Провадження № 2-о/127/440/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

народних засідателів Сташевського В.Ф., Сотникова Ю.І.,

при секретарі судового засідання Тонкопій Ю.І.,

за участю прокурора Слободяна Б.К.,

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка ОСОБА_2» цивільну справу за заявою Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка ОСОБА_2» про госпіталізацію ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в примусовому порядку без її згоди,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка ОСОБА_2» про госпіталізацію ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, в примусовому порядку без її згоди.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_3 07.07.2016 року о 09.40 год. госпіталізована у відділення №6 ВОПНЛ ім.акад. ОСОБА_2 за направленням на госпіталізацію дільничного лікаря-психіатра ОСОБА_4, який після особистого огляду ОСОБА_3 зробив висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо їй не надана буде психіатрична допомога.

ОСОБА_3 не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію до лікарні внаслідок тяжкого психічного розладу, але була госпіталізована в примусовому порядку на підставі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

07.07.2016 року об 11:00 год. ОСОБА_3 була оглянута комісією лікарів-психіатрів ВОПНЛ ім. академіка ОСОБА_2, яка підтвердила доцільність її госпіталізації для надання психіатричної допомоги.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду з заявою про госпіталізацію в примусовому порядку ОСОБА_3

В судовому засіданні представник лікарні заявлені вимоги підтримав, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві. Просив заяву задовольнити.

Прокурор проти задоволення заяви не заперечував.

ОСОБА_3 усвідомленої згоди на госпіталізацію до лікарні не надала.

Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

07.07.2016 року об 11:00 год. ОСОБА_3 оглянута комісією лікарів-психіатрів відділення №2 ВОПНЛ ім. академіка ОСОБА_2, яка зробила висновок, що ОСОБА_3 виявляє ознаки психічного розладу у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного перебігу, потребує госпіталізації в примусовому порядку без її згоди.

З матеріалів справи вбачається, що у ОСОБА_3 вперше психічні розлади зявилися в 1986 році, коли порушився сон, стала підозрілою, збудженою, висловлювала маячні ідеї переслідування. Тоді вперше лікувалася в ВОПНЛ з діагнозом: «Гостра параноїдна реакція». В подальшому неодноразово лікувалася в ВОПНЛ з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». В 1987 році визнана інвалідом ІІ групи по психічному захворюванню. Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №553 від 07.05.1999 року визнана недієздатною, призначено опікуном сина ОСОБА_5 Остання госпіталізація в ВОПНЛ з 17.11.2014 року по 20.01.2015 року, виписана в стані покращення, вдома приймала підтримуюче лікування. Теперішня госпіталізація повязана з погіршенням стану протягом останнього тижня, коли, згідно заяви сина, порушився сон, знизився апетит, погіршився настрій, відчувала тривогу, внутрішню напругу, страх, «напливи» думок, чула «голоси» неприємного змісту, які «сварили її, керували її діями…», усамітнювалася, у звязку з чим в супроводі сина-опікуна ОСОБА_5 доставлена в ВОПНЛ та примусово госпіталізована у 6-те відділення ВОПНЛ.

Враховуючи дані медичної документації (заява сина, Акт огляду комісії-психіатрів особи, яка потребує госпіталізації у примусовому порядку, огляд лікарем-психіатром в приймальному відділенні) ОСОБА_3 виявляє ознаки психічного розладу у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного перебігу, за своїм психічним станом не спроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність: порушився сон, знизився апетит, погіршився настрій, відчувала тривогу, внутрішню напругу, страх, «напливи» думок, чула «голоси» неприємного змісту, які «сварили її, керували її діями…», усамітнювалася, а також виявляє емоційно-вольову нестійкість, порушення мислення, уваги, потребує госпіталізації в примусовому порядку без її згоди.

Стаття 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 14, 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", ст.ст. 4-8, 10, 57-61, 209, 212-215, 218, 279-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. ОСОБА_2" про госпіталізацію ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в примусовому порядку без її згоди, задовольнити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Народні засідателі: