Справа № 150/227/16-ц
Провадження №2/150/102/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кушнір Б.Б.,

за участю : секретаря судового засідання Гендзьори О.О.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

прокурора Кізлика О.М.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду с. Мазурівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки і піклування Червоноармійської районної державної адміністрації Житомирської області в особі служби у справах дітей про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Чернівецького районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_4, мотивуючи тим, що відповідачка не приймає участі у вихованні сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не цікавиться його здоров'ям, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; відповідачка взагалі не відвідує та не спілкується з сином в обсязі необхідному для його нормального самоусвідомлення, зокрема, у дошкільному навчальному закладі; відповідачка не сприяє засвоєнню сином загальноприйнятих норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти; аліменти та будь-яку іншу матеріальну допомогу на утримання дитини відповідачка не надавала і не надає по цей час хоча за рішенням суду зобов'язана їх сплачувати. Дані обставини, на думку позивача, є підставою для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві, просила їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує щодо їх задоволення. Зокрема, підтвердила факт ухиляння від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини з тих причин, що має іншу сім*ю, основними доходами якої є допомога на дітей, вона знаходиться у відпустці по догляду за дітьми, відтак, не має можливості відвідувати свого старшого сина ОСОБА_4 та надавати матеріальну допомогу на його утримання. Також вказала на ту обставину, що її старшому сину ОСОБА_4 буде краще проживати з бабусею - ОСОБА_1, оскільки вона піклується про дитину, має можливість забезпечити необхідний обсяг виховання, харчування, медичного догляду, лікування дитини, тощо.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Червоноармійської районної державної адміністрації Житомирської області позовні вимоги підтримала, просить суд задоволити позов ОСОБА_1

Залучений ухвалою суду від 10.05.2016року до участі у справі орган опіки та піклування Чернівецької районної державної адміністрації для подання висновку на виконання своїх повноважень, через канцелярію суду подав висновок про можливість позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо її малолітнього сина ОСОБА_4

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Судом встановлено, що син ОСОБА_1 - ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з листопада 2008 року, від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження, видане виконкомом Гонтівської сільської ради 03.09.2010року, актовий запис №09 (а.с.5,15).

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 03.02.2012 року у справі №2-344/2011 шлюб між ними було розірвано та визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 біля батька - ОСОБА_5

ОСОБА_5 (син) та ОСОБА_4 (онук) проживали та були зареєстровані у будинку ОСОБА_1 (позивач) по АДРЕСА_1

Заочним рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 11.06.2012 року у справі №2-153/12 з відповідачки на користь ОСОБА_5 присуджено до стягнення аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.12).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14), а неповнолітній ОСОБА_4 після смерті батька знаходиться на утриманні бабусі ОСОБА_1, що підтверджується довідкою виконкомому Червоноармійської селищної ради №982 від 06.04.2016 року (а.с.7).

Дані обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо її сина ОСОБА_4, оскільки з моменту розірвання шлюбу між її сином та відповідачем, ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню свого сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні підтверджено факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків відносно старшого сина ОСОБА_4, зокрема, встановлено, що ОСОБА_2 створила нову сім'ю та має вже двох дітей від цього шлюбу, однак, участі у вихованні сина ОСОБА_4 від першого шлюбу не приймає, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не цікавиться його здоров'ям, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не відвідує та не спілкується з сином в обсязі необхідному для його нормального самоусвідомлення, як по місцю його проживання так і в дошкільному навчальному закладі; не сприяє засвоєнню сином загальноприйнятих норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти; аліменти та будь-яку іншу матеріальну допомогу на утримання дитини не надавала і не надає.

Вищевказані обставини підтверджується письмовими доказами, а саме: довідкою Червоноармійської селищної ради Червоноармійського району Житомирської області від 06 квітня 2016 року про те, що до складу сім'ї ОСОБА_1 входять чоловік ОСОБА_7 та онук ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; актом обстеження житлово-побутових умов, яким визначено, що мати - ОСОБА_2 не бере участі у вихованні свого малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; довідкою Червоноармійського дошкільного навчального закладу №1, де зазначено, що ОСОБА_2 - мати малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у дитячому садку не з'являлася жодного разу, не цікавилася навчанням та вихованням сина, не з'являлася на батьківські збори; довідкою відділу Державної виконавчої служби Чернівецького районного управління юстиції Вінницької області про ухиляння відповідачки від сплати аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; висновком служби у справах дітей Чернівецької районної державної адміністрації №01-10-67 від 16.05.2016року про можливість позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо її малолітнього сина ОСОБА_4

Відповідно до ст. 141, 180 СК України, батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пунктами 15, 16 постанови Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Вирішуючи спір, суд врахував зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України і з'ясував які безсумнівні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, чи вживалися до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідача.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

З врахуванням того, що відповідач з моменту розлучення з чоловіком - з лютого 2012року і по теперішній час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про дитину, не бере участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні, не виявляє до неї батьківської турботи та уваги, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з нею, а також те, що відповідач позовні вимоги визнала, суд приходить до висновку про доведеність факту ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини ОСОБА_4 і, як наслідок, необхідність застосування до неї на підставі пункту 2 частини першої статті 164 СК України крайнього заходу - позбавлення батьківських прав.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки справа доведена до суду з вини відповідача, відтак, при задоволенні позовних вимог сума судових витрат підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 15, 19, 152, 164-166 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 10, 60, 61, 88, 174, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительку с.Мазурівка Чернівецького району Вінницької області (зареєстрована у с.Шендерівка Чернівецького району Вінницької області) батьківських прав відносно її малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительку с.Мазурівка Чернівецького району Вінницької області (зареєстрована у с.Шендерівка Чернівецького району Вінницької області) на користь ОСОБА_1 551грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Чернівецький районний суд з поданням в 10-денний строк апеляційної скарги з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення, у відповідності до ч.3 ст.209 ЦПК України, складено 03.06.2016 року.

Суддя Кушнір Б.Б.