Ухвала

іменем україни

1 лютого 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ТкачукО.С., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 24 грудня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 30 липня 2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У результаті неналежного виконання умов кредитного договору утворилася заборгованість, яку він, незважаючи на вимоги, не погасив. Ураховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 970 грн. 03 коп.

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 24 грудня 2015 року, у задоволені позову ПАТ «Акцент-Банк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Акцент-Банк» просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди, з урахуванням встановлених фактичних обставин, дійшли правильного висновку, що ПАТ «Акцент-Банк» пропустило строк позовної давності, про застосування наслідків якого заявляв відповідач, оскільки останній платіж за кредитним договором ним було здійснено 7 червня 2010 року, строк дії картки, що була видана ОСОБА_2 закінчився у липні 2009 року, а з позовом до суду банк звернувся лише 17 серпня 2015 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 24 грудня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.С.Ткачук