Справа № 640/9257/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря - Вітковської О.А.,

розглянувши подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове входження до житла, -

встановив:

Старший державний виконавець Київського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернувся у суд із поданням, погодженим із в.о. начальника, в якому просить вирішити питання про примусове входження до житлового приміщення боржника ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент. код - НОМЕР_1), розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Провести розгляд поданням за відсутності державного виконавця.

В поданні державний виконавець посилається на те, що боржником на даний час рішення суду про відібрання малолітньої дитини та повернення матері не виконуються, вжитими заходами щодо примусового виконання рішення суду, здійснити повернення дитині матері не вдалось.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Надані суду матеріали свідчать, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.03.2016р. вирішено відібрати малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, від ОСОБА_2 та ОСОБА_4, та повернути ОСОБА_3 матері ОСОБА_5, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2. В рішенні зазначено про його негайне виконання.

Рішення суду набрало законної сили та на його виконання виданий виконавчий лист, із зазначенням боржника - ОСОБА_2 та його адреси: АДРЕСА_3. Вказаний виконавчий лист, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.03.2016р., перебуває на виконанні у старшого державного виконавця Київського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1

Як свідчить рішення суду відповідач - ОСОБА_2 був присутнім під час розгляду справи у суді, тобто є обізнаним з результатами розгляду справи.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження отримав 23.03.2016р., однак в добровільному порядку рішення суду не виконав.

З наданих суду копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем здійснені заходи, щодо примусового виконання судового рішення, зокрема здійснені неодноразові виходи за адресою боржника, а саме: АДРЕСА_4, в тому числі із залученими співробітниками поліції та соціальної служби дітей, однак двері квартири їм не відчинили, що підтверджується складеними актами із залученням понятих.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла і не допускається проникнення до нього чи до іншого володіння особи та проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Проте указана конституційна гарантія не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Тому вказане обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Згідно з положеннями ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла боржника при виконанні судових рішень та рішень інших органів ( посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст. 1, п. 15 ч.3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). У процесі здійснення виконавчого провадження, державний виконавець має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника -фізичної особи, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Враховуючи, що рішення суду на теперішній час є невиконаним, боржник про наявність судового рішення та відкритого виконавчого провадження обізнаний, державним виконавцем були здійснені спроби виконати рішення суду у відповідності до норм чинного законодавства, без примусового проникнення до житла боржника, дії боржника свідчать про перешкоджання добровільному проникненню до його житла, суд вважає подання обґрунтованим та таким , що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 376, 210 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове входження до житла - задовольнити .

Дозволити старшому державному виконавцю Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 примусове проникнення до житлового приміщення боржника ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент. код - НОМЕР_1), розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили, після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.