"28" січня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого - судді Астахової О.О.,
при секретарі: Рудь Р.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_2 про зобов'язання видати ордер на житло, -
Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить зобов'язати Дніпровську районну у м. Києві державну адміністрацію видати їй ордер на житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1, в якому вона проживає та зареєстрована разом зі своєю родиною.
Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що у 1973 році на підставі спільного рішення керівництва та профспілкового комітету ПСГ «Рибне», де позивач працювала, їй було надано у користування квартиру АДРЕСА_1, проте ордер на квартиру не видавався. З 27.04.1993 року позивач зареєстрована за вказаною адресою, з 1993 року за даною адресою також зареєстрована її дочка - ОСОБА_2, а з 2006 року - онук ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Комунального концерну «Центр комунального сервісу № 62» ЖЄД № 401. З моменту заселення позивач проживає у вказаній квартирі та несе витрати по її утриманню. Для оформлення приватизації, а також для укладання договорів найму по вказаній квартирі необхідний ордер, у видачі якого позивачу відмовлено з причин відсутності в архівному відділі Деснянського району документів про надання жилої площі позивачу. Київською міською державною адміністрацією надано додаткове доручення Дніпровській районній в м. Києві Державній адміністрації надати допомогу в отриманні ордерів мешканцями селище Рибне, проте, відповідачем було відмовлено позивачу у видачі ордеру на займане нею житло, оскільки ордер може бути виданий лише на вільне житлове приміщення, що змушує її звернутись з даним позовом до суду.
У судове засідання представник позивача не з'явилась, надала суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність. Зі змісту заяви вбачається, що представник позивача позов підтримує та просить його задовольнити виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився хоча про день, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.
Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання також не з'явилась, надала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність, проти позову та ухвалення заочного рішення не заперечує.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована у АДРЕСА_1 з 1993 року. Разом із позивачем в квартирі зареєстровані: з 1993 року її дочка - ОСОБА_4 та з 2006 року її малолітній онук - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою форми № 3 виданою Комунальним концерном «Центр комунального сервісу № 62» від 11.11.2015 року.
За даними трудової книжки, позивач 04.11.1964 року зарахована на посаду різноробочої у Підсобне господарство «Рибне, а з 13.08.1976 року переведена на посаду свинарки у даному підприємстві.
Як вбачається з матеріалів справи, будинок АДРЕСА_1 станом на 1993 рік був підвідомчий ПСГ «Рибне», після чого відносився до сфери управління Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, а на теперішній час - відноситься до сфери управління відповідача та переданий на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва».
Документи про надання жилої площі позивачу у будинку АДРЕСА_1 в архівному відділі Деснянського району та в матеріалах особової справи позивача відсутні.
Починаючи з 2012 року, мешканці будинку АДРЕСА_1, зокрема позивач ОСОБА_1, неодноразово звертались з колективними зверненнями до Дніпровської районної у м. Києві Державної адміністрації, Київської міської державної адміністрації, щодо сприяння у вирішенні питання отримання ордеру на займане жиле приміщення.
Відповідями Виконавчого органу Київської міської ради від 13.06.2012 року за № 002-2163, Дніпровської районної в м. Києві Державної адміністрації від 04.06.2015 року за № 103-103/ОПГКО-477-4358, позивачу було відмовлено у видачі ордеру на займане нею житло, з причин відсутності документів на підставі яких позивач разом із сім»єю була заселена у житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1, а також посилаючись на норму ст. 58 ЖК УРСР, за якою ордер може бути виданий лише на вільне житлове приміщення.
Згідно зі ст. 52 ЖК Української РСР, жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів, а у випадках, передбачених Радою Міністрів СРСР, - за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної Ради народних депутатів про
надання жилих приміщень для заселення.
Відповідно до ст. 58 ЖК Української РСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщенн я.
Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.
Форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української РСР.
Видача ордерів на жилі приміщення у військових містечках провадиться в порядку, передбаченому законодавством Союзу СРСР.
Відповідно до п. 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі від 20.10.2011 року «Рисовській проти України», принцип «належного урядування» не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їх власна недбалість. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатись на саму державу, а помилки не можуть виправлятись за рахунок осіб, яких вони стосуються. За таких обставин, вбачається, що є неприпустимим позбавлення позивача реалізувати право на приватизацію квартири, лише з тієї підстави, що в архівному відділі Деснянського району не збереглись документи про надання житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 позивачу, в якій вона зареєстрована з 1993 року та проживає понад сорок років, сплачує рахунки на оплату комунальних послуг. З урахуванням вимог ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позивач не може відповідати за помилки органу місцевого самоврядування, а відтак її не може бути позбавлено законного права на приватизацію.
Таким чином, викладене вище свідчить про те, що позивач заселилася в спірну квартиру не самовільно, а саме за спільним рішення керівництва та профспілкового комітету ПСГ «Рибне», отримала ключі від спірної квартири, з їх згоди була заселена та постійно зареєстрована у спірному житлі; зі згоди відповідача, надавалися і надаються квитанції на сплату за житло та комунальні послуги, заборгованість по яким у позивача відсутня. Тобто, самоправного зайняття спірної квартири позивачем і членами її сім»ї не встановлено, це відбулося згідно діючих на той час рішень, документів та дій відповідних органів. Позивач разом із дочкою була постійно зареєстрована в спірній квартирі з 1993 року, окрім спірної квартири сім"я позивача не має іншого житла. Всі викладені факти свідчать про те, що ОСОБА_1 була заселена, а в подальшому і зареєстрована разом із донькою - ОСОБА_2 та онуком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на відповідній правовій підставі. Постійна реєстрація позивача в спірній квартирі не скасована, а її постійне проживання в даній квартирі з 1993 року є свідченням того, що вона відкрито та добросовісно на законних підставах користується житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 з 1993 року.
Статтями 58, 61 ЖК України передбачено, що ордер є підставою для вселення в надане жиле приміщення, він видається на вільне жиле приміщення. Користування жилим приміщенням здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.
За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10, 11, 58 - 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст. ст. 4, 9, 58,61,52 ЖК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_2 про зобов'язання видати ордер на житло - задовольнити.
Зобов'язати Дніпровську районну у м. Києві державну адміністрацію видати ОСОБА_1 ордер встановленого зразку на жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_1, м. Київ на таких осіб: ОСОБА_1, дочку ОСОБА_2, онука ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 487,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя