справа № 631/2186/15-ц
провадження № 4-с/631/3/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року смт. Нова Водолага

Нововодолазький районного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Покальчука Ю.М.

при секретарі Євсюковій О.В.

за участю представників сторін по справі

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» на дії та бездіяльність Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині не винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження в межах виконавчого провадження № 49110367 та в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 49110367 від 23.10.2015 року, третя особа ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд зі скаргою на дії та бездіяльність Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині не винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження в межах виконавчого провадження № 49110367 та в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 49110367 від 23.10.2015 року.

В поданій до суду скарзі скаржник посилався на те, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 23.10.2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49110367 на підставі виконавчого листа виданого Нововодолазьким районним судом Харківської області від 28.09.2015 №631/970/14-ц. Представник скаржника ОСОБА_4 вказав, що під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем в постанові не зазначено реквізитів на які боржнику необхідно перерахувати кошти в межах строку на самостійне виконання, чим умисно позбавлено боржника права на самостійне виконання рішення суду. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження боржником було виявлено, що в заяві представника стягувача про відкриття виконавчого провадження визначені банківські реквізити для перерахування стягнутих коштів на користь третьої особи. Також, скаржник посилався на невідповідність виконавчого листа вимогам до виконавчого документа, а саме на те, що рішення набрало законної сили 18.08.2015 року, проте в виконавчому листі зазначена дата набрання законної сили рішення 18.06.2015 року.

Представник ПАТ КБ ПриватБанк ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечував.

Третя особа ОСОБА_3, в судове засідання не з'явилась, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи.

За таких обставин, оскільки в силу норм ЦПК України неявка осіб не перешкоджає розгляду, суд вважає за можливе розглянути скаргу ПАТ КБ ПриватБанк без участі осіб, які не з'явилися.

Відповідно до ч.4 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

За приписами ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (ч.2 ст.384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими ст.386 цього кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу згідно ч.1 ст.387 ЦПК України.

Суд, заслухавши думку представника скаржника, представника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що згідно виконавчого листа виданого 28.09.2015 року Нововодолазьким районним судом Харківської області по справі №631/970/14-ц стягнуто з ПАТ КБ ПриватБанк на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 240120,50 грн. та 485544,09 доларів США.

Виконавчий лист пред'явлений на примусове виконання 21.10.2015 року до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

В заяві про відкриття виконавчого провадження представником стягувача наведений розрахунок суми стягнення згідно якого сума стягнення становить 10540938 грн. і складається з суми 240120,50 грн. та суми 485544,09 доларів США, що за курсом НБУ 21,215 станом на 06.10.2015 року становить 10300818 грн.

Представник стягувача в заяві про відкриття виконавчого провадження просить перерахувати стягнуті з боржника грошові кошти в валюті долар США (485544,09 доларів США) на імя TSOKUR OLEKSIY, грошові кошти 240120,50 грн. на імя стягувача ОСОБА_3.

Згідно ч.5 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження» не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових сум заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із статтею 54 цього Закону). Забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові суми, що підлягають виплаті стягувачем, на цілі, не передбачені цією статтею, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких ці суми стягнуто (крім випадків, коли стягувач є одночасно боржником у іншому виконавчому провадженні).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем не було враховано вимог ч.5 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження» в частині зарахування стягнутих судом коштів з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 на рахунок третьої особи TSOKUR OLEKSIY, який не є стягувачем за виконавчим листом.

Щодо відповідності виконавчого документу, а саме виконавчого листа вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» суд зазначає наступне. Як вбачається з ухвали апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2015 року по справі № 631/970/14 рішенням апеляційного суду Харківської області від 18 серпня 2015 року скасовано рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 14 травня 2015 року. Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені. Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 240120 грн.50 коп., та 485544,09 доларів США. Зазначеною ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2015 року за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» виправлені описки в рішенні апеляційного суду Харківської області вказано правильну дату його ухвалення 18 серпня 2015 року замість неправильної 18 червня 2015 року.

Стосовно вимог до виконавчих листів, то стаття 369 ЦПК передбачає, що виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

В свою чергу п.5 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена обовязкова вимога до виконавчого документа, як дата набрання законної (юридичної) сили рішенням.

Відповідно до ст.369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Під час отримання виконавчого листа стягувачу була відома дата прийняття рішення та набрання ним законної сили, розуміючи невідповідність виконавчого листа вимогами ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» представник стягувача не звертався до апеляційного суду Харківської області з заявою про виправлення описки в рішенні суду та до суду першої інстанції з заявою про виправлення помилки у виконавчому листі, проте звернувся з виконавчим листом до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

За таких обставин виконавчий документ не відповідає вимогам ч.1 ст.18 Закону України Про виконавче провадження та не підлягає виконанню так як відсутня справжня дата набрання законної (юридичної) сили рішенням суду.

Враховуючи вищевикладені обставини та приймаючи до уваги норми Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку про визнання протиправними та незаконними дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 в частині не винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження в межах відкриття виконавчого провадження № 49110367 та в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 49110367 від 23.10.2015 року.

З цих підстав скарга Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.383-387 ЦПК України, ст.ст.18,21,45,82 ЗУ «Про виконавче провадження» суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк на дії та бездіяльність Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - задовольнити.

Визнати бездіяльність Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 в частині не винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження в межах ВП 49110367, незаконною.

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 23.10.2015 року ВП 49110367 як таку, яка не відповідає реквізитам (дата винесення, строк пред'явлення виконавчого документу) фактично винесеного рішення суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятиденний строк з дня винесення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Покальчук Ю.М.