10 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ГвоздикаП.О., Ситнік О.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення способу участі у вихованні дитини,
за касаційною скаргою ОСОБА_6 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 травня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
У серпні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа - Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення способу участі у вихованні дитини.
На обґрунтування позовних вимог зазначали, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є батьками, а ОСОБА_5 є бабусею ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з відповідачем, а позивачі проживають окремо від дитини. Між сторонами немає згоди щодо участі позивачів у вихованні дитини. Відповідач перешкоджає у здійсненні позивачами своїх прав щодо виховання онуки.
А тому на підставі викладеного, позивачі просили зобов'язати
ОСОБА_6 не чинити перешкоди та забезпечити умови щодо безконфліктного спілкування ОСОБА_4, ОСОБА_5 з ОСОБА_7, встановити порядок участі спілкування ОСОБА_4, ОСОБА_5 з ОСОБА_7, без присутності матері ОСОБА_6 у наступні години та дні: вівторок та середа з 13 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., перші та треті п'ятниці і суботи місяця з 16 год. 00 хв. п'ятниці до 20 год. 00 хв. суботи, друга та четверта неділя місяця з 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. Порядок спілкування встановити в наступний спосіб: передача матір'ю дитини батькові чи бабусі на прибудинковій території за місцем фактичного мешкання та в послідуючому повернення дитини бабусею або батьком матері на прибудинкову територію за місцем фактичного місця проживання
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Встановити можливість спільного відпочинку ОСОБА_4, ОСОБА_5 з ОСОБА_7 тривалістю 30 днів у період щорічної відпустки, з можливістю поділу на дві частини. Зобов'язати
ОСОБА_6 у разі зміни місця мешкання ОСОБА_7, вжити заходів щодо обов'язкового повідомлення позивачів про місцезнаходження дитини не пізніше ніж за добу до встановленого рішенням суду порядку спілкування. Зобов'язати ОСОБА_6 надавати оперативну інформацію ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо стану дитини під час знаходження на лікуванні.
Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від
29 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено. Зобовʼязано ОСОБА_6 не чинити перешкоди та забезпечити умови щодо безконфліктного спілкування ОСОБА_4, ОСОБА_5 з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1
Встановлено порядок участі спілкування ОСОБА_4, ОСОБА_5 з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, без присутності матері ОСОБА_6 у наступні години та дні: вівторок та середа з 13 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., перші та треті пʼятниці і суботи місяця з 16 год. 00 хв. пʼятниці до 20 год. 00 хв. суботи, друга та четверта неділя місяця з 09 год. 00 хв. до
Порядок спілкування встановлено в наступний спосіб: передача матірʼю дитини батькові чи бабусі на прибудинковій території за місцем фактичного мешкання та в послідуючому повернення дитини бабусею або батьком матері на прибудинкову територію за місцем фактичного місця проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7
Встановлено можливість спільного відпочинку ОСОБА_4,
ОСОБА_5 з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, тривалістю
30 днів у період щорічної відпустки, з можливістю поділу на дві частини.
Зобовʼязано ОСОБА_6 у разі зміни місця мешкання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, вжити заходів щодо обовʼязкового повідомлення позивачів про місцезнаходження дитини не пізніше ніж за добу до встановленого рішенням суду порядку спілкування.
Зобовʼязано ОСОБА_6 надавати оперативну інформацію
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо стану дитини під час знаходження на лікуванні.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21 травня
2015 року заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від
29 жовтня 2014 року залишено без змін.
У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким встановити порядок участі позивачів у вихованні малолітньої ОСОБА_7, згідно рекомендованого та встановленого Комісією управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради висновку, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Задовольняючи позовні вимоги та визначаючи інший ніж встановлений Департаментом праці та соціальної політики управління служб у справах дітей порядок участі позивачів у вихованні малолітньої ОСОБА_7, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з урахування інтересів дитини, непорушності звичайного режиму для малолітньої дитини.
Судами встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 26 лютого 2014 року.
В період шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.
При розгляді справи про розірвання шлюбу питання щодо визначення місця проживання дитини не вирішувалося. На підставі рішення суду, з позивача ОСОБА_4 на користь доньки ОСОБА_7 стягнуто аліменти.
Угоди щодо здійснення батьком дитини батьківських прав, виконання обов'язків та спілкування з дитиною між батьками досягнуто не було.
У зв'язку з чим, батько дитини ОСОБА_4 та її бабуся - ОСОБА_5, яка відповідно до ч. 1 ст. 257 КпШС Українитакож має право на спілкування з онукою, брати участь у її вихованні, звернулися до Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради та отримали відповідний висновок від 24 липня 2014 року.
Згідно з висновком про визначення порядку участі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вихованні малолітньої дочки та онуки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено наступний порядок участі батька та бабусі у вихованні, а саме: кожний вівторок - з 14 год. 00 хв. до 18 год.
00 хв.; або середа - з 14 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.; 1, 3 субота кожного місяця з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. та 2, 4 неділя кожного місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., та один літній місяць відпочинку.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ст. 9 Конвенції, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Відповідно до положень ст. 7 Конвенції про права дитини від
20 листопада 1989 року кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.
Частиною 5 ст. 19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України).
Ураховуючи викладене, суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановили, що відповідачем рішення комісії з питань захисту прав дитини належним чином не виконувалось, що порушувало інтереси малолітньої дитини, а тому дійшли обґрунтованого висновку про визначення іншого порядку участі у спілкуванні позивачів з малолітньою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, при цьому судами враховано вимоги ст. 141 СК України, ч. 3
ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до яких батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а також обставини проживання та виховання дитини до розлучення батьків, її ставлення до батька та бабусі.
Крім того, слід зазначити, що не погоджуючись з визначеним порядком спілкування батька та бабусі з малолітньою дитиною, суди попередніх інстанцій зазначили, що виходячи із інтересів дитини, принципів, викладених у Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН
20 листопада 1959 року, доцільно визначити інший порядок участі позивачів у вихованні дитини.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.
Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2014 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 21 травня 2015 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.
Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,
Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.
Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від
29 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від
21 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення способу участі у вихованні дитини залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко П.О. Гвоздик О.М. Ситнік