ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 2-1371/12
провадження № 2/753/42/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ДЕАК Ю.В.

за участю позивача не з'явився;

відповідача не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 про визнання порядку користування квартирою

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з цивільним позовом до ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 про визнання порядку користування квартирою.

Ухвалою суду від 18 липня 2011 року відкрито провадження у даній справі та її розгляд призначено до судового розгляду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судовими справами між суддями від 29 грудня 2015 року дану цивільну справу передано судді Каліушку Ф.А.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 січня 2016 року прийнято до провадження дану справу та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

В судове засідання, яке відбулось 05 липня 2016 року, позивач не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки на вказану у позовній заяві адресу, яка в свою чергу, була повернута до суду з вказівкою на поштовому конверті «за терміном зберігання», що у відповідності до позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеній в ухвалі від 05 серпня 2015 року у справі №753/17762/13 (№6-15425св15), свідчить про належне повідомлення судом в силу вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України.

За змістом ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не отримував судову повістку, що надсилалась йому за адресою, вказаною у позовній заяві, при цьому слід зазначити, що заяви про зміну місця проживання (перебування, знаходження) до суду ним не подано.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Відповідно до частини третьої ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. А пунктом 3 частини першої ст. 207 цього Кодексу встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

За аналізом вказаних вище норм, положення пункту 3 частини першої ст. 207 ЦПК України повинно враховуватись у системному та логічному зв'язку із положенням статті 169 цього Кодексу, згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин.

В даному випадку законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд) і суд не повинен їх з'ясовувати.

Таким чином, враховуючи те, що належним чином повідомлений позивач в судове засідання не з'явився, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись стст. 169, 207 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 про визнання порядку користування квартирою - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.