Справа № 645/321/16-ц
Провадження № 2/645/872/16
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Сілантьєвої Е.Є.
при секретарі - Момот О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У судове засідання представник ПАТ «ПУМБ» не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказі. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання Відповідача, що належним чином повідомлений, від якого не надійшло заяви про причини неявки, або якщо причини неявки, зазначені в заяві, будуть визнані судом не поважними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просив розглядати справу у заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надав. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.
У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином .
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до умов кредитного договору, позивач належним чином виконав свої договірні зобов'язання за Кредитним договором надав кредитні кошти у розмірі, обумовленому Кредитним договором, що підтверджується випискою з позичкового рахунку Боржника.
05.05.2009 року між Відповідачем та Банком, було укладено додаткову угоду № 7611738 до кредитного договору № 5769203 від 22.10.2007 року, відповідно до якого було змінено Додаток № 1 «Графік повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом».
Згідно пункту 1.1. Кредитного договору, покладений обовязок надати Відповідачу обумовлену Кредитним договором суму кредиту. Позивач належним чином виконав свої договірні зобов'язання за Кредитним договором надав кредитні кошти.
Відповідно до Кредитного договору строк кредиту: кредит надається Позичальнику строком по 22.10.2027 року.
Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 25.12.2014 р. строк кредиту за другим траншем надається по 25.12.2016 року.
Протягом цього строку Позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені цим Договором.
Відповідно до п. 3.5.7. Кредитного договору невиконання Боржником зобовязань перед Банком за Кредитним договором надає Банку право вимагати від Боржника дострокового повернення всього кредиту разом із розрахованими процентами.
Керуючись п. 3.5.7. Кредитного договору Банком 23.11.2015 року було направлено на адресу Відповідача лист-вимогу № 918 від 18.11.2015 р. про дострокове повернення всієї суми кредиту та сплату процентів за користування кредитом. В листі ОСОБА_1 вимагав достроково повернути всю суму кредиту, нараховані відсотки за користування кредитом та нараховану пеню за порушення строків сплати відсотків, в строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання листа.
Відповідно до п. 4.3.5 Кредитного договору при отриманні від Банку вимоги про дострокове повернення кредиту Боржник зобов'язаний повернути кредит в повному обсязі достроково разом із розрахованими процентами за користування кредитом і штрафними санкціями в порядку та в строки, передбачені цим договором.
Судом встановлено, що відповідно до п.2 статті 3 Кредитного договору, між сторонами були встановлені наступні умови повернення кредиту:
3.2.1. Позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, передбачені Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в Додатку № 1, який підписується Сторонами, та є невідємною частиною цього Договору.
За другим траншем повернення суми кредиту до 24.09.2015 року погашено повністю в розмірі 5581,68 гривень. Починаючи з 25.10.2015 р. Позичальник здійснює погашення заборгованості з порушенням умов договору, тому сума простроченої заборгованості ОСОБА_2 за основною сумою кредиту станом на 30.12.2015 року (включно) становить 9 285,24 гривень. Таким чином, станом на 30.12.2015р. (включно) заборгованість ОСОБА_2 за сумою кредиту складає 14 533,97 долари США та 9 285,24 гривень.
У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Так, статтею 629 Цивільного Кодексу зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 610 Цивільного Кодексу, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Статтею 611 Цивільного Кодексу передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).
За загальним правилом, на особу покладається обовязок вжити всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання взятого на себе зобовязання (абзац 2 пункту 1 статті 614 ЦК). Неналежне ставлення до виконання цього обовязку свідчить про вину особи, яка є безумовною підставою для накладення відповідальності за порушення зобовязання.
Так, статтею 629 ЦК зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 ЦК передбачено, що зобовязання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до п. 1 ст. 1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Правила статті 1048 ЦК України поширюються й на кредитний договір (п. 2 ст. 1054 ЦК України).
Згідно п. 3.1 та ст.. 3 Кредитного договору встановлені наступні умови нарахування та сплати відсотків: відповідно п. 1.3. Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються Банком за ставкою у розмірі 11,50% річних. Згідно п. 3.1.3 Кредитного договору проценти за користування кредитом повинні сплачуватися Відповідачем в строки, передбачені Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в Додатку № 1 до Кредитного договору.
Згідно п. II Додаткової угоди № 1 від 25.12.2014 р. до Кредитного договору за користування другим траншем кредиту процентна ставка становить 0,01% процентів річних. Проценти за користування другим траншем кредиту розраховуються виходячи з 360 днів у році та нараховуються щоденно.
У разу порушення зобовязань з повернення другого траншу кредиту, нарахування процентів на заборгованість за основною сумою цього траншу кредиту, яку не було своєчасно повернуто Позичальником відповідно до Графіку повернення другого траншу кредиту та сплати процентів користування ним, здійснюється щоденно на суму такої заборгованості за ставкою 36% річних, виходячи з 360 днів у році.
Таким чином, заборгованість за непогашеними процентами за користування кредитом складає 243,73 долари США та 45,67 гривен.
Враховуючи все вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1 банк» заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, в звязку з чим підлягають задоволенню.
Окрім того, вирішуючи питання про стягнення суми заборгованості суд виходить з роз'яснень викладених у абзаці 3 пункту 14 Постанови ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», відповідно якого у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземні й валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Згідно ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.
Частиною 1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.
Як вбачається з кредитного договору № 5769203 від 22 жовтня 2007 року зі змінами та доповненнями грошові кошти визначені в іноземній валюті, а саме в доларах США.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Щодо застосування індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій, єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами Декрету КМУ є наявність у Банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої в установленому порядку.
Відповідно до роз'яснень Верховного суду України у випадку наявності у банку генеральної ліцензії та письмового дозволу Національного банку України, здійснення кредитних операцій у валюті не суперечить вимогам чинного законодавства України.
Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України).
Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.
Судом встановлено, що правовідносини виникли з кредитного договору в іноземній валюті, у банку є ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями.
Таким чином, станом на 29.03.2016 року, на час ухвалення рішення, за офіційним курсом НБУ 1,00 долар США дорівнює 26,2801 грн., а тому загальна сума заборгованості відповідача становить 388359,43 грн. та 9330,91 грн.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати, сплачені позивачем при подачі позовної заяви суд стягує з відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 32, 79, 88, 107, 109, 118, 209, 212, 214, 215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 15, 16, 258, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 614, 629, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» - задовольнити.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Головуючий суддя