Справа №577/5092/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кравченко В. О.
Номер провадження 22-ц/788/343/16 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Дубровної В. В. , Околота Г. М. ,

з участю секретаря судового засідання -Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 січня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання батька,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_3

ОСОБА_3 є пенсіонером, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.4), є інвалідом 2-ї групи (а.с.5), на даний час проживає разом з новою дружиною та малолітньою дочкою (а.с.37,38).

Як вбачається з довідки Головного управління ПФУ від 5.01.2016 року №20 пенсія ОСОБА_5 у листопаді -грудні 2015 року складала 4800 грн. (а.с.36).

ОСОБА_4 у шлюбі не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей (а.с.31,32) дохід на даний час складається з отриманої допомоги при народженні меншої дочки у розмірі 1075 грн. (а.с.28-29).

Згідно із ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Відповідно до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Відповідно до вимог п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст.204 СК).

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку, що заявлені позивачем, як непрацездатною особою, вимоги про стягнення з його повнолітньої доньки ОСОБА_4 щомісячних аліментів на утримання з підстав потреби у матеріальній допомозі, не є доведеними, а тому відсутні правові підстави для стягнення аліментів.

Посилання апелянта на те, що він є непрацездатним і потребує матеріальної допомоги не спростовують висновків суду. Оскільки суд обґрунтовано виходив з того, що свідченням такої матеріальної потреби є отримання батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо.

Тобто, суд при ухваленні рішення має зважити на розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом. Що і зробив місцевий суд зазначивши, що розмір пенсії позивача більше ніж в три рази перевищує встановлений державою прожитковий мінімум.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 січня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -