Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2966/15-ц

номер провадження 2/695/289/16

10 лютого 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд, Черкаської області, в складі :

головуючого - судді Таратіна В.О.

при секретарі Курченко В.М.

з участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Золотоноша цивільну справу за позовом Публічного ОСОБА_2 товариства Всеукраїнський ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ

ПАТ ВіЕйБі Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 68161,91 грн.

Свою заяву позивач пояснює тим, що 18.02.2011 року відповідач уклав кредитний договір № BL_ЖГ00013744 з ПАТ «ВіЕйВІ Банк» та отримав кредит в сумі 13500,00 грн., термін повернення 18.02.2014 року..

Процентна ставка за договором встановлена на рівні 20,00 % річних. Відповідно до п. 4 спеціальної частини договору щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,50 % від суми кредиту.

Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за договором в повному обсязі. А відповідач від виконання зобовязань ухиляється.

Відповідач порушив договірні зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами. Таким чином сума заборгованості за кредитним договором станом на 15.08.2015 року становить 68161,91 грн..

Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні даного позову мотивуючи його тим, що зі змісту кредитного правочину випливає, що строк дії договору №BL_ЖГ00013744 від 18.02.2011 р. спливає 18.02.2014 р. Тобто, з дати завершення терміну дії кредитних зобовязань варто обліковувати процесуальні строки для звернення до суду із вимогами про стягнення кредитної заборгованості. Отже на думку представника минули строки позовної давності за даними правовідносинами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до кредитного договору № BL_ЖГ00013744 від 18.02.2011 року ПАТ ВіЕйБі Банк надав кредит ОСОБА_3 у розмірі 13500,00 грн., у тимчасове користування до 18.02.14 року.

Станом на 15.08.2015 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 68161,91 грн., яка складається з кредит 7357,21 грн., відсотки 4277,73 грн., комісія 3442,50 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 53084,47 грн..

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року за № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйВІ Банк»», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року за № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйВІ Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйВІ Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйВІ Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 3 ст. 47 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується , має право підпису будь-яких договорів , інших документів від імені банку.

Відповідно доп.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно наявного розрахунку заборгованості, який надано ПАТ «Ві Ей ОСОБА_5» першим періодом виникнення прострочення сплати кредитної заборгованості є червень 2011 року. Вказане прострочення було повязано зі звільненням відповідача з роботи та відсутності в нього фінансових можливостей для повного погашення кредитної заборгованості.

Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

При цьому кінцевим періодом сплати консолідованої кредитної заборгованості (основного тіла кредиту, процентів та пені) є лютий місяць 2014 р. Після цього понад півтора роки на адресу відповідача не надходило жодних вимог про стягнення кредитної заборгованості (включаючи нарахованої пені в сумі 53084,47 грн.).

Тож, позивачем пропущено без поважних причин спеціальний строк позовної давності для звернення до місцевого суду з вимогою про стягнення пені в розмірі 53084,47 грн., яка нарахована за період з червня 2011 року (часу першого прострочення боржника) по лютий 2014 р. (завершення терміну дії кредитного договору).

Враховуючи споживчий характер кредиту, наразі відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача неустойки та штрафів.

Крім того комісія за розрахункове обслуговування зазначена у позові не передбачена умовами договору. Зокрема п.4 спеціальною частиною Договору передбачено сплату комісії в розмірі 1.50% за управління кредитом, а не за розрахункові операції.

Пунктом 1.6 Договору також встановлено щомісячну плату у вигляді комісії за управління кредитом, розмір якої встановлено п.4 спеціальної частини.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в ухвалі від 18 червня 2014 року по справі №6-16468св14, з посиланням на п. 22, 23 ст. 1, ст. 11, ч. 8 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011, п. 3.4. Правил, ст. 55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», зазначав, що встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за управління кредитом, відповідачем (банком примітка) не було зазначено про те, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому нарахування комісії було проведено відповідачем та сплачено позивачем за послуги, що супроводжують кредит, а саме, компенсація сукупних послуг банку, за рахунок позивача, що є незаконним. При цьому, ВССУ вказав, що висновок про те, що управління кредитом є супутньою послугою, колегія суддів вважає таким, що не ґрунтується на нормах матеріального права.

У даному провадженні позивачем не подано жодного доказу щодо визначення які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу, а в матеріалах справи, в тому числі у кредитному Договорі та його спеціальній частині, відсутні такі відомості.

В частині позовних вимог щодо отримання кредитних коштів та нарахування відсотків за користування такими коштами суд вважає їх доведеними, обґрунтованими та такими, що не спростовані відповідачем належними доказами.

Відповідно до п. 22 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» на 2015 рік, станом на момент подачі позову 28.08.2015 року, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації у банку , від сплати судового збору була звільнена, а тому у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 115,80 грн.

Керуючись ст. ст. 88, 212 - 215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ідн. НОМЕР_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк», рахунок № 1, у ГУ НБУ України по м. Києву і Київській області , МФО 380537, , заборгованість за кредитним договором в сумі 7357,21 грн. та відсотків в сумі 4277,73 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ідн. НОМЕР_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 115,80 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя В. О. Таратін