Провадження № 2-О/638/294/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

при секретарі Подосокорської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про встановлення факту смерті батька ОСОБА_2, померлого 19 лютого 2016 року у м. Торез (зараз м. Чистякове) Донецької області.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є донькою померлого 19.02.2016 року ОСОБА_2. Факт смерті батька підтверджує свідоцтво про смерть, видане Торезьким міським відділом запису актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Однак зареєструвати зазначений факт смерті у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України.

Заявник в судове засідання не з?явився, надавши до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Суд, дослідивши доводи заявника та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 234 Цивільного процесуального кодексу України,суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 8 частини 1статті 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначеністаттею 257-1 ЦПК України.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Згідно статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (зі змінами), підставою державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-І/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

У відповідності до Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров'я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров'я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявником надано копію довідки про причину смерті № 22 від 19.02.2016 року, згідно якої ОСОБА_2, помер 19.02.2016 року у віці 47 років, причина смерті пухлинна інтоксикація, злоякісне новоутворення порожнини рота.

Також, факт смерті ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.02.2016 року, виданим Торезьким міським відділом запису актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, актовий запис № 236 від 20.02.2016 року.

Відповідно до частин 2, 3статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 19.02.2016 року, місце смерті: м. Торез Донецької області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60,212-215,234,256,257-259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 19.02.2016 року, місце смерті: м. Торез Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Головуючий