦК України, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК України у разі відсутності між сторонами договірних зобов'язань. Крім того, з рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, оскільки вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в ст. 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в аналізі практики застосування ст. 625 ЦК України в цивільному судочинстві за 2016 рік/, а саме: при розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід зясувати: чи існує зобовязання між сторонами, чи це зобовязання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобовязання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті. Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України).

У судовому засіданні достовірно встановлено, що до ухвалення рішення суду між сторонами не існувало ніяких договірних зобовязань, не виникло у відповідачів і деліктних зобовязань перед позивачами.

За таких обставин, суд вважає, що передбачена ст. 625 ЦК України відповідальність не застосовується до правовідносин, які виникли між сторонами в звязку з ухваленням Залізничним районним судом м. Львова рішення від 10 квітня 1997 року.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,62,88,174,209,212-215,218 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволені позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 Мирослви Михайлівни, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних за прострочення грошового зобовязання відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Боровков Д.О.