АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

07 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Антоненко Н.О.,Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 31 березня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька ,-

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 31.03.2016 року у задоволенні данного позову відмовлено.

В апеляційній сказі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову у повному обсязі. Посилається на незаконність та необгрунтованість рішення суду,помилковість висновків,не урахування тієї обставини,що він є ліквідатором аварії на ЧАЕС та інвалідом другої групи і потребує матеріальної допомоги . Вважає,що суд повинен був з'ясувати ,що у відповідача є нерухомість в Києві та у Херсоні,право власності на частину якого можливо було би визнати за позивачем в порядку компенсації аліментів за три роки.

В суді апеляційної інстанції позивач та його представник за довіреністю ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали з підстав наведених в ній.

Відповідач просив апеляційну скаргу відхилити як безпідставну та урахувати,що батько залишив сім'ю коли йому було лише 4 роки ,ним не опікувався та його не виховував,отримує пенсію,а в нього на утриманні перебувають малолітня донька,дружина й ще він матеріально допомогає матері .

Розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги,перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в цих межах,колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного .

Як убачається з матеріалів справи та встановленом судом ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом другої групи та отримує пенсію у розмірі 4 199.75 грн., щомісячно( а.с.3-16)

ОСОБА_2 є сином позивача, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, працює в ТОВ «КОМПЛЕКС АГРОМАРС» та його середня заробітна плата складає 6 600 грн,що підтверджується свідоцтвом про народження дитини та довідкою з місця роботи ( а.с.82-83).

Ст. 202 СК України визначено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатним і таким, що потребують матеріальної допомоги батькам, надається право звернутися до суду за примусовим стягненням аліментів зі своїх дітей. Обов'язок виплачувати аліменти своїм батькам в судовому порядку може бути покладено тільки на повнолітніх дітей.

Підстави покладення на дітей обов'язку утримувати своїх батьків:

- діти досягли вісімнадцяти років;

- батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров'я;

- батьки потребують матеріальної допомоги;

- відсутні обставини для звільнення дітей від обов'язку утримувати своїх батьків. Моментом виникнення обов'язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов одночасно.

Непрацездатними визнаються особи, що досягли пенсійного віку або є інвалідами 1,2 чи 3 групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, майна, що може приносити дохід тощо.

Потреба в матеріальній допомозі має визначатися залежно від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму.

Розмір аліментів визначається в судовому порядку в залежності від матеріального та сімейного становища батьків та дітей. При цьому судом враховуються всі, заслуговуючи на увагу інтереси сторін: непрацездатність батьків та їх потреба у матеріальній допомозі, матеріальне становище дітей, догляд дітей за батьками тощо.

Відповідно до ст. 204 ЦК, суд може звільнити дітей від обов'язку утримання своїх батьків, а також від обов'язку брати участь у додаткових витратах на батьків, коли буде встановлено, що батько ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків.

Саме цими нормами права керувався суд першої інстанції вирішуючи спір.

Заперечуючи позов відповідач посилався на те,що позивач покинув свою дружину та його свого сина,коли йому було лише 4 роки,про нього не піклувався,до працевлаштування на ЧАЕС,де пропрацював лише 1.5 роки ,і після цього, ніде не працював,займався громадською діяльністю,аліменти на його утримання сплачував нерегулярно та у незначному розмірі,фактично ухилявся від виконання батьківських обов'язків.

Ці обставини підтвердила й допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5

Зазначене не спростовано позивачем ніякими доказами ні в суді першої ,ні в суді апеляційної інстанції.

Крім того, з пояснень позивача убачається ,що він має належне матеріальне утримання,проте він хоче отримати від сина аліменти,щоби допомогти іншим людям.

Належних та допустимих доказів на підтвердження тому,що позивач має потребу у матеріальній допомозі сина ,позивачем не подано,його пенсія значно перевищує прожитковий мінімум для осіб його віку. На наявність інших матеріальних витрат пов'язаних, наприклад, з лікуванням,оплатою житла позивач не посилався і такого під час судового розгляду не доводив.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає,що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 31 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 755/22737/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 8113 /2016

Головуючий у суді першої інстанції: Гаврилова О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.