Справа №557/299/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2016 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі

судді Рудик Л.М.

при секретарі Гуменюк Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Гоща справу за позовом

ОСОБА_1 та ОСОБА_2

до

Липківської сільської ради Гощанського району

про

визнання права на спадщину,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про визнання права на спадщину житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Вовкошів по вул.Грушевського, 109 Гощанського району Рівненської області.

Позивачі посилаються на те, що 19 квітня 1988 року помер їх батько ОСОБА_3, а 19 серпня 1992 року померла мати ОСОБА_4. Після смерті матері залишилося спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Вовкошів по вул.Грушевського, 109 Гощанського району Рівненської області.

Спадщину після смерті матері вони прийняли, фактично вступивши у володіння спадковим майном, але до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини тривалий час не зверталися. У 2008 році позивачка ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна - на грошові вклади.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок вони не можуть через відсутність правовстановлюючих документів на це спадкове майно.

Крім них інших спадкоємців не має і на спадщину ніхто не претендує.

В звязку з наведеним просять в судовому порядку визнати за ними право на спадщину - на житловий будинок з надвірними будівлями на праві спільної сумісної власності.

В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але направив суду письмову заяву, в якій позов визнав повністю, не заперечує проти визнання права на спадщину за позивачами, справу просить розглянути у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивачів та їх представника, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачі, являючись дітьми померлої ОСОБА_4, є спадкоємцями за законом першої черги.

ОСОБА_4 померла 19 серпня 1992 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Свідоцтво про право власності на житловий будинок у спадкодавця відсутнє, оскільки державна реєстрація права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Вовкошів по вулиці Грушевського, 109 Гощанського району, не проводилася. Проте, відповідно до даних погосподарської книги Липківської сільської ради Гощанського району будинок № 109 по вул.Грушевського в с.Вовкошів рахується за ОСОБА_4, що підтверджується випискою з погосподарської книги.

Згідно з положеннями ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІУ державна реєстрація прав на нерухоме майно є обовязковою. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Оскільки житловий будинок, що належав матері позивачів, побудований згідно даних технічного паспорта у 1970 році, був зареєстрований в погосподарській книзі сільської ради до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», то суд вважає, що спадкодавець набув право власності на житловий будинок в установленому законом порядку.

В звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями.

Позивачі відповідно до положень ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнаються такими, що прийняли спадщину, оскільки фактично вступили у володіння спадковим майном, користуються житловим будинком, обробляють земельну ділянку. Крім того, позивачці ОСОБА_2 нотаріусом у липні 2008 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади.

На даний час одержати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок позивачі не можуть через відсутність правовстановлюючих документів на це майно у спадкодавця.

Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки право на спадщину на житловий будинок може бути визнано за позивачами лише в судовому порядку.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 ЦПК України, в силу ст.ст.524, 527, 529, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Липківської сільської ради Гощанського району Рівненської області про визнання права на спадщину задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Вовкошів по вулиці Грушевського, 109 (сто девять) Гощанського району Рівненської області і належав на праві власності ОСОБА_4, яка померла 19 серпня 1992 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя