Справа № 456/1376/16-ц
Провадження № 2/456/1151/2016
РІШЕННЯ

іменем України

(ЗАОЧНЕ)

13 жовтня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Микитчина І. М. ,

при секретарі Свержинській І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

позивач, публічне акціонерне товариство «Альфа Банк», звернувся в суд з позовною заявою та просить стягнути з відповідача, ОСОБА_1 на їхню користь заборгованість 17044,89 грн., а саме: за кредитом 13345,28 грн., по відсотках -2099,61 грн., штраф - 1600 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 28.10.2014 року публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та ОСОБА_1, уклали кредитний договір №490926151. Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобовязується надати відповідачеві кредит у сумі 14051,03 грн. Відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього графіком погашення кредиту. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 14051,03 грн.. У порушення умов договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 22.03.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом 13345,28 грн.; по відсотках 2099,61 грн.. Розмір неустойки з урахуванням норм ст.ст. 258, 266 ЦК України становить: штраф 1600,00 грн.. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав до суду клопотання, в якому просить розглядати дану цивільну справу без його присутності на підставі наявних доказів та матеріалів. Позов підтримує повністю та просить його задоволити.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явився, про причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Враховуючи думку представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з кредитного договору №490926151 від 28.10.2014 року, ПАТ «Альфа-Банк» надає ОСОБА_1 кредит в сумі 14051,03 грн. процентна ставка за користування кредитом 39,9%. Дата остаточного повернення кредиту 29.10.2019 року.

Пунктом 13 Розділу №2 кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязується повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за його користування та/або комісії та/або інші платежі за цим договором, у порядку, визначеному договором.

В пункті 15 Розділу №2 кредитного договору зазначено, що банк має право в будь-якому разі вимагати, в тому числі у судовому порядку, дострокового виконання всіх зобовязань позичальника за договором у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обовязкового платежу за кредитом, а також у випадку вчинення позичальником інших істотних порушень умов договору.

В додатку №1 до кредитного договору №490926151 від 28.10.2014 року сторонами погоджено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням всіх супутніх послуг.

З вимоги про дострокове повернення кредиту від 19.04.2016 року №34976-102-б/б вбачається, що ПАТ «Альфа-Банк» повідомляв ОСОБА_1, про заборгованість станом на 22.03.2016 року по кредитному договору №49092615 від 28.10.2014 року в розмірі 17044,89 грн. та про необхідність повного погашення даної заборгованості.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №490926151 від 28.10.2014 року, заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Альфа-Банк» станом на 22.03.2016 року складає 17044,89 грн., а саме: за кредитом 13345,28 грн.; по відсотках 2099,61 грн.; по штрафам 1600,00 грн.

Аналіз норм с. 266, ч.2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується у межах строку позовної давності за основною вимогою. Таким чином, розмір неустойки становить: штраф за останні 12 місяців 1600,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього

Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.1. ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1, ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.5 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Так, суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, який зроблений на засіданні Судової палати у цивільних справах від 29 січня 2014 року, розглянувши справу №6-155цс13, згідно якого встановлено, що відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Як вбачається з п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від предявлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що у звязку з укладеним кредитним договором між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 виникли договірні відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обовязків.

Позичальник ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору, належним чином не виконуючи взяті на себе зобовязання, тим самим допустив заборгованість перед кредитодавцем станом на 22.03.2016 року на загальну суму 17044,89 грн.

Враховуючи, що заборгованість по даний час залишається не погашеною, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 549, 553, 599, 623-625 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства банк «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №490926151 від 28.10.2014 рокуу розмірі 17044,89 (сімнадцять тисяч сорок чотири гривні 89 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства банк «Альфа-Банк» судові витрати у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок).

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його отримання.

Головуючий-суддя ОСОБА_2