Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2210/16-ц

Номер провадження: 2/511/958/16

10 листопада 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

при секретарі Шкарпицька В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини. Зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28.04.2006 року. Від шлюбних відносин мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Спільне життя з відповідачем не склалось внаслідок відсутності взаємопорозуміння та взаємоповаги один до одного, шлюбні відносини припинені. Сторони проживають окремо з березня 2016 року, дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1228,00 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до повноліття дитини.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Пояснила, що відповідач може сплачувати аліменти на дитину в такій сумі, оскільки працює на фірмі, яка займається реалізацією дитячих іграшок, отримує зарплатню в розмірі 9 000 грн. щомісячно, проживає один, утриманців не має. Вони проживають окремо з березня 2016 року, вона проживає в орендованому житлі разом з співмешканцем та дитиною, оплачує половину за договором оренди в сумі 2100 грн. та комунальні послуги, платить за дитячий садочок 16,80 грн. в день та 100 грн. в місяць, несе інші витрати по утриманню дитини. Відповідач продав спільну квартиру, гроші забрав собі, матеріально дитину не утримує.

Відповідач позовні вимоги визнав частково. Не заперечував проти розірвання шлюбу за умови, що позивачка залишиться на дівочому прізвищі. Крім того, визнав позов про стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісячно, а іншу а зверх цієї суми зобовязався надавати добровільно по мірі можливості. Пояснив, що є безробітним, оскільки офіційно припинив 04.11.2016р. підприємницьку діяльність, але і до цього останні 5 років доходів не мав. Проживає один, перебивається випадковими заробітками, також йому допомагає його сестра. Заперечував проти того, що гроші від продажу спільно нажитої за час шлюбу квартири привласнив собі, пояснив, що квартира була придбана за кредитні кошти і він розрахувався з банком по кредитному договору.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 28 квітня 2006 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №024500, виданим 28.04.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №157 (а.с.13).

В шлюбі народилась дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №280711, виданим 14.09.2011 року Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №916 (а.с.12).

Майнові суперечки між сторонами відсутні. Спору про місце проживання дитини немає.

Відповідно до довідки №5471 від 30.09.2016 року, виданої Ізмаїльською міською радою Роздільнянського району Одеської області, дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матірю (а.с.27).

Батько дитини проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Спільне життя з відповідачем не склалось внаслідок відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного, різних характерів та різних поглядів на життя, шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо з березня 2016 року, на збереження сімї не погоджуються.

В порядку ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей.

Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, між ними відсутні суперечки відносно проживання малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує лише формально і підлягає розірванню.

Що стосується заперечень відповідача щодо залишення позивачці після розірвання шлюбу прізвища «Чередниченко», то такі заперечення не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З аналізу даної норми закону вбачається, що зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвище залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне.

Крім того, відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд не приймає до уваги доводи позивачки про те, що відповідач працює і отримує щомісячний дохід у розмірі 9 000 грн., оскільки ці доводи доказами не підтверджені.

Навпаки, відповідач надав суду довідку з Роздільнянської обєднаної державної податкової інспекції від 10.11.2016р. № 11098/13 про відсутність у нього доходів за період з 01.01.2013р. до 31.12.2015р. (а.с.50), та повідомлення Роздільнянської РДА від 03.1.2016р. про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_4, НОМЕР_1, що судом до уваги приймається (а.с.29).

Також суд не приймає до уваги твердження позивачки про понесення нею витрат за договором оренди квартири від 17.08.2016р. (а.с.28), оскільки вказаний договір укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і підписаний тільки вказаними особами, прізвище позивачки ОСОБА_5 дописано в графу «Орендатор» невідомою суду особою, позивачкою договір не підписаний, а тому суд не може визнати її стороною вказаного договору.

Суд не приймає до уваги і товарні чеки на придбання лікарських засобів відповідачем за час перебування його на стаціонарному лікуванні з 15.01.2016р. по 28.01.2016р., оскільки за вказаний період аліменти з нього не стягуються (а.с.33-42).

Суд бере до уваги квитанції про понесення позивачкою витрат на оплату за харчування дитини в дитячому садочку як доказ несення нею щомісячних витрат на утримання дитини (а.с.25,26).

Також суд приймає до уваги і виписку з медичної карти стаціонарного хворого №193 відповідача ОСОБА_2 на підтвердження стану його здоровя (а.с.30).

Суд, зважаючи на положення ст.ст.141, 180-182 СК України, зокрема про солідарний обов'язок батьків на утримання неповнолітніх дітей та той факт, що відповідач зобовязаний утримувати неповнолітню дитину, що він є працездатним, інших утриманців не має, вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття у розмірі, що орієнтовно складає половину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Встановлюючи розмір аліментів суд виходив з того, що мінімальний розмір аліментів для дитини віком до 6 років в грудні 2016 року буде складати 1 313 грн., а судом не встановлено підстав для стягнення з відповідача аліментів в мінімальному розмірі.

Позивачкою не доведено факт того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному нею у позові. Крім того, батьки зобовязані солідарно утримувати неповнолітніх дітей.

Позивачка працює, отримує дохід та заявила суду, що вона та дитина мають добрий стан здоровя, інших утриманців у позивачки немає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на час розгляду справи відповідач не може сплачувати позивачці аліменти на утримання дитини в сумі, яку вона просить, а саме: по 1228 грн. щомісячно. Доказів того, що відповідач працює і отримує дохід, суду не надано.

Згідно ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст.105,110,112,180,182,184 СК України,ст. ст.10, 11, 60, 61, 81, 88, 208, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Кебап) ОСОБА_8 та ОСОБА_2, зареєстрований 28 квітня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №157 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище: чоловіка - ОСОБА_2, жінки ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, (паспорт серії КЕ №199023, виданий 01.04.1996 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області), ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі по 700,00 грн. щомісячно, починаючи з 23 вересня 2016 року, тобто з дня звернення позивача до суду, і до 06 вересня 2029 року, тобто до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. В. Бобровська