Справа № 464/3298/15-ц
пр.№ 2/464/1606/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2016 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.,

при секретарі Довгун Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, ОСОБА_3, з участю третіх осіб відділу приватизації державного житлового фонду Галицького району м.Львова, ОСОБА_4, ТзОВ «Стимул Сихів», ОСОБА_5 про визнання частково недійсним наказу № 2479 Ж-С від 01.12.2009 року та свідоцтва про право власності на квартиру серії С-08629,-

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати наказ № 2479-Ж-С від 01 грудня 2009 року, виданий ОСОБА_2 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради недійсним в частині надання дозволу ОСОБА_3 на оформлення права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Полуботка, 19/23; визнати недійсним та скасувати свідоцтво серії С-08629 про право власності на квартиру за адресою: м.Львів, вул.Полуботка, 19/23.

В обгрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 13 жовтня 1987р. за її чоловіком ОСОБА_4 було закріплено квартиру АДРЕСА_1, в подальшому на нього було оформлено ордер на вселення. За даною адресою з 1987р. були зареєстровані вона, її чоловік- Ленишин М.М. та їхня донька-Пакліковська ОСОБА_6 звязку із тимчасовою зміною місця їх проживання були зареєстровані за іншою адресою, після відчуження квартири, їхня сімя знову зареєструвалась за адресою: м.Львів, вул.Полуботка, 19/23. Наприкінці 2009р. її донька ОСОБА_3 вирішила приватизувати АДРЕСА_2 та відповідно звернулась у відділ приватизації, куди надала необхідні для приватизації квартири документи. Так, 01.12.2009р. ОСОБА_3 було отримано свідоцтво про право власності на квартиру, серії С-08629. Стверджує, що ні вона, ні її чоловік, згоди на приватизацію даної квартири не давали, про таку не знали. Заяву про зняття з реєстрації від її імені була написала і надана до ЖЕКу (ТзОВ «Стимул Сихів») ОСОБА_3 Про ці події їй стало відомо на початку квітня 2013р., у звязку із чим, 30.04.2013р. до Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області звернувся її чоловік ОСОБА_4, в якій зазначив, що їхня донька ОСОБА_3 шляхом внесення неправдивих відомостей, підробила документи на згадану квартиру, та як наслідок приватизувала її. Дана заява була внесена до ЄРДР і за даним фактом було розпочато кримінальне розслідування, однак жодних дій по поверненню викраденого майна - квартири працівниками міліції здійснено не було, у звязку з чим змушена була самостійно шукати захисту своїх порушених прав в судових органах. Так, відповідно до постанови Сихівського районного суду м.Львова від 06.03.2014р. задоволено її позов, визнано дії Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області щодо зняття її з реєстраційного обліку за адресою: м.Львів, вул.Полуботка, 19/23 - неправомірними. Зважаючи на вищенаведене вважає, що наказ № 2479-Ж-С від 01.12.2009р., виданий ОСОБА_2 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради є недійсним в частині надання дозволу ОСОБА_3 на оформлення права власності на квартиру, а відтак свідоцтво серії С-08629 про право власності на вказану квартиру слід скасувати, оскільки такі були видані неправомірно на підставі підроблених документів. Одночасно, просить поновити строк для звернення до суду із вказаною позовною заявою, оскільки про порушення своїх майнових прав дізналась лише наприкінці квітня 2013 року.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, подавши до суду клопотання за змістом якого позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить такі задоволити, а розгляд справи здійснювати у її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради у судовому засіданні 23.10.2015 позов заперечила з підстав викладених у письмовому запереченні, просила відмовити в задоволенні позову в частині вимог, що стосуються ОСОБА_2 комунальної власності.

Представник третьої особи ОСОБА_5 у судовому засіданні 23.10.2015 позов заперечив, вважає його безпідставним та у задоволенні такого просив відмовити.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності вказаних осіб, на підставі наявних у справі доказів.

У звязку з неявкою сторін та з врахуванням поданої представником позивача заяви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на квартиру № С-08629 від 01.12.2009р., виданого згідно з наказом ОСОБА_2 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 01.12.2009р. № 2479-Ж-С, відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Полуботка, 19/23. Вказане також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» № 24918068 від 25.12.2009р. (т.1 а.с.18,19)

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що відповідач ОСОБА_3 шляхом внесення неправдивих відомостей, підробила документи на згадану квартиру, як наслідок приватизувала її та стала її одноосібним власником, при цьому жодної згоди на приватизацію житла ні вона ні її чоловік ОСОБА_4 не надавали, звернулись до правоохоронних органів з метою захисту їхнього майнового права на квартиру. До моменту набуття права власності на вказану квартиру відповідачем ОСОБА_3, таке житло було 13.10.1987р. закріплене за третьою особою ОСОБА_4, як за наймачем, що було оформлено ордером на вселення в квартиру.

Як вбачається з постанови старшого слідчого СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області від 26.11.2013р. кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001122 від 30.04.2013р., закрите за п.2 ч.1 ст.284 КПК України у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. При цьому вказано, що в ході розслідування кримінального провадження встановлено, що гр. ОСОБА_3, шляхом внесення неправдивих відомостей, підробила заяву від імені ОСОБА_1 на зняття з реєстрації за адресою: м.Львів, вул.Полуботка, 19/2, що в подальшому стало підставою для приватизації помешкання за даною адресою на імя гр. ОСОБА_3 В результаті чого, згідно з наказом № 2479-Ж-С від 01.12.2009р. ОСОБА_2 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради гр. ОСОБА_3 отримала свідоцтво С-08629 від 01.12.2009р. про право власності на квартиру за адресою: м.Львів, вул.Полуботка, 9/23. Водночас, згідно відповіді на запит слідчого повідомлено, що у Сихівському РВ в м.Львові ГУ ДМС України у Львівській області відсутня заява ОСОБА_1 щодо зняття з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, так як архівні документи за 2009 рік не були передані від СГІРФО ЛМУ ГУМВС України у Львівській області та згідно чинного законодавства термін зберігання заяв (за 2009 рік) щодо зняття з реєстрації та/або реєстрації місця проживання сплив. (т.1 а.с.15)

З наданої суду копії паспорту ОСОБА_1 серії КВ № 557920, виданого Франківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 21.02.2001 року, вбачається, що в ньому міститься відмітка про реєстрацію місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_3.(т.1 а.с.7)

Поряд з цим, із довідки від 15.08.2014р. вих. №2756 ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» з місця проживання про склад сімї і прописки по квартирі АДРЕСА_4 вбачається, що позивач ОСОБА_1 після того, як була 02.11.2009р. знята з реєстраційного обліку у спірній квартирі, в цій же квартирі була зареєстрована вже 26.09.2011р., у подальшому, на підставі рішення суду, була знову знята з реєстраційного обліку 29.01.2013р., а 07.06.2014р. повторно у ній зареєстрована. (т.1 а.с.51)

Як вбачається із довідки №4612-3331 від 19.11.2014р., Сихівським РВ у м.Львові ГУ ДМС України у Львівській області 19.11.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 знято з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. (т.1 а.с.72)

В свою чергу правовідносини, повязані із здійсненням Відділом у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Сихівського РВ ГУМВС України у Львівській області, як субєктом владних повноважень, своїх владних управлінських функцій, щодо зняття 02.11.2009р. ОСОБА_1 з реєстраційного обліку у квартирі №23, що по вул.Полуботка, 19 у м.Львові, які покладені в основу підстав позовних вимог ОСОБА_1 у даній справі, були покладені в основу підстав позовних вимог ОСОБА_1 і в адміністративній справі №464/12746/13-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сихівського районного відділу у м.Львові Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій субєкта владних повноважень, та знайшли своє відображення у прийнятій постанові від 06.03.2014р. Так, постановою Сихівського районного суду м.Львова від 06.03.2014р. задоволено позов ОСОБА_1 та визнано дії Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області щодо зняття ОСОБА_1 з реєстраційного обліку за адресою: м. Львів, вул. Полуботка, 19/23 неправомірними. (т.1 а.с.11-13) Однак, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2015р. постанова Сихівського районного суду м.Львова від 06.03.2014 року у справі №464/12746/13а скасована, та прийнята нова, якою у позові ОСОБА_1 - відмовлено. (т.1 а.с.105-107)

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, й лише у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем не було надано доказів на обґрунтування своїх позовних вимог.

На підставі ч.ч.1 та 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності.

Основним аргументом в підтвердження своїх позовних вимог, позивач ОСОБА_1 вказує постанову Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області від 26.11.2013р. про закриття кримінального провадження та постанову Сихівського районного суду м.Львова від 06.03.2014р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сихівського РВ ГУ ДМСУ у Л/о про визнання неправомірними дій субєкта владних повноважень. Однак, лише вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Тобто, тільки обставини, встановлені відповідним судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ за участі тих же осіб. Більше того, дана обставина,, на яку посилається позивач ОСОБА_1, оспорюється іншими сторонами та третіми особами, а відтак не може бути також встановлена в порядку ст.61 ЦПК України.

З врахуванням наведеного, даючи юридичну оцінку наявним в матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку, що підстав для визнання недійсним наказу № 2479 Ж-С від 01.12.2009 року, свідоцтва про право власності на квартиру серії С-08629 немає, будь-яких фактичних доказів щодо незаконності та/або порушення законної процедури при видачі вказаних правовстановлюючих документів судом не знайдено, а відтак в задоволені позову слід відмовити за його недоведеністю.

На підставі ст.16 ЦК України, та керуючись ст.ст.1, 10, 11, 60, 61, 169, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, ОСОБА_3, з участю третіх осіб відділу приватизації державного житлового фонду Галицького району м.Львова, ОСОБА_4, ТзОВ «Стимул Сихів», ОСОБА_5 про визнання частково недійсним наказу № 2479 Ж-С від 01.12.2009 року та свідоцтва про право власності на квартиру серії С-08629 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів після його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом 10 днів з часу отримання його копії.

Головуючий: