Справа № 645/3203/16-ц
Провадження № 2/645/1986/16
УХ В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 липня 2016 р. м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Іващенко С.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал-Авто», треті особи: Центрально-міське відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області , Територіальний сервісний центр № 6341 Регіонального сервісного центру в Харківській області Міністерства внутрішніх справ України про захист права власності,

встановив:

В провадження Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал-Авто», треті особи: Центрально-міське відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області , Територіальний сервісний центр № 6341 Регіонального сервісного центру в Харківській області Міністерства внутрішніх справ України про захист права власності.

Згідно до ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, або наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до вимог ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують оплату судового збору.

В позові позивач зазначає, що звертається на підставі ч.3 ст.. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому вона звільнена від сплати судового збору.

Однак, вказані посилання позивача не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 3 ЗУ „Про судовий збір визначено випадки, коли судовий збір не справляється, а стаття 5 цього Закону встановлює перелік категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

З 01.09.2015 року набрав чинності ЗУ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору № 484 від 22.05. 2015 року, яким внесено зміни, зокрема, до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якої споживачі не є особами, звільненими від сплати судового збору за подання позовів, що повязані з порушенням їх прав.

При цьому , ч. 3 ст. 22 ЗУ „Про захист прав споживачів, дійсно передбачає звільнення споживачів від сплати судового збору за подання позовів, що повязані з порушенням їх прав.

За загальним правилом, у разі наявності колізій між нормами законів, що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той із них, який прийнято пізніше. Вказане положення закріплене у третьому абзаці п.2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року N 14.

Проте, вирішуючи питання колізії норм щодо сплати судового збору в справах зазначеної категорії, зокрема, ст. 22 ЗУ „Про захист прав споживачів та ст. 5 ЗУ „Про судовий збір слід виходити з того, що саме ЗУ „Про судовий збір, як спеціальним законом, визначені правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Крім того, що ЗУ „Про судовий збір„ є спеціальним правовим актом, що регулює питання сплати судового збору, цей Закон (в редакції, що діє з 01.09.2015 року) ще є й таким, що прийнятий у часі пізніше, порівняно з нормою ст. 22 ЗУ „Про захист прав споживачів.

У звязку з цим, вважаю, що в даному випадку підлягають застосуванню саме норми ЗУ „Про судовий збір.

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, то правові підстави для звільнення від сплати судового збору за подання та розгляд позову ОСОБА_1 відсутні.

Суду не надано доказів про наявність підстав, передбачених ст. 5 Закону України «Про судовий збір», для звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у 0,4 розмірі мінімальної заробітної плати, що станом на 01.01.2016 року (на момент подання позовної заяви) становить 551,20 грн.

Позивач зазначає, що позов предявлений на захист прав споживачів, однак зі змісту позову вбачається, що позивач просить визнати право власності за нею.

Також позивачем зазначено ціну позову 149000.00 грн., тобто вартість майна автомобіля LEXUS LS 460, 2007 року випуску, яку суд розцінює, як суттєво заниженою, як для вартості автомобіля даної категорії з урахуванням року випуску.

Оскільки позивачем умисно занижена реальна ціна вартості спірного майна, суд вважає за доцільне встановити для сплати позивачу максимальну ставку судового збору у розмірі 6890 гривні 00 коп., у разі не сплати судового збору у відповідності до фактичної ринкової вартості автомобіля.

Окрім того. з наданої позивачем копії технічного паспорту на вказаний автомобіль не зазначена особа власника., у звязку з чим, позивачу також необхідно надати технічний паспорт, з якого б вбачались відомості про власника автомобіля

На підставі викладеного, позовну заяву слід залишити без руху відповідно до ст. 121 ЦПК України і надати позивачці строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви протягом 5 ти днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, ЗУ „Про судовий збір суддя, -

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал-Авто», треті особи: Центрально-міське відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області , Територіальний сервісний центр № 6341 Регіонального сервісного центру в Харківській області Міністерства внутрішніх справ України про захист права власності - залишити без руху.

Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання вказівок суду у встановлений строк, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -