АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7993/16 Справа № 183/1012/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ткаченко І.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року м. Дніпро

22 грудня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.,

при секретарі - Григор'євій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю

за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу (а.с. 3-5).

В подальшому уточнивши позовні вимоги, просила суд встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_5 та ОСОБА_2 з 03 грудня 2005 року по 15 грудня 2015 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 03 грудня 2005 року по 04 листопада 2013 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_5, який було розірвано рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2013 року. Незважаючи на розлучення, позивач та ОСОБА_5 продовжували проживати однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, проживали, як чоловік та жінка. 18 грудня 2015 року ОСОБА_5 помер. Позивач проводила його поховання, понесла витрати, пов`язані з похованням ОСОБА_5 (а.с.55-56).

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю - задоволенні.

Встановлено факт проживання ОСОБА_2 однією сім'єю з ОСОБА_5, померлим 15 грудня 2015 року, не менше п'яти років до часу відкриття спадщини (а.с. 88-90).

В апеляційній скарзі апелянт, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішенням скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.94-99).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід скасувати, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судом 1 інстанції встановлено, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2013 року розірвано шлюб, зареєстрований 03 грудня 2005 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.8-9).

15 грудня 2015 року ОСОБА_6 помер (а.с.26).

Згідно довідки Виконавчого комітету Орлівщинської сільської ради № 787 від 28 березня 2016 року, ОСОБА_5 постійно мешкав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 по день смерті 15 грудня 2015 року. На момент смерті мешкав один (а.с.51).

06 квітня 2016 року до Приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу ОСОБА_7 звернулася позивач із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_5 (а.с.70).

24 травня 2016 року до Приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу ОСОБА_7 подано заяву ОСОБА_3 про прийняття спадщини після смерті дядька - ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом ( а.с.75).

25 травня 2016 року до Приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу ОСОБА_7 подано заяву ОСОБА_4 про прийняття спадщини після ОСОБА_5 в порядку спадкування за заповітом (а.с.78).

Згідно із копією заповіту, складеного від імені ОСОБА_5 26 грудня 2014 року та посвідченого секретарем Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за № 351, ОСОБА_5 заповів все належне йому майно ОСОБА_4 ( а.с.77).

Задовольняючи позовні вимоги та встановлюючи факт факт проживання ОСОБА_2 однією сім'єю з ОСОБА_5, померлим 15 грудня 2015 року, не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, суд першої інстанції посилався на ч.2 ст. 256 ЦПК України та виходив з того, що позовна заява обґрунтована, оскільки, в судовому засіданні показаннями свідків підтверджено факт перебування позивача та померлого у шлюбних відносинах до 04 листопада 2013 року, а також підтверджено факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_5 однією сімєю не менше 5 років до часу відкриття спадщини, що позивачці необхідно для реалізації спадкових прав.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновками суду 1 інстанції, виходячи з наступних підстав.

Суд першої інстанції вирішив встановити факт проживання ОСОБА_2 однією сім'єю з ОСОБА_5, померлим 15 грудня 2015 року, не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Однак, як вбачається із уточненою позовної заяви позивачка посилаючись на п. 5 ч.1 ст. 256 ЦПК України просила суд встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_5 та ОСОБА_2 з 03 грудня 2005 року по 15 грудня 2015 року, тобто, суд з власної ініціативи вийшов за межі заявлених позовних вимог.

Зважаючи на те, що судом 1 інстанції, було неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2016 року та ухвалення нового рішення.

Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, викладених в уточненій позовній заяві, колегія суддів виходить із того, що позивачка обґрунтовує їх саме п. 5 ч.1 ст.256 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, і посилається, на те, що після розірвання шлюбу 04.11.2013 року продовжувала проживати з померлим 15.12.2015 року ОСОБА_5

Однак, позивачка не ставить питання про встановлення факту її проживання з померлим однією сімєю, як чоловіка та жінки без шлюбу, а просить встановити факт їхнього проживання однією сімєю, з моменту вступу в шлюб 03 12.2005 року, який було розірвано 04.11.2013 року, по 15.12.2015 року - день смерті ОСОБА_5, що не передбачено п. 5 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Розглянувши позовну заяву в межах заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про відмову в їх задоволенні, з вищезазначених підстав, що не позбавляє позивачку права, в разі необхідності, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних права, свобод чи інтересів, з дотриманням вимог Цивільного процесуального кодексу України, визначивши правові підстави для звернення до суду, зміст своїх вимог та коло осіб по справі й їх процесуальний статус.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2016 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: