АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Вербової І.М. Поливач Л.Д.

при секретарі - Горак Ю.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою його представником ОСОБА_3, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на частку майна подружжя.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року на підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України у зв'язку із повторною неявкою позивача позовну заяву залишено без розгляду.

Не погодившись з постановленою ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі посилається на те, що 06 липня 2016 року ним до суду першої інстанції направлено заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача.

У судове засідання стріпони не з'явились.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

При постановленні ухвали про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що будучи належним чином повідомленим, позивач (його представник) в судове засідання призначене на 26 вересня 2016 року повторно не з'являлися.

З таким висновком колегія суддів погоджується.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року відкрито провадження у зазначеній справі, справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 26 січня 2016 року.

Позивач був повідомлений про час і місце розгляду справи.

У судове засідання позивач та його представник не з'явились, дані про належне повідомлення сторін у матеріалах справи відсутні.

У зв'язку із неявкою сторін судове засідання відкладено на 04 квітня 2016 року.

У судовому засіданні 04 квітня 2016 року був присутній представник позивача. Справу слуханням відкладено для належного повідомлення відповідача до 19 травня 2016 року.

У судове засідання 19 травня 2016 року позивач та його представник не з'явились, судове засідання слуханням відкладено на 26 липня 2016 року. Представник позивача належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи телеграмою(а.с.33).

26 липня 2016 року позивач та його представник у судове засідання не з'явились, судове засідання слуханням відкладено до 26 вересня 2016 року. Позивач належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи 09 серпня 2016 року (а.с. 41).

У судове засідання 26 вересня 2016 року позивач та його представник у судове засідання не з'явились.

26 вересня 2016 року судом постановлено оскаржувану ухвалу.

За змістом ч.3 ст.169 та п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України позовна заява може бути залишена без розгляду у тому випадку, якщо позивач був належним чином повідомлений про судове засідання, у яке не з'явився вперше, та у випадку повторної неявки у наступне.

Тобто, підставою для застосування п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України повинна бути наявна ознака повторності за умови наявності відомостей про належне повідомлення про дату та час судового засідання, в чому суд повинен пересвідчитися перед постановленням ухвали про залишення позову без розгляду. Вказані норми закону повинні застосовуватися з урахуванням положень ст.ст. 74, 76 та 77 ЦПК України, які дають суду право вважати особу, що не з'явилась, належним чином повідомленою.

Цивільне судочинство будується на принципі диспозитивності, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, не вказує на урахування судом поважності причин першої неявки при вирішенні питання стосовно залишення позову без розгляду унаслідок повторної неявки позивача, за умови якщо він вперше і вдруге повідомлений належним чином.

Окрім того, таке положення закону пов'язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 157 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти, зазнавати незручностей. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи (частина третя статті 89 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (частина друга статті 207 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.38 ЦПК України сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Представником є особа, яку довіритель уповноважив на вчинення певних дій, зокрема процесуального характеру, а представник зобов'язався вчиняти такі дії добросовісно. Виходячи із загальних засад представництва, дії вчинені представником створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

З висновків суду першої інстанції убачається, що залишаючи позовну заяву без розгляду, суд урахував принцип права участі сторони у справі особисто або через свого представника та, у зв'язку із повторною неявкою як позивача так і його представника, які належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що позовна заява не може бути залишена без розгляду, оскільки представником позивача надіслана до суду першої інстанції, через об'єкт поштового зв'язку, заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника є безпідставними, так як не підтверджені належними та допустимим доказами. Поштова квитанція від 06 липня 2016 року (а.с. 49) про направлення рекомендованого листа на адресу Печерського районного суду м. Києва не може бути доказом подання заяви про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, оскільки не містить даних, що саме було направлено на адресу суду та по якій справі. Будь-яких заяв про розгляд справи за відсутності позивача та його представникаматеріали справине містять.

Натомість матеріали справи містять заяву відповідача про розгляд справи у його відсутності, яка була направлена об'єктом поштового зв'язку на адресу Печерського районного суду м. Києва саме 06 липня 2016 року (а.с. 35-36).

Крім того, дана цивільна справа знаходиться в провадженні суду понад восьми місяців, при цьому, положення ч. 3 ст. 169 ЦПК України направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з'являються до суду, а як позивач так і його представник не з'являються в судові засідання.

З урахуванням викладеного, колегія судів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано постановив ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_3, відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий

Судді