Справа № 357/5725/16-ц Головуючий у І інстанції Кошель Б. І.
Провадження № 22-ц/780/5588/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 24 15.11.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», третя особа ОСОБА_3 про захист прав споживача та стягнення страхового відшкодування,

заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про захист прав споживача та стягнення страхового відшкодування. Заявлені вимоги мотивував тим, що 07 грудня 2015 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Біла Церква по бульвару 50-річчя Перемоги, допустив зіткнення з належним йому автомобілем НОМЕР_2, який був припаркований попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та піддано адміністративному стягненню; цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 забезпечена полісом обовязкового страхування № АЕ/5019123, де страховиком є ПАТ НАСК «Оранта». Як повідомив його страховик, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Volkswagen Caddy, становить 1276,69 грн., із чим він не погодився та звернувся до судового експерта з заявою про проведення експертного автотоварознавчого дослідження; 23 лютого 2016 року складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження, згідно якого вартість матеріального збитку є більшою і складає 10127,28 грн. 01 березня 2016 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок суми та виплату страхового відшкодування, на що відповідач відмовив, не вбачаючи підстав для такої виплати.

Змінивши позовні вимоги в липні 2016 року, зазначив, що зробив відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу, що підтверджуються накладними та квитанцією по оплаті проведених ремонтних робіт, та просив стягнути із ПАТ НАСК «Оранта» на свою користь 13620 грн. страхового відшкодування та 750 грн. в рахунок відшкодування витрат на експертне авто товарознавче дослідження.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено, стягнуто із відповідача на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 13620 грн. та 750 грн., покладено на відповідача судові витрати 1378 грн.

Відповідач ПАТ НАСК «Оранта», не погоджуючись із рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2016 року, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що 11 грудня 2015 року за участю позивача було проведено огляд пошкодженого автомобіля та складено звіт дослідження, до якого претензій чи зауважень ОСОБА_2 не предявив; результати цього огляду були покладені в основу дослідження з визначення вартості матеріального збитку. На підставі зібраних документів та у відповідності з вимогами чинного законодавства було розраховано розмір страхового відшкодування по зазначеному випадку в розмірі 1276,69 грн., яке було виплачено в повному обємі 24 березня 2016 року. Звернень чи претензій щодо порушень норм та положень чинного законодавства при розрахунку розміру страхового відшкодування до НАСК «Оранта» від ОСОБА_2 не надходило, в тому числі їх не викладено і у позовній заяві. Позивачем лише 14 липня 2016 року подана заява про уточнення позовних вимог, якою він змінив підстави позову, просив задовольнити позов відповідно до наданих до суду актів виконаних робіт, рахунків-фактур, квитанцій, а не до звіту дослідження № 31 від 23 лютого 2016 року, разом із тим дана заява, подана після початку розгляду справи по суті, повинна була бути залишена без розгляду і повернута позивачеві. Також судом першої інстанції не враховано положення ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме про відшкодування витрат лише з урахуванням зносу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам не відповідає.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що ОСОБА_2 є власником автомобіля НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САК 473639 від 15 лютого 2012 року (а. с. 13).

Згідно довідки ДАІ, виданої ОСОБА_2, 07 грудня 2015 року в м. Біла Церква по б-ру 50-річчя Перемоги в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження у вигляді деформації: деформована передня декоративна накладка радіатора, пошкоджено передній бампер (а. с. 8).

Згідно довідки № 81872220 від 14 грудня 2015 року про дорожньо-транспортну пригоду, автомобіль НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження передньої центральної частини (а. с. 9).

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2015 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення керування транспортним засобом строком на 6 місяців та встановлено, що 07 грудня 2015 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_4 в м. Біла Церква по б-ру 50 років Перемоги, проявив неуважність під час руху заднім ходом, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, що призвело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який був припаркований попереду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Порушено вимоги п.п. 2, 3 Б, 10.9 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а. с. 16).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 як власника наземного транспортного засобу забезпечена полісом обовязкового страхування № АЕ/5019123 ВАТ НАСК «Оранта» із лімітом відповідальності 50000 грн. за шкоду, заподіяну майну (а. с. 45).

11 грудня 2015 року в присутності страхувальника ОСОБА_3 та власника автомобіля ОСОБА_2 експертом ОСОБА_4 проведено огляд транспортного засобу, про що складено акт. У переліку пошкоджень зазначено, що ремонту підлягає деформований передній бампер та решітка радіатора, заміні підлягають передні фари (а. с. 71).

28 січня 2016 року ТОВ «Гарант-Асістанс» складено автотоварознавче дослідження № АІ5025СТ-3 за заявою ОСОБА_2, зазначено, що огляд пошкодженого колісного транспортного засобу проводив аварійний комісар ОСОБА_4 в присутності власника ОСОБА_2 за адресою м. Біла Церква, б-р. 50-річчя Перемоги, 169; вартість матеріального збитку складає 1276,69 грн. (а. с. 66 68).

Страхове відшкодування в розмірі 1276,69 грн. було виплачено ОСОБА_2 (а. с. 74 75).

Також із матеріалів справи вбачається, що згідно висновку № 31 експертного товарознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, заподіяного ушкодженням колісного транспортного засобу від 23 лютого 2016 року, виконаного ФОП ОСОБА_5 на підставі договору від 08 лютого 2016 року із ОСОБА_2, вартість матеріального збитку складає 10127,28 грн. (а. с. 31).

Листом від 07 квітня 2016 року № 09-09-12/4077 НАСК «Оранта» повідомила ОСОБА_2 на його звернення щодо виплати страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_3, що розрахунок страхового відшкодування за цим страховим випадком було здійснено відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При розрахунку розміру страхового відшкодування бралися до уваги результати проведеного огляду 11 грудня 2015 року пошкодженого транспортного засобу, а також положення ОСОБА_6 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України. Звернуто увагу, що підстави для виплати страхового відшкодування на підставі висновку № 31 від 23 лютого 2016 року про оцінку транспортного засобу немає, так як страховиком було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу у передбачений термін та відповідно до ст. 34 Закону. Повідомлено, що у разі надання оригіналів актів виконаних робіт зі станції технічного обслуговування та документів, що підтверджують дійсні витрати на відновлювальний ремонт (квитанції, чеки) страховиком буде проведено аналіз та можливий перерахунок розміру вартості ремонтно-відновлювальних робіт на підставі вартості однієї нормо-години ремонтних робіт цього підприємства, згідно наданих актів виконаних робіт (а. с. 22).

17 червня 2016 року ОСОБА_2 сплатив 13620 грн. за ремонтні роботи та запасні частини ФОП ОСОБА_6, вид господарської діяльності якого зареєстрований за 45.20 технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (а. с. 89 95).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, суд першої інстанції виходив із того, що 07 грудня 2015 року мав місце страховий випадок з вини особи, застрахованої за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ 5019123 ОСОБА_3 за участі забезпеченого транспортного засобу автомобіля НОМЕР_5, за яким ПАТ НАСК «Оранта» має відшкодувати позивачу ОСОБА_2 шкоду, заподіяну його майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в межах ліміту відповідальності в розмірі 13620 грн. та виплатити страхове відшкодування.

Із даними висновками колегія суддів не може погодитися, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоровю, майну третьої особи.

Отже, у ПАТ НАСК «Оранта» є обовязок відшкодувати шкоду на умовах, визначених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Страховиком здійснено відшкодування на користь ОСОБА_2 в розмірі 1276,69 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 15440 від 24 березня 2016 року з реєстром одержувачів до нього, дані докази позивачем спростовані не були.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, повязану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не зявився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобовязаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

На наведені вимоги закону суд першої інстанції уваги не звернув і не врахував, що ПАТ НАСК «Оранта» виконало свої зобовязання, забезпечивши у встановленому законом порядку і у встановлений термін проведення огляду, щодо якого претензій чи зауважень не надходило, підготовку відповідного звіту на підставі ОСОБА_6 товарознавчої експертизи, провівши розрахунок страхового відшкодування відповідно до положень чинного законодавства та виплативши його.

Так, керуючись вимогами закону, ПАТ НАСК «Оранта» звернулось на підставі агентської угоди до ТОВ «Гарант-Асістанс», яке склало авто товарознавче дослідження про визначення вартості матеріального збитку, завданого ОСОБА_2

При цьому позивач був присутній при огляді експертом автомобіля та погодився з переліком пошкоджень, зазначених експертом, підписавши акт огляду транспортного засобу.

Під час огляду пошкодженого автомобіля було встановлено, що деякі пошкодження не відносяться до наслідків дорожньо-транспортної пригоди і не є в прямому причинному звязку з цією подією, що відображено в протоколі огляду транспортного засобу і в подальшому враховано у звіті. Так, в протоколі не зазначено пошкодження деталі «панель установочна». Претензій чи зауважень до проведеного огляду пошкодженого автомобіля позивач не предявляв і своїм власноручним підписом в акті огляду підтвердив правильність, повноту проведеного огляду і належну фіксацію його результатів.

Суд першої інстанції наведених обставин не врахував і поклав на відповідача обовязок відшкодування вартості заміни даної деталі, зазначеної у висновку № 31 експертного товарознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, заподіяного ушкодженням колісного транспортного засобу від 23 лютого 2016 року на замовлення позивача.

Колегія суддів враховує, що позивач не заявляв клопотання про призначення по справі судової товарознавчої експертизи для визначення вартості завданого матеріального збитку в звязку із дорожньо-транспортною пригодою.

Таким чином, ПАТ НАСК «Оранта» на підставі зазначених вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило на користь ОСОБА_2 виплату страхового відшкодування в розмірі 1276,69 грн., який хоча і не перевищує ліміту відповідальності, проте визначений відповідно до зазначеного Закону та умов договору страхування.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з розясненнями, викладеними в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Тобто у випадку недостатності сплаченого страховиком відшкодування позивач має право вимоги у розмірі різниці коефіцієнта фізичного зносу до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи ОСОБА_3

Змінивши позовні вимоги під час розгляду справи, позивач просив стягнути із відповідача на його користь вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля в розмірі 13620 грн., надавши на підтвердження заявлених вимог рахунок-фактуру № 716 від 17 червня 2016 року на суму 13620 грн., накладну № 716 на суму 11450 грн., квитанцію до замовлення-наряду № 716 від 21 червня 2016 року на суму 2170 грн., акт про виконані роботи від 21 червня 2016 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 716 від 21 червня 2016 року на суму 13620 грн. (а. с. 83 95).

Разом із тим позивачем не було доведено належними та допустимими доказами тих обставин, що відновлювальний ремонт на зазначену суму був проведений в звязку із дорожньо-транспортної пригодою, відповідальність за яку застрахована відповідачем, та що саме така вартість відновлювального ремонту підлягає стягненню на користь позивача із страховика.

Таким чином заявлений позов в межах заявлених позовних вимог не підлягав до задоволення.

За таких обставин рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставами для його скасування із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України колегія суддів здійснює перерозподіл судових витрат та стягує із позивача на користь відповідача судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 1515,80 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», третя особа ОСОБА_3 про захист прав споживача та стягнення страхового відшкодування.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» судові витрати в розмірі 1515,80 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий : Кашперська Т.Ц.

Судді : Фінагєєв В.О.

ОСОБА_7