Справа № 435/3849/12
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Горбуновій Л.С., Євтушенко В.С.

за участю представника стягувача ОСОБА_1

за участю представника боржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву стягувача комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшла заява стягувача КПТМ «Криворіжтепломережа» (далі за текстом «КПТМ»), в якій він просить: поновити строк пред'явлення до виконання виконавчого листа по справі № 435/3849/12 (2/214/119/13) про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь КПТМ "Криворіжтепломережа" заборгованості за теплову енергію у сумі 9322 грн. 55 коп.

В обґрунтування заяви вказує, що виконавчий лист №2/214/119/13 про стягнення з ОСОБА_3 на користь КПТМ заборгованості за теплову енергію у сумі 9322 грн. 55 коп. був пред'явлений для примусового виконання до Саксаганського ВДВС Криворізького МУЮ. 15 серпня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 39395587. 4 листопада 2013 року державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", так як боржник працює ПАТ "АрселорМіттал", для утримання заборгованості з заробітної плати боржника. Представник КПТМ, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, подав скаргу до начальника ВДВС, так як державним виконавцем не було проведено усі виконавчі дії, а саме: не перевірено у повному обсязі майновий стан боржника. 8 листопада 2013 року державним виконавцем відновлено виконавче провадження №39395587. 1 грудня 2014р. у зв'язку з відсутністю майна боржника винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Відповідно до ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" строк пред'явлення виконавчого документу переривається у випадку пред'явлення виконавчого документу до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. У зв'язку з чим, через три місяця після повернення виконавчого документу стягувачу, його було повторно пред'явлено до примусового виконання у ВДВС. 13 березня 2015р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 468222400. 8 жовтня 2015р. у зв'язку зі скаргою боржника, начальником ВДВС проведено перевірку виконавчих проваджень №39395587 та №46822400. В результаті перевірки було встановлено, що 1 грудня 2014р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу не в системі ЄДРВП (так як реєстр по технічним причинам не працював), але в порушення вимог п. 1.12.13 "Інструкції з організації примусового виконання рішень" державним виконавцем не було про це зазначено в постанові про повернення від 1 грудня 2014р. та в подальшому, після відновлення роботи Реєстру, не внесено вищезазначену постанову до ЄДРВП, що в свою чергу позбавляє можливості встановлення достовірного факту вчасності винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 1 грудня 2014 року та достовірного встановлення строку, в який стягувач мав би можливість повторно пред'явити виконавчий документ для примусового виконання. Начальник Саксаганського ВДВС Криворізького МУЮ постановою про перевірку визнав дії державного виконавця такими, що вчинені з порушенням вимог чинного законодавства та порушують права сторін виконавчого провадження, зобов'язано державного виконавця прийняти рішення згідно Закону України "Про виконавче провадження". 8 жовтня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, на підставах зазначених в постанові про перевірку виконавчих проваджень та керуючись п.8 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" (наявність інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження). Постанову з виконавчим документом стягувачем було отримано по пошті 22 січня 2016р. Вважає, що фактично строк пред'явлення виконавчого документу стягувачем не пропущено, так як з боку стягувача не було порушень, а виконавчий документ було пред'явлено в строки передбачені Законом України "Про виконавче провадження". Крім того, підприємство - стягувач не уповноважено здійснювати контроль за внесення інформації до ЄДРВП, контроль за виконанням судового рішення здійснює начальник відповідного відділу ДВС. Так як не з вини КПТМ "Криворіжтепломережа" державним виконавцем не внесено інформацію до ЄДРВП, а саме постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 1 грудня 2014 року, вважає, що строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання має бути поновлено. Відповідно до ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі, їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Згідно ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк предявлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову. Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

У судовому засіданні представник стягувача свою заяву підтримала та в своїх поясненнях підтвердила зміст заяви. Крім того, подала письмові пояснення, зазначивши, що згідно п. 1.12 «Інструкції з примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції №512/5 від 02.04.2012р., основною інформаційною базою про здійснені виконавчі дії є Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень Відповідно п. 1.12.1 Інструкції, відомості вносяться до Єдиного реєстру державним виконавцем одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія. Постанови державного виконавця, а також інші документи виконавчого провадження (крім актів, що складаються за місцем проведення виконавчих дій) складаються за допомогою програмних засобів Єдиного реєстру. У випадку збоїв роботи системи Єдиного реєстру документи виконавчого провадження можуть виготовлятися без використання програмних засобів Єдиного реєстру, про що обов'язково зазначається в документі. Після відновлення роботи Єдиного реєстру такі документи в електронному вигляді негайно вносяться до нього, (п. 1.12.3 Інструкції). В Єдиному реєстрі по виконавчому провадженні № 39395587 про стягнення з ОСОБА_3 на користь КПТМ заборгованості за теплову, зазначено, що виконавче провадження завершено 3 листопада 2013 року, у подальшому державним виконавцем в порушення згаданої Інструкції не внесено до Єдиного реєстру інформації щодо подальших виконавчих дій, а саме, що 8 листопада 2013 року державним виконавцем відновлено виконавче провадження №39395587, 1 грудня 2014р. у зв'язку з відсутністю майна боржника винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. У зв'язку з чим, згідно Єдиного реєстру вбачається, що виконавче провадження завершено 3 листопада 2013 року, а повторно пред'явлено виконавчий документ згідно Єдиного реєстру у березні 2015 року. Тобто згідно Єдиного реєстру після завершення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/214/119/13 до його повторного пред'явлення, минуло 16 місяців.

Представник боржника у судовому засіданні заперечує проти поновлення строку

пред'явлення виконавчого документу до виконання. При цьому підтвердила свої письмові заперечення, згідно яких стягувачем виконавчий лист отримано 3 червня 2013 року та в серпні 2013 року пред'явлено на примусове виконання до Саксаганського ВДВС. В 2013 році виконавче провадження закрито (постанова від 4 грудня 2013 року). 8 листопада 2013 року виконавче провадження відновлено та 1 грудня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до п.2 ст.47 "Про виконавче провадження" з наданням строку повторного пред'явлення до 1 грудня 2015 року. Вказана постанова сторонами провадження не оскаржена та не скасовувалася. В березні 2015 року стягувач дійсно звертався до ДВС и мало місце відкриття виконавчого провадження. Але дії державного виконавця були оскаржені в судовому порядку, а саме ставилося питання про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та інших документів по вказаному провадженню (арешт, заборони та тощо). Справа розглядалася в Саксаганському районному суді. Як вбачається із матеріалів справи, представник стягувача брав безпосередню участь в судовому засіданні та був обізнаний про обставини справи. Під час розгляду справи, начальником ДВС було проведено перевірку виконавчого провадження та встановлені порушення на підставі чого постанову державного виконавця від 13 березня 2015 року про відкриття виконавчого провадження було скасовано 8 жовтня 2015 року. Зазначає, що скасований процесуальний документ - постанова про відкриття виконавчого провадження, не породжує процесуальних наслідків щодо переривання перебігу строку встановленого постановою ДВС від 1 грудня 2014 року. Представник стягувача був обізнаний про результати перевірки та отримав всі копії постанов (як стягувач та учасник судового процесу по скарзі на дії державного виконавця). Постанову від 8 жовтня 2015 року про скасування постанови від 13 березня 2015 року стягувач не оскаржував та вона є чинною до теперішнього часу. Таким чином, мається строк, що встановлювався постановою від 1 грудня 2014 року про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до п.2 ст.47 "Про виконавче провадження" з надання строку повторного пред'явлення до 1 грудня 2015 року. Будучі обізнаними про це, стягувач не надав виконавчий документ до виконання у зазначений строк. Наполягає, що в судовому засіданні представник стягувача жодних причин, які є поважними для подання документу до виконання до 1 грудня 2015 року, не вказав. Проте, підтвердив ті обставини, що дійсно їх представник брав участь при розгляді справи про оскарження постанови про відкриття провадження 13 березня 2015 року, був обізнаний про її скасування, результати перевірки та постанову про скасування процесуального документу та постанови про відкриття виконавчого провадження, не оскаржували. Представник стягувача взагалі не вказує який строк він вважає таким, що ними пропущений (чи взагалі вони його пропустили). Проте, посилався на велику кількість судових рішень та велику завантаженість юридичного відділу підприємства. Такі обставини не є поважними та не є непереборними щодо дотримання процесуальних строків. Вважає, що не має підстав для задоволення заяви як такої, що є необґрунтованою. Окрім цього, вважає, що стягувач обрав невірний шлях правового захисту (ними не оскаржувалися дії ДВС, а саме постанови щодо скасування процесуального документу) тому постанови є чинними.

Вислухавши представника стягувача, представника боржника, дослідивши матеріали справи суд вважає, що підстави для поновлення строку для предявлення виконавчого листа для виконання відсутні. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ст. 368 ЦПК України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, видається виконавчий лист.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред'явлення виконавчого документу переривається у випадку пред'явлення виконавчого документу до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

У судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини.

26 лютого 2013 року рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу на користь КПТМ стягнуто з ОСОБА_3 9322 грн. 55 коп. (а.с.33-34).

3 червня 2013 року по справі був виданий виконавчий лист, строк предявлення якого встановлений до 12 березня 2014 року (а.с.43).

Зазначений виконавчий лист був пред'явлений для примусового виконання до Саксаганського ВДВС Криворізького МУЮ, 15 серпня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 39395587 (а.с.100).

4 листопада 2013 року державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»(а.с.108).

8 листопада 2013 року державним виконавцем відновлено виконавче провадження №39395587 (а.с.113).

1 грудня 2014р. у зв'язку з відсутністю майна боржника винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану (а.с.122).

13 березня 2015 року стягувач повторно предявив до примусового виконання вказаний виконавчий лист та в той же день державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 468222400 (а.с.74).

8 жовтня 2015 року у зв'язку зі скаргою боржника, начальником ВДВС проведено перевірку виконавчих проваджень №39395587 та №46822400. Як зазначив начальник ВДВС, в результаті перевірки було встановлено, що 1 грудня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу не в системі ЄДРВП (так як реєстр по технічним причинам не працював), але в порушення вимог п. 1.12.13 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» державним виконавцем не було про це зазначено в постанові про повернення від 1 грудня 2014 року та в подальшому, після відновлення роботи Реєстру, не внесено вищезазначену постанову до ЄДРВП, що позбавляє можливості встановлення достовірного факту вчасності винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 1 грудня 2014 року та достовірного встановлення строку, в який стягувач мав би можливість повторно пред'явити виконавчий документ для примусового виконання. Цією постановою начальник Саксаганського ВДВС Криворізького МУЮ визнав дії державного виконавця такими, що вчинені з порушенням вимог чинного законодавства та порушують права сторін виконавчого провадження та зобов'язав державного виконавця прийняти рішення згідно Закону України «Про виконавче провадження».

8 жовтня 2015 року державний виконавцем виніс постанову, якою скасував постанову про відкриття виконавчого провадження від 13 березня 2015 року. При цьому в своїй постанові державний виконавець не зазначив підстав такого рішення, пославшись на ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначивши що мається постанова про результати перевірки виконавчого провадження (а.с.89).

Відповідно п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

8 жовтня 2015 року державний виконавець виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. При цьому зазначив, що 1 грудня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу не в системі ЄДРВП (так як реєстр по технічним причинам не працював), але в порушення вимог п. 1.12.13 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» державним виконавцем не було про це зазначено в постанові про повернення від 1 грудня 2014 року та в подальшому, після відновлення роботи Реєстру, не внесено вищезазначену постанову до ЄДРВП, що позбавляє можливості встановлення достовірного факту вчасності винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 1 грудня 2014 року та достовірного встановлення строку, в який стягувач мав би можливість повторно пред'явити виконавчий документ для примусового виконання (а.с.96). При цьому, держаний виконавець послався на вимоги п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», але не визначив, які саме існують обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження та яким законом передбачені ці обставини.

Згідно ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк предявлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову. Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

У судовому засіданні встановлено, що постановою державного виконавця від 1 грудня 2014 року виконавчий документ повернутий стягувачу, цією постановою встановлено строк для повторного предявлення виконавчого документа для виконання до 1 грудня 2015 року.

Оскільки постанова від 1 грудня 2014 року не скасована, то встановлений нею строк для повторного предявлення виконавчого листа є законним. Стягувач предявив виконавчий лист в строк, визначений у цій постанові 13 березня 2015 року.

Таким чином, суд приходить до переконання, що строк пред'явлення виконавчого документу стягувачем не було пропущено, так як з боку стягувача не було допущено порушень, а виконавчий документ було пред'явлено в строки передбачені Законом України "Про виконавче провадження".

Твердження стягувача про те, що строк предявлення виконавчого листа для виконання пропущений 11 листопада 2014 року суд знаходить необґрунтованим, так як станом на 11 листопада 2014 року виконавчий лист знаходився на виконанні. При цьому суд також враховує, що 11 листопада 2014 року, як строк для повторного предявлення виконавчого документу вбачається з постанови державного виконавця від 4 листопада 2014 року (а.с.108), якою було закінчено виконавче провадження. Але в подальшому, після подання та розгляду скарги виконавче провадження було поновлено 8 листопада 2013 року (а.с.110, 112, 113), а в подальшому виконавчий документ був повернутий стягувачу (а.с.122).

Оскільки на даний час рішення суду не виконано, 8 жовтня 2015 року у відкритті виконавчого провадження та прийнятті виконавчого листа відмовлено, то стягувачу, відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» для виконання рішення суду необхідно предявити виконавчий документ. На даний час та на момент подачі заяви про поновлення строку предявлення виконавчого документу для виконання, визначений не скасованою постановою державного виконавця строк для повторного предявлення документу закінчився 1 грудня 2014 року.

Стягувач вважає, що не з його вини державний виконавець не вніс інформацію до ЄДРВП, а саме постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 1 грудня 2014 року, а тому строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання має бути поновлено.

Поважних причин пропуску цього строку суд не знаходить. При цьому, суд бере до уваги, що стягувач повторно предявив виконавчий лист для виконання 13 березня 2015 року, без пропуску встановленого строку. Постанова державного виконавця від 8 жовтня 2015 року, якою відмовлено у відкритті виконавчого провадження та прийнятті виконавчого листа винесена, як це вбачається з її змісту, без дотримання вимог Закону. Тому стягувач, вважаючи, що 13 березня 2015 року від предявив виконавчий документ без порушення встановлених строків, мав передбачене ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» право на оскарження постанови від 8 жовтня 2015 року, якою у відкритті виконавчого провадження та прийнятті виконавчого листа відмовлено і яка перешкоджає виконанню рішення суду. Таким правом стягувач добровільно не скористувався. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що відмова стягувача від використання свого права на оскарження постанови, яка перешкоджає проведенню виконавчих дій, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку на предявлення виконавчого документу для виконання.

Керуючись ст.ст. 371, 209-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломержа» про поновлення строку предявлення до виконання виконавчого листа №2/214/119/13 про стягнення з ОСОБА_3 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованості за теплову енергію у сумі 9322 грн. 55 коп. відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов