Справа №731/515/16-ц
Провадження №2/731/241/16
У Х В А Л А

26 грудня 2016 року смт.Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря - Тітуленко Д.Г.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Варва справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ в натурі ? частини житлового будинку,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про виділ в натурі у власність ? частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою смт.Варва, пров. Шевченка, буд. 6.

В судовому засіданні 26 грудня 2016 року сторонами було заявлено клопотання про затвердження мирової угоди. Вказане клопотання було розглянуто судом, і у затвердженні мирової угоди було відмовлено.

Після надання пояснень сторонами, дослідження матеріалів справи, представником відповідача, заявлено клопотання про затвердження мирової угоди, на тих же умовах, які були викладені у попередній мировій угоді.

Позивач підтримав клопотання представника відповідача.

Суд, після надання сторонами пояснень та дослідження матеріалів справи повторно дослідивши умови мирової угоди, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову.

Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд має з'ясувати чи не суперечать умови мирової угоди вимогам закону.

Предмет мирової угоди обмежується предметом спору у конкретній цивільній справі.

Предметом спору є виділ ? частини житлового будинку, однак, зважаючи на кількість власників, фактично, позивач просить не виділити його частину, а здійснити поділ вказаного будинку, визнавши право власності не лише на його частина а й на частину відповідача, про це також йдеться й у самій мировій угоді.

За умовами мирової угоди сторонам виділяється в натурі у власність по ? частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. При цьому, у відповідності до технічного паспорту від 16 січня 2008 року (а.с. 8), та договору купівлі продажу ? частини житлового будинку, загальна площа будинку складала 128,8 кв. м, житлова 80,4 кв.м. Однак, згідно технічних паспорту від 20 вересня 2016 року (а.с. 12), ? частина належна позивачу складає 63,0 загальна площа, 40,2 житлова, а у відповідності до технічного паспорту від 18 лютого 2016 року (а.с. 31), ? частина житлового будинку відповідача складає 113,7 кв.м., житлова площа 62,2 кв.м. Таким чином, загальна площа будинку на час розгляду справи складає (113,7+63,0) 176,7 кв.м., що не відповідає правовстановлюючим документам, наданим суду.

Підстави набуття права власності на нерухоме майно (житловий будинок, земельну ділянку), визначені статтями 328,373 ЦК України.

Аналізуючи матеріали справи та пояснення сторін, у суда відсутні підстави вважати, що збільшення площі спірного житлового будинку здійснено відповідно до законодавства України, і підтверджується правовстановлюючими документами на вказаний будинок.

Позиція щодо поділу нерухомості, в складі якої наявні самочинно збудовані обєкти, здійснені перепланування, викладено в постанові ВСУ 6-130-цс13 від 04 грудня 2013 року, і суд вважає, що вказані положення підлягають до застосування в даному випадку.

Крім того, аналіз положень вищевказаних норм закону та рішень судів вказують на те, що право власності на нерухоме майно, яке не зареєстровано, у встановленому порядку, не може бути предметом мирової угоди за обставинами, викладеними у позовній заяві.

Зважаючи на наведене, мирова угода містить умови, які суперечать ст. 175 ЦПК України.

За положеннями ч. 5 ст. 175 ЦПК України якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним у задоволенні вищевказаної заяви щодо затвердження мирової угоди відмовити.

Керуючись ст. ст. 175, 209, 210, 293 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

У визнанні мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала окремо від судового рішення за суттю оскарженню не підлягає.

Суддя А.І.Савенко