Справа № 465/8441/15 Головуючий у 1 інстанції: Масендич В.В.
Провадження № 22-ц/783/4703/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретаря Бохонко Е.Р.

з участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про виконання умов договору та стягнення суми банківського вкладу,-

встановила:

Позивач ОСОБА_4 в грудні 2015 року звернувся в суд з позовом до ПАТ «Кредобанк» про виконання умов договору та стягнення суми банківського вкладу.

З врахуванням заяв про уточнення позовних вимог просив стягнути з відповідача на свою користь за договором банківського вкладу від 22.03.2012р. 25000 гривень основного боргу та 3% річних за порушення договірних зобовязань, що становить 885,61 грн., а всього 25885,61 грн.; за договором банківського вкладу від липня 2012р. 20000 грн. основного боргу та 3% за порушення договірних зобовязань 708,49 грн., а всього 20708,49 грн.; за договором банківського вкладу «Стандарт плюс» №2630/70/596829 від 09.10.2012р. 14000 Євро основного боргу, 4019 Євро 8% річних та 530,46 Євро 3% річних за порушення договірних зобовязань, а всього 18549,46 Євро; за договором банківського вкладу «Стандарт» №2630/70/629094 від 01.03.2013р. стягнути з відповідача 20000 Євро, 6389 Євро 10% річних, 708,49 Євро 3% річних, а всього 27097,49 Євро. Загальна сума боргу, яку просить стягнути позивач з відповідача, становить 46594,10 грн. та 45646,95 Євро (а.с. 1-5, 105-107).

Оскаржуваним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 03 червня 2016 року в позові ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про виконання умов договору та стягнення суми банківського вкладу відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_2, вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Покликаючись на норми Цивільного кодексу Українии, Положення про порядок здійснення банками України вкладних операцій з юридичними і фізичними особами, Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах звертає увагу на те, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд фактично поклав відповідальність за відсутність квитанцій або іншого документу про підтвердження внесення готівки на позивача, що є необґрунтованим та єдиним аргументом заперечення проти позову зі сторони відповідача.

При цьому, суд не надав жодної оцінки доказам, які були долучені позивачем, що підтверджують внесення готівки у відповідній платіжній системі на підставі укладених із відповідачем депозитних договорів.

Зокрема, в матеріалаї справи наявні належно завірені копії договорів банківського вкладу «Стандарт плюс» № 2630/70/596829 на суму 14000 Євро та «Стандарт» № 2630/70/629094 на суму 20000 Євро, докази про наявність оригіналів зазначених договорів та докази відкриття на ім»я ОСОБА_4 карткового рахунку № 297 після укладення депозитного договору на видано одну іменну платіжну картку № 959338 та неіменну № 384577, на яку йому нараховувалися вдсотки по вказаних депозитних угодах.

Представником позивача долучено до матеріалів справи виписки по особовим рахункам за період з 03.01.2012 року по 02.02.2015 року, надані працівниками банку, з яких вбачається, що ОСОБА_4 на відкритий йому рахунок перераховувалися щомісячно відсотки в сумі 115 Євро та 160 Євро, які відповідають внесеним згідно вказаним договорам банківського вкладу коштам в сумі 14000 Євро та 20000 Євро, а також відсотки по вказаним вище депозитниї угодах на суму 25000 грн. та 20000 грн.

Позивачем також надано в підтвердження внесення коштів виписку по угоді №2630/70/629094, з якої вбачається частина внесених ним коштів, а саме 500 Євро, також виписка по угоді № 2630/70/596829 про поступлення в касу банку 200 Євро.

На думку апелянта у випадку, якщо грошові кошти в касу банку не надходили внаслідок неправомірних дій працівників банку, то відповідальність за таке лежить на адміністрації банку, яка не забезпечила належного контролю за діями своїх працівників.

Просить скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 червня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача на підтримання доводів скарги, а також пояснення представника відповідача на заперечення таких, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з такого.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Перевіривши наявні в матеріалах справи та досліджені судом першої інстанції докази, колегія суддів приходить переконання, що оскаржуване рішення суду в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам закону, враховуючи таке.

Звертаючись із позовними вимогами позивач ОСОБА_4 звертав увагу на те, що 22.03.2012 р. між ним та відповідачем в особі виконуючого обов»язки начальника відділення №20 Центральної філії ПАТ «Кредобанк» у м. Львові ОСОБА_5, укладено договір банківського вкладу (депозиту), згідно якого позивач вніс в касу зазначеного відділення банку грошові кошти в сумі 25000 грн. На його прізвище вказаним працівником банку відкрито картковий рахунок № 297 та видано йому платіжну картку № 959338, на яку позивачу надходили відсотки по депозитній угоді.

В липні 2012р. позивач вдруге звернувся у відділення № 20 Центральної філії ПАТ «Кредобанк» у м. Львові з метою внести ще 20000 гривень на раніше відкриту депозитну угоду. Ці кошти позивачем особисто внесені в касу відділення банку після підписання відповідної заяви на переказ грошових коштів, наданої ОСОБА_5

Оскільки самі договори у позивача не збереглися, він звертався із заявою до Голови правління ПАТ «Кредобанк» видати йому інші примірники Договору, однак по даний час такі йому не видано.

В свою чергу, позивач надав копію договору банківського вкладу «Стандарт плюс» №2630/70/596829 на суму 14000 Євро, укладеного 09.10.2012р. із ПАТ «Кредобанк», згідно умов якого Банк відкриває клієнту вкладний рахунок № 2297 (в іноземній валюті) на 3 місяці до 09.01.2013 року. Розмір процентів, які нараховуються на суму вкладу, становить 8% річних.

Позивач запевняє, що після підписання вказаного договору вніс кошти в сумі 14000 Євро у касу відділення № 20 банку ПАТ «Кредобанк».

Також, позивач надав копію договору банківського вкладу «Стандарт» №2630/70/629094 від 01.03.2013 року, згідно із умовами якого банк відкриває клієнту вкладний рахунок №2297 (в Євро) на 3 місяці до 01.06.2013 року. Розмір процентів, які нараховуються на суму Вкладу, становить 4% річних.

У поверненні вкладів позивачу відмовлено, йому повідомили, що вирішення цього питання може бути здійснено лише за результатами розслідування, яке проводиться слідчим відділом ЛМУ ГУМВС України у Львівській області на підставі поданої ПАТ «Кредобанк» заяви з приводу зняття та привласнення коштів із депозитних рахунків клієнтів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту.

При цьому, матеріали справи не містять квитанцій або інших документів, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, які б відповідали вимогам пункту 2.9 глави 2 «Приймання готівки» розділу 4 «Касові операції банків (філій, відділень) з клієнтами», Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, за умовами договору банківського вкладу «Стандарт плюс» № 2630/70/596829 від 09.102012 на суму 14000 євро та за умовами договору банківського вкладу «Стандарт» № 2630/70/629094 від 01.03.2013р. на суму 20000 євро, крім цього, не надано доказів щодо укладення договорів банківського вкладу від 22.03.2012р. на суму 25000 грн. та від липня 2012р. на суму 20000 грн.

Згідно із частиною першою 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до частини першої 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516 передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174 передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірні» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Виходячи з положень статті 1059 ЦК України, п. 1.4. Положення, п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Правова позиція щодо належного способу захисту вкладника банку у разі викрадення вкладу працівником банку викладена у постанові Верховного Суду України № 6-352цс16 від 06.04.2016 року, відповідно до якої після того, як вкладник на підставі договору банківського вкладу передав гроші уповноваженій особі банку, власником грошей став банк, а тому в разі їх викрадення шкоду завдано банку, а не вкладнику. Вкладник повинен вимагати від банку не відшкодування шкоди, а виконання обовязку за договором банківського вкладу повернення суми вкладу та процентів за користування ним.

Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов'язання за договором банківського вкладу, згідно з яким на боці вкладника з'являється право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а на стороні банку - відповідний обов'язок. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено передачею коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобовязальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника).

Оскільки у позивача відсутня ощадна книжка (інший документ, що її замінює) в якій було б зазначено номер рахунку, дата вчинення банківських операцій, печатка банку та підпис касира про прийняття грошей у відповідній сумі, відтак відсутні докази того, що грошові кошти були внесені позивачем на рахунок, тому немає підстав презюмувати його чинність.

Копії виписок по особовому рахунку за період з 03.01.2012 року по 02.02.2015 року, не спростовують наведеного та не є належними доказами підтвердження вимог позивача, оскільки стосуються операцій поповнення рахунку, відкритого на ім»я позивача, відтак не можуть бути належними та допустимими доказами внесення позивачем коштів на вкладні рахунки згідно з договорами банківського вкладу.

Будь яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Рішення відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_2 - відхилити

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

ОСОБА_6