У х в а л а

іменем україни

10 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ДьоміноїО.О., Демяносова М.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання кредитного договору недійсним в частині можливості банку односторонньо змінювати процентну ставку по кредиту, внесення змін до кредитного договору, встановивши фіксовану початкову процентну ставку, визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 24 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 16 лютого 2012 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі - ПАТ «Ідея Банк») укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач отримав споживчий кредит у сумі 149 658 грн 76 коп. строком на 84 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 17,9900 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами укладено договір застави транспортного засобу. Позивач з моменту укладення договору щомісячно погашав кредитну заборгованість.

Листом від 17 квітня 2014 року банк повідомив ОСОБА_4 про те, що згідно рішення правління ПАТ «Ідея Банк» від 2 квітня 2014 року загальна ставка за користування кредитними коштами буде складати 22,59 %.

У відповідь на вказаний лист позивач повідомив про свою незгоду з таким рішенням правління банку.

Листом від 12 травня 2015 року ОСОБА_4 повідомлено про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом

до 30 % у відповідності з рішенням правління ПАТ «Ідея Банк» від 8 травня

2015 року. Із зазначеним підвищенням процентів позивач також не погодився.

Вважаючи дії банку незаконними позивач просив суд визнати кредитний договір недійсним в частині, що стосується можливості банку в будь-який спосіб односторонньо змінювати процентну ставку по кредиту та вносити зміни до кредитного договору та встановлювати фіксовану початкову відсоткову ставку в розмірі 17,9900 %. Визнати незаконними дії банку щодо нарахування платежів по збільшеній процентній ставці та зобов'язати банк перерахувати суму заборгованості за початковою процентною ставкою, а саме в розмірі 17,9900 %. Зобов'язати банк перерахувати суму всіх сплачених платежів за початковою процентною ставкою відповідно до договору в розмірі 17,9900 % та зобов'язати банк зарахувати на погашення тіла кредиту по кредитному договору різницю між сумою платежів, зарахованих банком на погашення відсотків по зміненим процентним ставкам, і перерахованою сумою сплачених відсотків за початковою процентною ставкою в

розмірі 17,9900 %.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 24 вересня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями,

ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 24 вересня 2015 року, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно виходив із того, що сторонами при укладенні кредитного договору було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, про що свідчить його підписання. В тому числі з умовами зміни відсоткової ставки за користування кредитом. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати чи зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку встановлених кредитним договором.

Оскільки сторони даного договору погодили змінюваний тип процентної ставки, а також порядок її визначення, будь-яких порушень банком у виконанні зобов'язань по вказаному правочину судами не встановлено.

Доводи, на які посилається представник заявника у касаційній скарзі, висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судом першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.О. Дьоміна
М.В. Демяносов
І.К. Парінова