Справа № 214/4916/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 квітня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

при секретарі Латкіній О.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом, який в подальшому уточнив та в останній його редакції від 19 квітня 2016 року просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь заборгованість за кредитним договором № К1В від 27.01.2014 року в сумі 66 025 грн. 78 коп., з яких: 41 877 грн. 24 коп. - сума заборгованості за кредитом №; 7 857 грн. 89 коп. - сума заборгованості за відсотками; 10 921 грн. 81 коп. сума заборгованості за комісією; 5 368 грн. 84 коп. пеня по кредиту та процентам. В обґрунтування свої вимог позивач вказав, що 27.01.2014 року між ПАТ ВТБ Банк та ОСОБА_3. І.В. було укладено кредитний договір № R1B, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 50 000 грн. 00 коп., а відповідач зобовязався повернути кредит в строк до 27.01.2017 року включно, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобовязання в порядку і строки передбачені кредитним договором. Згідно з п.1 Кредитного договору за користування кредитом відповідач прийняв зобовязання сплачувати позивачу 20% річних щомісячно. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору позичальник зобовязаний сплачувати щомісячно відповідно до графіку повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69 % від початкової суми. Так позивач свій обовязок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав, а відповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 21.05.2015 рік склала 66 025 грн. 78 коп. з яких: 41 877 грн. 24 коп. сума заборгованість за кредитом; 7 857 грн. 89 коп. сума заборгованості за відсотками; 10 921 грн. 81 коп. сума заборгованості за комісією; 5 368 грн. 84 коп. пеня по кредиту та процентам. У звязку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Крім того, просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати у розмірі 660 грн. 26 коп.

Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі посилаючись на обстави викладені в позові та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 надала до суду заперечення на позовну заяву, крім того в судовому засіданні пояснила, що дійсно отримала кредит від банку. Але вважає, що рахунок суми заборгованості не обґрунтований, та не відповідає нормам цивільного законодавства. Зокрема 3% річних повинні нараховуватися на суму основного боргу без вже нарахованих процентів за користування чужими грошовими коштами. Розмір неустойки просить зменшити, так як він значно перевищує розмір збитків. Також просить суд звернути увагу на її майновий стан (втрата роботи, невиплата зарплати, утримання малолітньої дитини) та спів розмірність розміру неустойки наслідкам порушення зобовязання. В подальшому відповідач визнала вимоги банку в частині суми заборгованості за кредитом та відсотками, і все ж просила в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріалах справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору № R1B від 27.01.2014 року відповідач отримала кредит в розмірі 50 000 (пятдесят тисяч) грн. 00 коп., а відповідач зобовязався повернути кредит в строк до 27.01.2017 року включно, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобовязання в порядку і строки передбачені кредитним договором (а.с.9-17).

Відповідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач в повній мірі виконав свої зобовязання перед відповідачем, надавши останньому кредит в сумі 50 000 (пятдесят тисяч) грн. 00 коп., строки та на умовах, передбачених кредитним договором, що підтверджується меморіальним ордером № 15190 від 27.01.2014 року (а.с. 18).

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Також, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п.1 Кредитного договору за користування кредитом відповідач прийняв зобовязання сплачувати позивачу 20% річних щомісячно. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору позичальник зобовязаний сплачувати щомісячно відповідно до графіку повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69 % від початкової суми..

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Встановлено та визнано в судовому засіданні відповідачем факт припинення ним належного виконання своїх зобовязань перед банком станом на 27.01.2014 рік за кредитним договором №R1B від 27.01.2014 року.

На звернення до відповідача з листом-вимога про сплату існуючої заборгованості, відповідач не виконав свої грошові зобовязання (а.с. 19).

Таким чином, судом встановлено, що відповідач у порушення зазначених норм закону та умов кредитного договору №R1B від 27.01.2014 року свої зобовязання належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 21.05.2015 рік заборгованість по вказаному договору склала 66 025 грн. 78 коп. з яких: 41 877 грн. 24 коп. сума заборгованість за кредитом; 7 857 грн. 89 коп. сума заборгованості за відсотками; 10 921 грн. 81 коп. сума заборгованості за комісією; 5 368 грн. 84 коп. пеня по кредиту та процентам, а отже зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Приймаючи зазначене вище рішення суд не приймає доводи та вимоги відповідача про незгоду з сумою заборгованості за комісією та стягнення пені по кредиту та процентам, виходячи з наступного.

Згідно п. 7.3.2 Правил споживчого кредитування фізичних осіб ПАТ «ВТБ Банк», які є невідємною складовою умов кредитного договору №R1B від 27.01.2014 року, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди.

Відповідно до п.5.1 кредитного договору №R1B від 27.01.2014 року, у випадку прострочення виконання позичальником своїх зобовязань щодо повернення кредиту та/або сплатити процентів позичальник сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі 0,5 % в день від суми невиконаних зобовязань.

З зазначеного слідую, що скільки відповідачка укладала кредитний договір, а отже своїм підписанням позичальник підтвердив своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб ПАТ «ВТБ Банк», з якими вона ознайомилася та погодилася, то посилання відповідача на зазначені вимоги є безпідставними, враховуючи також те, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження наявності обставин, які мають істотне значення при вирішенні питання про зменшення неустойки.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в сумі 660 грн. 26 коп. (а.с. 3).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 610, 612, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк заборгованість за кредитним договором № К1В від 27.01.2014 року в сумі 66 025 грн. 78 коп., з яких: 41 877 грн. 24 коп. - сума заборгованості за кредитом; 7 857 грн. 89 коп. - сума заборгованості за відсотками; 10 921 грн. 81 коп. сума заборгованості за комісією; 5 368 грн. 84 коп. пеня по кредиту та процентам.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк судові витрати в сумі 660 грн. 26 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Євтушенко