Справа № 219/4852/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.02.2016 року м. Артемівськ

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Давидовської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Федорової І.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості,

встановив:

Представник публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 17.06.2013 року (далі - Кредитний договір) в розмірі 38 633,21 грн.

Як на підставу своїх вимог Позивач посилається на ті обставини, що 17.06.2013 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Кредитний договір, відповідно до умов якого Відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок №8357 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк), Інтернет клієнт-банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг. Однак, Відповідач належним чином не виконує умови Кредитного договору, у зв'язку з чим Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість перед банком, що станом на 27.03.2015 року становить 38 633,21 грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 386,33 грн.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив її задовольнити у повному обсязі та пояснив, що на дату початку антитерористичної операції 14.04.2014 року заборгованість за пенею боржника ОСОБА_2 становила 0,77 грн.

У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в частині заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості по комісії за користування кредитом. Підтвердив, що був ознайомлений з «Умовами і правилами надання банківських послуг», розмірами тарифів та їх змінами. Також пояснив, що з вересня не здійснював підприємницьку діяльність, оскільки його діяльність як субєкта підприємницької діяльності припинена за рішенням суду. Позовні вимоги в частині стягнення пені не визнав, просив суд застосувати строк позовної давності відносно стягнення пені. Крім того, у судовому засіданні Відповідач повідомив про існування договору страхування відповідальності перед третіми особами, за умовами якого його відповідальність перед Позивачем за Кредитним договором застрахована і просив застосувати до правовідносин положення п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» в частині співвідношення суми основного боргу, процентів та комісії.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором ОСОБА_3 або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

17.06.2013 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Кредитний договір відповідно до умов якого Відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок №8357 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк), Інтернет клієнт-банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг» (далі ОСОБА_3).

Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав Відповідачу кредитний ліміт в розмірі 20 000 грн.

Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов кредиту, що має відображення у розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 17.06.2013 року (арк. с. 43-44).

У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 27.03.2013 року має заборгованість у розмірі 38 633,21 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 19 679,01 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 10 254,32 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 2 125,32 грн.

Відповідно до 3.2.1.1.16 ОСОБА_3 - при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до «ОСОБА_3 і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт- банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), ОСОБА_3 і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно - цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» - Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно п. 3.2.1.1.1 ОСОБА_3 кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту ОСОБА_3 повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта.

Відповідно до п. 3.2.1.1.3 ОСОБА_3 кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Як убачається з п. 3.2.1.1.8 ОСОБА_3, проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до «ОСОБА_3 і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк. або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - «Угода»).

Пункт 3.2.1.1.6 ОСОБА_3 зазначає, що Ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи кліент-банк, інтернет клієнт банк, - повідомлення або інших).

Відповідно до розділу ОСОБА_3 3.2.1.4, яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі «період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню»), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом проценти в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними.

При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4 ОСОБА_3 має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Згідно положень статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Враховуючи відмінності у правоздатності, дієздатності та державній реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців, та відповідно до ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. З огляду на викладене, в разі припинення субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) позивача такий спір належить розглядати в порядку, встановленому цивільним законодавством України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про виконання умов кредитного договору та сплати заборгованості.

Судом у судовому засіданні була оглянута копія договору страхування відповідальності перед третіми особами № DO2LZKL-12712UP від 01.08.2013 року, укладеним між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» (страховик) та Відповідачем (страхувальник), за умовами якого застрахована відповідальність останнього за невиконання зобовязань перед вигодонабувачем по договору кредитного ліміту на поточний рахунок №8357 страхувальника, а також комісійної винагороди та відсотків за використання кредитного ліміту. Згідно п. 8 вказаного договору страхова суму складає 1200 грн. Проте, з наданої копії договору не вбачається його акцептування Відповідачем, не надано також належних та допустимих доказів його пролонгації, настання страхового випадку та сплату страхувальником страхового платежу (п.п.6, 12 договору страхування).

Щодо заперечень Відповідача з посиланням на п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» в частині співвідношення суми основного боргу, процентів та комісії суд зазначає, що за приписами ч.5 зазначеної статті якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що визнання умов договору про споживчий кредит несправедливими є підставою для визнання таких положень недійсними у судовому порядку. Відповідачем не було заявлено зустрічного позову про визнання Кредитного договору або окремих його положень недійсними через встановлення їх несправедливими; не було надано також належних доказів визнання таких положень недійсними у судовому порядку.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню, а з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума у розмірі 32 058,65 грн.

Крім того, Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, просив суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 6 574,56 грн.

Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції.

Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У п.3.4. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (Справа N 1-10/2004) зазначено, що виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою.

Згідно матеріалів справи відповідач ОСОБА_2, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р місто Артемівськ Донецької області відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення пені, яка нарахована після 14 квітня 2014 року в сумі 6573,29 грн. є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Оскільки Відповідачем заявлено у судовому засіданні про застосування строків позовної давності, враховуючи положення ч.2 ст.258 ЦК України, згідно якої до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік, пеня в сумі 0,77грн., яка нарахована за період до 14 квітня 2014 року, враховуючи строк звернення Позивача з позовом до суду (05.06.2015 року), заявлена поза межами строку позовної давності і стягненню не підлягає.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволених вимог відповідно до положень ст.88 Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, на підставі статей 11,509, 526, 553, 554, 575, 591, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись статтями 10, 60, 88, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, р/р 3111, МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором б/н від 17.06.2013 року, а саме: заборгованість за кредитом у сумі 19 679,01 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 10 254,32грн., заборгованість з комісії за користування кредитом в сумі 2 125,32 грн.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 6 574,56 грн. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, р/р 3111, МФО 305299, ) витрати зі сплати судового збору в сумі 320,59 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

10.02.2016

Головуючий суддя Т.В.Давидовська