Справа №: 398/5150/15-ц
"15" лютого 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
в складі судді Петрової О.Ф.
за участі секретаря Сніжко І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, є Олександрійський міський відділ УДМС України в Кіровоградській області, про визнання відповідача як таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації місця проживання, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, є Олександрійський міський відділ УДМС України в Кіровоградській області, про визнання відповідача як таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації місця проживання - квартири АДРЕСА_1.
Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що вона є власником зазначеної квартири. В квартирі зареєстрований її брат відповідач ОСОБА_2, але починаючи з грудня 2009 р. він в квартирі не проживає. Комунальні платежі нараховуються за кількістю мешканців квартири, що призводить до зайвих витрат та створює перешкоди в розпорядженні житлом.
В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_3 уточнила, що позивачка не спілкується з відповідачем, де він зараз перебуває, не знає. Останній являвся членом сімї власника квартири, відтак мають застосовуватися норми права, які регулюють правовідносини між власником житла та членом його сімї.
Відповідач ОСОБА_2 та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, належно повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, причини неявки не повідомили.
Зі згоди представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ухвалює судове рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.
Суд встановив, що позивачка є власником житлового приміщення квартири № 5, що знаходиться в будинку № 15 по вул. Артема м. Олександрії. До членів сімї власника належить її брат - відповідач ОСОБА_2 Останній понад рік без поважних причин не користується жилим приміщенням.
Про зазначені обставини свідчать докази.
Так, свідок ОСОБА_4 показала, що позивачку вона знає з дитинства. У ОСОБА_1 є неповнорідний брат ОСОБА_2. Відтоді, як останній поїхав до Києва вчитися, більше на проживання до квартири своїх батьків не повертався, лише провідував матір. В Києві у нього є сімя - дружина, дочка, онука. Коли в 2013 р. він приїздив до своєї матері - ОСОБА_6, то пиячив, штовхнув її. Вона отримала травму і після того злягла. Про неї дбала доглядальниця, з якою домовилася про допомогу дочка ОСОБА_1 5 жовтня 2014 р. ОСОБА_6 померла. Більше її син до квартири не приїздив.
Свідок ОСОБА_5 показала, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 1960 р. Її сусідами була сімя ОСОБА_6: ОСОБА_7, її чоловік та двоє дітей - ОСОБА_1 та ОСОБА_5. Відтоді як ОСОБА_2 поїхав до Києва вчитися, то вже додому не повернувся. В Києві у нього є своя сімя. Він лише навідував матір, а коли приїжджав, то пиячив, ображав її. 27 липня 2013 р. з його вини ОСОБА_6 отримала травму. Про неї дбала дочка, яка приїздила з Києва, - купувала продукти, предмети гігієни та залишала матір на доглядальницю.
Згідно договору дарування від 14 вересня 2013 р. ОСОБА_6, якій належала квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 13 травня 1994 р., подарувала цю квартиру ОСОБА_1
Акти розпорядження, затверджені директором комунального підприємства «Житлогосп», від 24.11.2014 р. та від 05.10.2015 р., свідчать про те, що ОСОБА_2 не проживає в квартирі з грудня 2009 р.
Дані правовідносини врегульовано нормами Цивільного кодексу України, зокрема, ст. 405 ЦК України.
Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону .
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (ч.1 ст. 405 ЦК України).
Відповідно до частини другої цієї статті член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже, існують підстави для визнання відповідача як таким, що втратив право користування житлом.
Щодо вимог позивача про зняття відповідача з реєстрації місця проживання, то вони задоволенню не підлягають.
Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи належить до компетенції органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб.
Згідно зі ст. 7 цього Закону цими органами зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється цими органами на підставі:
заяви особи або її законного представника;
судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;
свідоцтва про смерть;
паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;
інших документів, які свідчать про припинення:
підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства;
підстав для проживання або перебування
особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту;
підстав на право користування житловим приміщенням.
Аналіз зазначеної норми права дозволяє зробити висновок про те, що належним способом захисту цивільних прав у такому разі є предявлення позову про визнання особи як такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а рішення суду про задоволення такого позову, в свою чергу, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідним уповноваженим органом.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України відповідач має компенсувати позивачці понесені останньою судові витрати на суму 487 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст. 10,11,60, 214, 215, 224-226 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, є Олександрійський міський відділ УДМС України в Кіровоградській області, про визнання відповідача як таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації місця проживання задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 як таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 5 в будинку № 15 по вул. Артема м. Олександрії Кіровоградської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на суму 487 грн. 20 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судома, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя