У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Шелінської Ю.А. про повернення виконавчого документа, визнання зазначеної постанови неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 15 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, посилаючись на те, що у державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Шелінської Ю.А. на виконанні знаходився виконавчий лист № 2-1327, виданий Галицьким районним судом м. Львова 01 червня 2010 року на підставі рішення суду, ухваленого 17 травня 2010 року, яким з Кредитної спілки «Християнська злагода» стягнуто на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 42 750,00 грн. Проте, 22 січня 2015 року отримав оскаржувану постанову державного виконавця від 25 грудня 2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, у зв'язку з безрезультатністю заходів щодо розшуку майна боржника. З оскаржуваною постановою державного виконавця Саврук О.І. не погоджується, оскільки вважає, що державним виконавцем не виконано всіх необхідних виконавчих дій для виконання рішення суду. Стверджує, що внаслідок цієї бездіяльності не був накладений арешт на грошові кошти позичальників-боржників, не виявлено майна, на яке могло б бути звернено стягнення. Запевнив суд, що виконавчий лист йому не повернуто. Вважає, що у зв'язку із бездіяльністю державного виконавця йому завдано значної шкоди, тому просить визнати постанову державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ ВП № 35247497 від 25 грудня 2014 року протиправною та неправомірною; визнати п'ятирічну бездіяльність Галицького ВДВС ЛМУ такою, що завдала йому значної фінансової та моральної шкоди; зобов'язати суб'єкт владних повноважень - Галицький ВДВС ЛМУЮ вчинити додаткові процесуальні дії направлені на виконання судового рішення та відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди; з метою виконання судового рішення зобов'язати суб'єкт владних повноважень - Галицький ВДВС ЛМУЮ звернутись до Державної казначейської служби України з метою компенсації йому шкоди за рахунок державного бюджету.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30 березня 2015 року скаргу ОСОБА_1 про визнання постанови державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Шелінської Ю.А. про повернення виконавчого документа неправомірною та зобов'язання до вчинення дій задоволено частково.

Визнано постанову державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Шелінської Ю.А. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25 грудня 2014 року ВП № 35247497 неправомірною.

Зобов'язано державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Шелінську Ю.А. відновити виконавче провадження ВП № 35247497 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1327/10.

В задоволенні решти вимог відмовлено за безпідставністю.

Стягнуто з Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції в користь держави 121,80 грн судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 15 жовтня 2015 року Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.

Апеляційну скаргу Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції задоволено частково.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 30 березня 2015 року змінено.

Виключено з резолютивної частини «Стягнути з Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції в користь держави 121 грн. 80 коп. судового збору».

В решті ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 30 березня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду Львівської області від 15 жовтня 2015 року в частині відмови у задоволенні його вимог про визнання факту існування значної фінансової шкоди, завданої стягувачеві п'ятирічним невиконанням судового рішення, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та постановлення у цій частині нової ухвали про задоволення зазначених вимог.

Ухвали судів попередніх інстанцій в частині задоволених вимог скарги на дії державного виконавця до суду касаційної інстанції не оскаржуються і в касаційному порядку не переглядаються.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні вимог скарги щодо визнання п'ятирічного невиконання судового рішення Галицьким відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції таким, що завдало йому значної фінансової та моральної шкоди, зобов'язання Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції вчинити дії направлені на відшкодування завданої йому фінансової шкоди та зобов'язання Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції звернутись до Державної казначейської служби України з вимогою компенсувати завдану йому шкоду за рахунок державного бюджету, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що зазначені у скарзі вимоги не є належним способом захисту своїх прав, оскільки доводи про заподіяння матеріальної та моральної шкоди підлягають перевірці у разі заявлення відповідних позовних вимог, однак таких позовних вимог ним заявлено не було.

Змінюючи ухвалу суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, апеляційний суд виходив з того, що розгляд скарги на дії ВДВС є частиною провадження у цивільній справі, чинним законодавством не передбачено обов'язок скаржника сплачувати судовий збір при подачі скарги на дії ВДВС, а відтак, відсутні правові підстави для стягнення судового збору з ВДВС в користь держави.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 15 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова