Справа № 381/271/16-ц Головуючий у І інстанції Ковалевська Л. М.
Провадження № 22-ц/780/2062/16 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 49 02.06.2016

УХВАЛА
Іменем України
02 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,
суддів: Лащенка В.Д., Сушко Л.П.,
при секретарі: Волинець Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на навчання,

ВСТАНОВИЛА:
У січні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя сторони мають сина ОСОБА_3 1997 року народження, який навчається. Відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання сина.
Просила стягнути аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_3 , 1997 р. народження, який навчається, в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, починаючи з дня подачі заяви та до закінчення сином навчання.
Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2016 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , м. Васильків, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на навчання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18 січня 2015 р. до 30 червня 2018 року.
Вирішено питання про стягнення судових витрат.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою в якій просить рішення змінити та стягнути на утримання сина аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 грудня 1995 року (а.с. 2).

Від спільного подружнього життя у них народився син ОСОБА_4 1997 року народження,який проживає із матір`ю (а.с.7).

Відповідно до довідки Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» ОСОБА_4 навчається на 2 курсі механіко машинобудівного інституту та закінчує навчання 30 червня 2018 року (а.с.5).

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги при визначенні розміру аліментів суд першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу врахував стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення.
Такі висновки суду є правильними і відповідають вимогам ст.199 СК України, яка покладає на батьків обов`язок утримувати повнолітніх дітей, якщо вони продовжують навчання.

Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують ;матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи і загальна сума його заробітної плати з серпня 2015 року по січень 2016 року становить 48255,13 грн.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина на період його навчання, оскільки відповідач є особою працездатного віку, має постійне місце роботи та стабільний дохід.

Посилання апелянта на те, що він добровільно сплачував аліменти в твердій грошовій формі в розмірі 2500 грн. та повинен ще утримувати доньку ОСОБА_5 не впливає на висновки суду та не звільняє його від обов`язку утримувати сина, що продовжує навчання.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Належних доказів відповідно до ст. 60 ЦПК України, де вказано, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідач не надав.

Судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: