Ухвала

іменем україни

12 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

КоротунаВ.М., ЗавгородньоїІ.М., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання дисциплінарного стягнення незаконним, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» на рішення Апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі ркгіональної філії «Південно-Західна залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця») про визнання дисциплінарного стягнення незаконним.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 18 червня 1992 року він працює у відокремленому підрозділі - вагонній дільниці станції «Київ-Пасажирський» на посаді провідника пасажирських вагонів, що підтверджується наказом від 18 червня 1992 року № 118/ок. Пунктом 3 наказу від 16 вересня 2015 року № 391 його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за порушення посадових обов'язків, а саме - неогляду всіх місць у вагоні, в тому числі службових приміщень і технологічних ніш в туалетах та тамбурах, на предмет наявності прихованих предметів, заборонених до ввезення та перевезення через кордон. Вважав, що відповідач не вправі був порушувати питання про його дисциплінарну відповідальність у вигляді догани за неогляд всіх місць у вагоні, у тому числі службових приміщень і технологічних ніш в туалетах та тамбурах, на предмет наявності прихованих предметів, заборонених до ввезення та перевезення через кордон, оскільки ним не було допущено порушення трудових обов'язків, які передбачені посадовою інструкцією та контрактом.

Враховуючи наведене, позивач просив суд визнати незаконним п. 3 наказу від 16 вересня 2015 року № 391 начальника Вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року скасовано й ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Визнано незаконним пункт 3 наказу від 16 вересня 2015 року № 391 начальника вагонної дільниці станції «Київ-Пасажирський» Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» про притягнення до дисциплінарної відповідальності - оголошення догани ОСОБА_4

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Українська залізниця» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції й ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, встановивши, що ні в оскаржуваному наказі, ні в протоколі оперативної наради, виходячи із наявних суттєвих розбіжностей щодо місця виявлення у вагоні тютюнових виробів, не визначено, у чому конкретно полягає порушення позивачем посадових обов'язків та чим підтверджується вина позивача у їх невиконанні, дійшов обґрунтованого висновку про визнання незаконним п. 3 наказу від 16 вересня 2015 року № 391 про притягнення до дисциплінарної відповідальності - оголошення догани ОСОБА_4

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог чинного ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи неприпустимо.

Отже, рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України це рішення підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» відхилити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

І.М.Завгородня

Л.М.Мазур