Номер провадження: 22-ц/785/383/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області

в складі:

головуючого - Суворова В.О.

суддів - Черевко П.М.

- ОСОБА_2

при секретарі Фабіжевській Т.С.

з участю: представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, представника ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ » ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Одеської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду міста Одеси від 09 листопада 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про стягнення солідарно заборгованості по кредитному договору у розмірі еквівалента в національній валюті виходячи з 79 625,68 доларів США ,-

ВСТАНОВИЛА:

06 січня 2015 року позивач звернувся з вказаним позовом, який уточнив у ході розгляду справи з урахуванням встановленого НБУ курсу долару на час розгляду справи. Обґрунтовуючи вимоги посилається на те, що 12 жовтня 2007 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого надав позичальнику грошові кошти в сумі 55000,00 дол. США, а позичальник зобовязався повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, відповідно до графіка погашення кредиту.

З метою забезпечення належного виконання зобовязання по вказаному кредитному договору 12 жовтня 2007 року ПАТ «УкрСиббанк» уклав з ОСОБА_3 договір поруки №149354, відповідно до умов якого поручитель відповідає солідарно з позичальником за виконання умов кредитного договору.

В порушення умов укладених договорів відповідачі несвоєчасно повертали кредитні кошти та відсотки за користування кредитними коштами, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 01 грудня 2013 року складає 79625,68 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 1254900,72 гривень.

12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відповідно до договору факторингу №1 відступило ТОВ «Кей Колект» право вимоги за кредитним договором та договором поруки від 12 жовтня 2007 до відповідачів. У звязку з викладеним позивач просить задовольнити його вимоги.

Відповідачі позов не визнали, вказуючи, що відсутній детальний розрахунок заборгованості, а розрахунок, який є в матеріалах справи, не відповідає фактичній заборгованості, до позивача не перейшло право вимоги за кредитним договором та договором поруки.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2015 р. задоволений позов ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_3 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» заборгованість за кредитним договором №0 від 12 жовтня 2007 року, у загальному розмірі 79 625,68 доларів США, що складає за курсом НБУ суму 1 823 428 гривень 07 копійок, на день винесення рішення, та яка складається з : - заборгованості по основній сумі кредиту 54017,06 доларів США; - заборгованості за процентами 25608,62 доларів США.

Стягнуто на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» судові витрати у вигляді судового збору в рівних частках з ОСОБА_3 та ОСОБА_3 в сумі 1827 гривень.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в звязку з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалення нового рішення, яким просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність рішення суду в межах вимог скаржника і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи вимоги виходив з того, що відповідачі порушили умови кредитного договору, у звязку з чим виникла заборгованість перед банком, яка підлягає стягненню у солідарному порядку у відповідності до договору поруки. Банк уклав з позивачем договір факторингу, відповідно до умов якого право вимоги перейшло до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» .

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, крім того, згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 12 жовтня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 укладений договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 55 000,00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення не пізніше 12 жовтня 2028 року.

Відповідно до п.п. 1.1 кредитного договору відповідач зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. За порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених цим договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в порядку, передбаченому Розділом 5 кредитного договору.

З метою забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 12 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 149354, відповідно до умов якого поручитель зобовязався відповідати у повному обсязі за невиконання позичальником усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору. Відповідно до п.п 3.2 договору поруки порука припиняється з припиненням всіх зобовязань Позичальника по вищеназваному кредитному договору. Відповідно до п. п. 1.4, 2.2 договору поруки від 16.10.2007 року, у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, позичальник та поручитель несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання вимоги, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків.

12 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладений іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_1(а.с.132).

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи та додатку до нього, яке було видано Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України від 08 грудня 2011 року, здійснена державна реєстрація ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», яке має право здійснювати фінансові послуги без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства. Згідно з відомостями з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ТОВ « КЕЙ-КОЛЕКТ» здійснює наступні види діяльності: надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення, н.в.і.у.;трасти, фонди та подібні фінансові субєкти;фінансовий лізінг;інші види кредитування;інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення.

12 грудня 2011 року відповідно до Договору факторингу №1 ПАТ «УкрСиббанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ»(правонаступник позивача), свої права грошевої вимоги, існуючи або майбутні, Клієнта до Боржників і Гарантів щодо погашення (стягнення, повернення) заборгованості , що виникла на підставі Первинних договорів Забезпечення. Згідно з пп..3.1. Договору Права Вимоги переходить від Клієнта до Фактора у ОСОБА_7 , після чого Фактор одержує права вимагати від Боржників і Гарантів виконання усіх зобовязань за Первинними Договорами і Договорами Забезпечення (а.с.49-50).

12 грудня 2011 р. між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» укладений договір відступлення права вимоги (а.с.120). Згідно з виписки Додатку №1 до договору відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 12 грудня 2011 р. до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором від 12 жовтня 2007 р., укладений з ОСОБА_3, договору поруки від 12 жовтня 2007 р., укладений з ОСОБА_3 та договором іпотеки від 12 жовтня 2007 р. , укладеним з ОСОБА_3 (а.с.48, 116).

13 лютого 2012 року ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» склали акт приймання-передачі прав вимоги , відповідно до якого банк передав ТОВ Право вимоги на виконання договору факторингу.

01 липня 2014 року ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» направило на адресу позичальника Лист вимогу , в якому вимагає погасити заборгованість за кредитним договором від 12 липня 2007 року, яка станом на 01 грудня 2013 року становить 79 625 ,68 доларів США, що за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 941414,41 грн. протягом 30 днів з моменту отримання цієї вимоги (а.с. 39,42). Відповідно до списку згрупованих рекомендованих листів вказаний лист-вимога був направлений на адресу відповідачки (а.с. 42).

В порушення умов кредитного договору, відповідач неналежним чином не виконувала взяті на себе зобовязання, у звязку з чим, станом на 01 грудня 2013 року, виникла заборгованість за кредитом в розмірі 79625,68 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 1254900,72 гривень, з яких заборгованість по основній сумі кредиту 54017,06 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15 грудня 14 року становить 851308,87 гривень, заборгованість за процентами - 25608,62 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15 грудня 14 року становить 403591,85 гривень.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Довід апеляційної скарги про те , що позивачем не доведена сума заборгованості, оскільки відсутній детальний розрахунок, а існуючий розрахунок не відображає фактичну заборгованість, судова колегія не бере до уваги з наступних підстав. Позивач у ході судового засідання надав до суду детальний розрахунок, який відображає помісячно заборгованість по сплаті кредиту, процентів за користування ним (а.с.111-115). Відповідач в свою чергу у відповідності до ст.ст. 10,60 ЦПК України не надав доказів, чи власного розрахунку, який спростовує правильність нарахування позивача.

ОСОБА_3 вказує, що рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким необхідно відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що позивач не повідомив про укладання договору факторингу, відповідно до якого до позивача від банку перейшло право вимоги. Судова колегія вважає, що вказаний довід необґрунтований, оскільки частинами 1, 2 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України.

Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов'язання є належним.

Судова колегія звертає увагу, що ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» 01 липня 2014 року направляло на адресу відповідача лист-вимогу, в якому вказало, що відповідно до договору факторингу право вимоги перейшло до нього та вимагало погасити заборгованість з визначенням її суми. Відповідач в свою чергу не поставив перед позивачем надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Доводи відповідачів про те, що вони не отримували лист-вимогу, спростовується списком згрупованих рекомендованих листів.

Доводи представника апелянта про те, що у фактора не виникло права на вимогу по кредитному договору, не заслуговує на увагу, оскільки таке право у позивача виникло на підставі договору факторингу, акту приймання-передачі права вимоги, Договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки , виписок к Додатку №№1,2.

Також представник відповідача вказує на незаконність рішення суду першої інстанції у звязку з тим, що при його ухваленні суд не звернув на увагу, що позивач не має права на вимогу, оскільки у нього відсутня ліцензія на здійснення валютної операції. При цьому судова колегія звертає увагу, що позивач звернувся з вимогою про стягнення заборгованості у національній валюті України. Довід, що позивач не має права нараховувати відсотки за користування кредитом, суперечить умовам договору факторингу та свідоцтва про реєстрацію позивача, відповідно до якого він має право здійснювати фінансові послуги без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства.

Враховуючи все вищевикладене, колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, ст. ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області , -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 09 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області В.О. Суворов

ОСОБА_8

ОСОБА_2