УхвалА

іменем україни

31 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф., ШтеликС.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права користування та володіння майном, зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 24 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 2003 року він разом з бабою - ОСОБА_5, здійснював догляд за ОСОБА_6, оскільки вона була людиною похилого віку та потребувала постійного догляду. 15 серпня 2012 року рішенням Головного управління праці та соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації ОСОБА_6, як інваліду ІІ групи безкоштовно надано автомобіль ЗАЗ TF 698K, державний номерний знак НОМЕР_1, з правом передачі йому у користування.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 померла, після чого він звернувся до відповідача з заявою про переоформлення права власності на вищевказаний автомобіль. Проте йому було відмовлено у проведенні такого переоформлення, оскільки він не є членом сім'ї померлої.

Вказував про те, що така відмова є незаконною та посилався на те, що він протягом 10 років періодично доглядав ОСОБА_6, з яких останні 3 роки постійно здійснював за нею догляд.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив встановити факт його спільного проживання з ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_1, визнати за ним право користування і володіння автомобілем ЗАЗ TF 698K, державний номерний знак НОМЕР_1, та зобов'язати департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації вчинити дій з переоформлення зазначеного вище автомобіля на його ім'я.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 24 грудня 2015 року, позов ОСОБА_4 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшлидо правильного висновку про те, що ОСОБА_6, як інваліду ІІ групи було надано автомобіль, а позивач отримав його у користування, не як член сім'ї інваліда, а як інша особа.

Згідно з п. 16 постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Проте матеріали справи не містять доказів реєстрації позивача на час смерті ОСОБА_6 за місцем її проживання. Крім того, строк експлуатації спірного автомобіля менше 10 років.

Інші доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Оскільки суди належним чином оцінили подані позивачем докази та вірно дійшли висновку про те, що факт спільного проживання ОСОБА_4 з померлою ОСОБА_6, я членом сім'ї, ним не доведено, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта

С.П.Штелик