АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 644/6558/15-ц Головуючий 1 інстанції Зяброва О.Г.
Провадження № 22ц/790/4487/16 Доповідач:Коваленко І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Костенко Т.М., Довгаль А.П.

при секретарі - Калюжній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 в особі його представника ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 травня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором

В обгрунтувння позовних вимог посилалось на те, що 30.05.2008 року між Банком та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту № 1 на підставі якого відповідач отримав грошовий кредит у розмірі 45900 доларів США. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором, між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 207690 від 30.05.2008 року. На даний час відповідач не виконує умови за вищевказаним договором, що дає право позивачу вимагати повернення суми заборгованості за кредитом станом на 26.05.2015 року у розмірі 48819,76 доларів США, та пені у розмірі 25418,96 грн., а також витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала частково, посилаючись на те, що строк позовної давності за позовними вимогами щодо поручителя сплинув, оскільки строк граничний термін строку погашення чергового платежу за кредитним зобов»язанням ОСОБА_2 був 25.06.2014р.,тоді як позов подано до суду після спливу шестимісячного строку.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 травня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 30.05.2008 року у розмірі 48819,76 доларів США та пеню у розмірі 25418,96 гривень та судові витрати по справі у розмірі 3654,00 гривні.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 просить рішення суду змінити в частині відмови від задоволенні позовних вимог стосовно другого відповідача ОСОБА_4 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Посилаються на незаконність, необґрунтованість рішення, ухвалене з неповним встановленням обставин, які мають значення для справи..

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просить рішення суду про стягнення заборгованості змінити в частині солідарного стягнення заборгованості та стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 суму заборгованості у розмірі 48 819 доларів США 76 центів, пеню у розмірі 25 418, 96 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 грн. в іншій частині судове рішення залишити без змін, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків , встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника достроково повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 30.05.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкСиббанк» (надалі - Банк) та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0 на підставі якого відповідач отримав грошовий кредит у розмірі 45900 доларів США, з кінцевим строком погашення 25.05.2033р., сплатою річних у розмірі 14% та погашення відповідно до графіку до договору.

Осільки відповідач свої зобов'язання за даним договором не виконує, у нього утворилась заборгованість станом на 26.05.2015р. у розмірі: 42796,73 доларів США - заборгованість за кредитом, 6023,03 доларів США - заборгованість за процентами, 1941,98 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 23476,98 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтовного висновку про стягнення цієї суми з відповідача ОСОБА_2 на користь банку.

Відповідно до вимог ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно до вимог ч.2 т.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Згідно з положеннями ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від настання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя.

Відповідна правова позиція Верховного Суду України, висловлена у постанові суду від 29 січня 2014р. посправі № 6-155цс13.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов»язань ОСОБА_2 за кредитним договором, між Банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 207690 від 30.05.2008 року, відповідно до якого поручитель зобов»язався відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_2 зобов»язань за договором кредиту.

Згідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості ОСОБА_2 за наданим кредитом, останній платіж в погашення кредиту було сплачено ним 06.05.2014р., граничний термін погашення чергового платежу відповідно - 25.06.2014року.

Отже, з 26.06.2014р. позивач мав право пред»явити вимоги до відповідачів по справі, проте, звернувся до суду лише 18.06.2015р.

Оскільки за договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов»язань боржника за кредитним договором, і кредитор, протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання, не пред»явив вимоги до поручителя, суд вважає, що зобов'язання за договором поруки припинилися.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось і апеляційною інстанцією не переглядалось.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 в особі його представника ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 травня 2016 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -