АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/796/9298/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Соколової В.В.

при секретарі - Меженко А.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, зобов»язання спростувати недостовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 08.07.2015 року .приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 звернувся зі скаргою на його дії, як адвоката до Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. У даній скарзі ОСОБА_4 виклав неправдиві відомості щодо нього, які принижують його честь, гідність і ділову репутацію. В своїй скарзі відповідач створює негативне враження і відношення до нього, як до непрофесіонала, наведені факти є припущенням. Такими діями відповідача йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 100 000,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 11 квітня 2016 року заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації залишено без розгляду в частині вимог про зобов»язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 спростувати недостовірну інформацію, що міститься у надісланій на адресу Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури скарзі № 28/01-16 від 08.07.2015 року та визнати такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію адвоката ОСОБА_3

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 11 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Зазначав, що судом неповно з»ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права, а тому є незаконним. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції не врахував висновку соціально-психологічного дослідження № 06-04-16, в якому чітко зазначено, що йому було завдано моральної шкоди внаслідок неправдивих звинувачень його ОСОБА_4, які були направлені на адресу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та до правоохоронних органів 08.07.2015 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду є обґрунтованими.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду м. Києва Ратнікової В.М., пояснення осіб, які з"явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого по справі рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок поширення відповідачем неправдивих відомостей щодо позивача у зверненні до Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, які порочать його честь, гідність та ділову репутацію, суд 1-ї інстанції посилався на те, що відповідач звернувся до Київської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в порядку, передбаченому положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а отже, скористався правом на звернення у встановленому чинним законодавством порядку до компетентного органу щодо поведінки адвоката, яка, на його думку, містить ознаки дисциплінарного проступку. Судом не встановлено, що такі дії відповідача є неправомірними, а тому підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу немає.

Судова колегія вважає, що такі висновки судом 1-ї інстанції зроблені на підставі повного та об»єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідають вимогам закону з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.07.2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 направив в Київську кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури скаргу на дії адвоката ОСОБА_3.

Зі змісту скарги вбачається, що в провадженні Шевченківського районного суду м.Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_7 до приватного нотаріуса ОСОБА_4 Інтереси позивача у даній справі представляє адвокат ОСОБА_3 на підставі договору про надання правової допомоги адвоката № 07/13, укладеного із ОСОБА_7 07.05.2013 року за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_7 в травні 2013 року виїхав з території України та 24.05.2013 року був заарештований в Іспанії за вчинення фінансового злочину в особливо великих розмірах. З відомостей Єдиного реєстру довіреностей 07.05 - 08.05.2013 року вбачається, що ОСОБА_7 було видано декілька довіреностей, посвідчених приватним нотаріусом ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2. При цьому довіреність на представництво інтересів в судових та інших установах та органах на ім.»я ОСОБА_3 ОСОБА_7 не видавалась. Вважав, що адвокат ОСОБА_3 представляє інтереси ОСОБА_7 за підробленими документами, що є кримінальним правопорушенням та свідчить про порушення адвокатом ОСОБА_3 Правил адвокатської етики.

17.09.2015 року Київською міською кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури прийнято рішення, яким після розгляду скарги приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 відмовлено в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_3

Рішенням Вищої кваліфікаційно- дисциплінарної комісії адвокатури від 25 лютого 2016 року скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м.Києва від 17.09.2015 року про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_3 залишено без змін.

Відповідно до приписів ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги про стягнення з відповідача на його користь у відшкодування заподіяної моральної шкоди 100 000,00 гривень, позивач зазначав, що відповідач виклав у скарзі до Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури неправдиву інформацію, що було зазначено Комісією у своєму рішення. Такі дії приватного нотаріуса спричинили йому моральну шкоду, тому він і звернувся до суду за захистом своїх прав.

Згідно положень ст. 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарні провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Стаття ст. 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає, що право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Відповідно до роз»ясень, викладених п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів

державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Згідно роз»яснень, викладених в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам

необхідно враховувати роз'яснення, що містяться в постанові

Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4

"Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року N 5.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними доповненнями та змінами, роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

З досліджених доказів судом першої інтонації вірно встановлено, що відповідач звернувся зі скаргою до Київської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в порядку, передбаченому положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», тобто, скористався правом, у встановленому чинним законодавством порядку, на звернення до компетентного органу щодо поведінки адвоката, яка, на його думку, містить ознаки дисциплінарного проступку. Викладені у скарзі відомості були перевірені комісією та було прийнято рішення про відмовлено в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_3.

Підставою для прийняття Київською кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури рішення про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_3, стало те, що скарга не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката.

Враховуючи, що відповідач, в установленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядку, звернувся до компетентного органу Київської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури зі скаргою на дії адвоката ОСОБА_3, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про правомірність його дій, відсутність доказів заподіяння позивачу моральної шкоди внаслідок звернення відповідача з вищезазначеною скаргою до компетентного органу та підстав для стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було неповно з»ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, а тому є незаконним, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд повно та об»єктивно встановив дійсні обставини справи, дослідив надані сторонами докази, дав їм вірну правову оцінку та ухвалив рішення з дотриманням норм процесуального права та вірно застосував норми матеріального права.

Не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і доводи апеляційної скарги про те, що, відмовляючи в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції не врахував висновку соціально-психологічного дослідження № 06-04-16, в якому чітко зазначено, що адвокату ОСОБА_3 завдано моральної шкоди внаслідок неправдивих звинувачень його ОСОБА_4 у вчиненні злочину, які були направлені на адресу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та до правоохоронних органів 08.07.2015 року, оскільки вказаний висновок був досліджений судом, але для покладення на відповідача відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди необхідна наявність таких ознак, як протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Сукупності вказаних обставин судом встановлено не було.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

Рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: