Провадження №4-с/523/163/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р.

Суворовський районний суд м. Одеси

у складі головуючого судді Середи І.В.,

при секретарі Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в місті ОСОБА_1 цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії та постанову державного виконавця Суворовського відділу Державної виконавчої служби в м.Одесі Міхновича Миколи Олександровича,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаною скаргою та просила визнати дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби в місті ОСОБА_1 ОСОБА_3 15.11.2016 року стосовно її виселення неправомірними та зобовязати виконавця вселити її разом з ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1.

В обгрунтування скарги заявник вказувала на те, що державний виконавець незаконно виселив її та сина ОСОБА_4 з квартири в якій вони проживають з 1987 року, не вручив копію постанови про відкриття виконавчого провадження, не надав можливості добровільного звільнення квартири та не звернув уваги на наявний арешт.

В судовому засіданні заявник та її адвокат ОСОБА_5 підтримали скаргу та просили її задовольнити.

Державний виконавець Міхнович М.О. заперечуючи проти задоволення скарги вказував на те, що він вчинив усі необхідні дії по належному виконанню рішення суду, він попереджав боржника про наявність виконавчого листа особисто при прибутті до квартири, про необхідність добровільного звільнення приміщення, а поштою направляв копію постанови.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Як видно з матеріалів справи, 26.10.2016 року державним виконавцем Міхновичем М.О. було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №523/13385/15-ц про виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1, виданого 11.10.2016 року Суворовським районним судом м.Одеси.

Із матеріалів виконавчого провадження ВП №52744138 видно, що боржнику ОСОБА_2 копія вказаної постанови не відправлялася, а лише ОСОБА_4, що підтверджується супровідним листом до постанови та листом курєрської пошти.

На обкладинці провадження є розписка ОСОБА_2 від 15.11.2016 року в отриманні попередження від 09.11.2016 року про примусове виселення в разі невиконання рішення в добровільному порядку.

15.11.2016 року державним виконавцем в присутності двох понятих ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також в присутності старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та стягувача ОСОБА_8 складено акт про виконання в примусовому порядку виконавчого листа про виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Нормами ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з нормами ч.5 ст.26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною 6 ст.26 Закону передбаченео, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Як зазначено в ч.1 ст.28 Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Як видно із змісту ст.66 Закону державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про його виселення.

У разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Державний виконавець призначає день і час примусового виселення, про що письмово інформує боржника. Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем.

Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника не є перешкодою для його виселення.

Примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Примусове виселення здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції.

Якщо виконання рішення здійснюється за відсутності боржника, державний виконавець зобовязаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання стягувачу або іншій особі, визначеній державним виконавцем.

Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове виселення.

Враховуючи вказані норми, суд прийшов до висновку, що державним виконавцем не було виконано вимог щодо належного направлення боржнику ОСОБА_2 копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, оскільки виконавцем було вручено попередження боржнику про примусове виселення та рішення суду виконано, тобто забезпечено дотримання вимог саме норм ст.66 Закону суд прийшов до висновку, що підстав для визнання неправомірними дій державного виконавця 15.11.2016 року стосовно виселення, немає.

Крім того, враховуючи те, що постанова про відкриття виконавчого провадження відповідає вимогам ст.26 Закону, вимога про її скасування є безпідставною, як і вимога про вселення боржників.

При розгляді скарги судом також враховано, що виконавчий лист був виданий на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси, прийнятого 18.05.2016 року, яке набрало чинності на підстав ухвали апеляційного суду Одеської області від 06.09.2016 року.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209,210,386,387 ЦПК України суд ,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні скарги на дії та постанову державного виконавця Суворовського відділу Державної виконавчої служби в м.Одесі Міхновича Миколи Олександровича.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: