Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/3368/15-ц Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О.
Категорія 30 Доповідач Трояновська Г. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Страхова компанія „Універсальна до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 травня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ПАТ „СК „Універсальна звернулось до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 23.04.2014 року близько 18год.58 хв. на 243 км а/д Київ-Чоп сталася дорожньо-транспортна пригода з вини погонича тварин ОСОБА_1, який залишив без нагляду біля проїзної частини дороги домашню тварину (коня), створивши небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого тварина різко вибігла на автодорогу та пошкодила належний ДП Савсервіс карпати автомобіль НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 Позивачем було виплачено ДП Савсервіс карпати страхове відшкодування в сумі 36 371,54грн. Оскільки відповідач відмовляється в добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду, позивач просив стягнути з нього на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування та понесені судові витрати.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 травня 2016 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ „СК „Універсальна 36 371,54 грн. виплаченого страхового відшкодування та судовий збір в розмірі 367,32 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову. Вважає, що судом першої інстанції було неправильно визначено характер спірних правовідносин, не застосовано норми матеріального права, які підлягали застосуванню, що призвело до помилкового і несправедливого стягнення з нього коштів. Зокрема, зазначає, що задовольняючи позовні вимоги, суд виходив виключно з того, що постановою суду його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, проте вважає свою вину не встановленою. Окрім того вважає, що судом не враховано відсутність між його діями та шкодою причинно-наслідкового звязку.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи 23.04.2014 року близько 18.58 год. на 243 км. а/д Київ-Чоп сталася дорожньо-транспортна пригода з вини погонича тварин ОСОБА_1, який залишив без нагляду біля проїзної частини дороги домашню тварину (коня), створивши небезпеку іншим учасникам дорожнього руху. Внаслідок чого тварина різко вибігла на автодорогу та пошкодила належний ДП Савсервіс карпати автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 травня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн./а.с.21/. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 вину визнав, у вчиненому розкаявся.

Постанова ніким не скасована та є чинною.

Згідно вимог ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі адміністративного правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Власником автомобіля НОМЕР_2, якому заподіяно шкоду, на момент скоєння ДТП було ДП Савсервіс карпати, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /а.с.18/.

Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №3014/215/004451 від 04.04.2014 року цивільно-правова відповідальність належного ДП Савсервіс карпати автомобіля НОМЕР_1 була застрахована у ПАТ „СК „Універсальна, за умовами якого Страховик здійснює страхування та зобовязується провести виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку страхувальнику /а.с.8-9,10-17/.

Судом встановлено, що 24.04.2014 року директор ДП Савсервіс карпати звернувся до ПАТ „СК „Універсальна із заявою про виплату суми страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту /а.с.23/.

ПАТ „СК „Універсальна дана подія була визнана страховим випадком, про що 23.06.2014 року було складено страховий акт № 7270/1 .925589/к/п)/а.с.39/.

26.06.2014 року ПАТ „СК „Універсальна виплатила ДП Савсервіс карпати страхове відшкодування в розмірі 36 371,54грн., що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу від 24.04.2014 року, звітом №800/14 про оцінку автомобіля НОМЕР_1 від 10.06.2014 року, страховим актом №7270/1 від 23.06.2014 року, наказом Страхової компанії №7270/1/1 про виплату страхового відшкодування, платіжним дорученням №60117 від 26.062014 року /а.с.24-41/.

За клопотанням відповідача судом першої інстанції було призначено судову автотоварознавчу експертизу, згідно висновку якої від 08.02.2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 38 916грн. /а.с.115-118/.

Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції припустився помилки у застосуванні норм матеріального права та вирішуючи спір, одночасно застосував до спірних правовідносин положення як ст. 1191 ЦК України, так і ст. 27 Закону України „Про страхування", не взявши до уваги, що вони регулюють різні види правовідносин.

Так, до відносин, які виникли із страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застосовується ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а до тих, які виникли із добровільного страхування - ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України „Про страхування".

Відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов'язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику.

У порядку суброгації страховик не має права вимагати відшкодування вартості витрат на проведення робіт по визначенню розміру заподіяної шкоди, оскільки такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків.

У п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Враховуючи, що ПАТ „СК „Універсальна заявлено вимоги про стягнення страхового відшкодування з ОСОБА_1 - особи, з вини якої заподіяно шкоду, то в даному випадку виник спір щодо відшкодування збитків в порядку суброгації, а не в порядку регресу.

Оскільки, суд першої інстанції помилково в обгрунтування підстав для задоволення позову послався на ст. 1191 ЦК України, яка регулює відносини щодо відшкодування збитків в порядку регресу, то вказану норму необхідно виключити з мотивувальної частини рішення, а слова „в порядку регресу з назви позову.

З огляду на наведене рішення суду в цій частині підлягає зміні, в решті рішення суду залишається без змін.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність у ДТП вини ОСОБА_1 спростовується постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності, про що зазначено вище, і додаткового обґрунтування не потребують.

Правовий аналіз в апеляційній скарзі підстав застосування положень ст.ст.1187 та 1188 ЦК України виходить за межі предмета спору, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, а відтак у завданні пошкоджень автомобілю НОМЕР_1, встановлена судовим рішенням, а тому у цій справі не підлягає доказуванню. Окрім того суд, вирішуючи спір, не посилався на норми ст.ст. 1187 чи 1188 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України , колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 травня 2016 року змінити в частині правового обгрунтування.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання на ст.1191 ЦК України, а з назви позову слова „в порядку регресу.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді