Справа №461/3581/15-ц
Провадження №2/461/1106/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2016 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Мисько Х.М.,

при секретарі - Коружинець Н.В.,

з участю представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника відповідачів Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради - Балюєва С.В.,

представника відповідача Галицької районної адміністрації ЛМР - Мартин О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Відділу приватизації житла Галицького району, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, з участю третіх осіб: Управління державної реєстрації Львівської міської ради, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Любові Іванівни, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Коваленко Антоніни Андріївни, про визнання рішень та правочинів недійсними, -

в с т а н о в и в :

позивачі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулись до суду з позовом до відділу приватизації житла Галицького району, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Львівської міської ради, виконавчого комітету Львівської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції про визнання рішень та правочинів недійсними. Просили суд визнати недійсним та скасувати п.2 Додатку до розпорядження міського голови м.Львова від 21.05.1998р. №294, яким затверджено розпорядження Галицької районної адміністрації від 19.05.1998р. №567 «Про передачу квартир у власність громадян» та розпорядження Галицької районної адміністрації від 19.05.1998р. №567 «Про передачу квартир у власність громадян» в частині передачі у власність ОСОБА_25 приміщення пл.5,1 кв.м., що знаходиться в мезоніні будинку АДРЕСА_1, позначеного в технічному паспорті, складеному 12.05.1998р., цифр.1, визнати недійсними договір купівлі-продажу від 25.12.1998р., укладений між ОСОБА_25 та ОСОБА_12, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Л.І., зареєстрований в реєстрі за №545, договір купівлі-продажу від 30.10.2006р., укладений між ОСОБА_12 та ОСОБА_13, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Л.І., зареєстрований в реєстрі за №1557, договір купівлі-продажу від 20.08.2010р., укладений між ОСОБА_13 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коваленко А.А., зареєстрований в реєстрі за №1225 та договір дарування від 28.09.2010р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_11, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коваленко А.А., зареєстрований в реєстрі за №1424, в частині відчуження ? частини приміщення пл.5,1 кв.м., що знаходиться в мезоніні будинку АДРЕСА_1, позначеного в технічному паспорті, складеному 12.05.1998р., цифр.1.

В подальшому неодноразово уточняли свої позовні вимоги, остаточно просили суд визнати недійсним та скасувати п.2 Додатку до розпорядження міського голови м.Львова від 21.05.1998р. №294, яким затверджено розпорядження Галицької районної адміністрації від 19.05.1998р. №567 «Про передачу квартир у власність громадян» та розпорядження Галицької районної адміністрації від 19.05.1998р. №567 «Про передачу квартир у власність громадян» в частині передачі у власність ОСОБА_25 приміщення пл.5,1 кв.м., що знаходиться в мезоніні будинку АДРЕСА_1, позначеного в технічному паспорті, складеному 12.05.1998р., цифр.1, скасувати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 НОМЕР_1, видане на підставі розпорядження міського голови м.Львова від 21.05.1998р. №294, в частині права приватної власності ОСОБА_25 на приміщення коридору площею 5,1 кв.м під літерою 6-1, визнати недійсними договір купівлі-продажу від 25.12.1998р., укладений між ОСОБА_25 та ОСОБА_12, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Л.І., зареєстрований в реєстрі за №545, договір купівлі-продажу від 30.10.2006р., укладений між ОСОБА_12 та ОСОБА_13, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Л.І., зареєстрований в реєстрі за №1557, договір купівлі-продажу від 20.08.2010р., укладений між ОСОБА_13 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коваленко А.А., зареєстрований в реєстрі за №1225 та договір дарування від 28.09.2010р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_11, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коваленко А.А., зареєстрований в реєстрі за №1424, в частині відчуження ? частини приміщення пл.5,1 кв.м., що знаходиться в мезоніні будинку АДРЕСА_1, позначеного в технічному паспорті, складеному 12.05.1998р., цифр.1, скасувати запис в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (реєстраційний номер 3586232) в частині реєстрації в складі квартири АДРЕСА_1 коридору пл.5,1 кв.м.

В судовому засідання представники позивачів позовні вимоги підтримали, дали пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві та уточненнях до неї, просили позов задоволити.

Відповідач - Відділ приватизації житла Галицького району явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений.

Представник відповідача Галицької районної адміністрації ЛМР позов підтримала, пояснила, що в 2013р. Галицька районна адміністрація ЛМР зверталась до суду з позовом про визнання недійсною приватизації квартири АДРЕСА_1, скасування свідоцтва про право власності на вказану квартиру в частині права приватної власності ОСОБА_25 на приміщення коридору площею 5,1 кв.м під літерою 6-1, скасування реєстрації свідоцтва про право власності на квартиру в частині права приватної власності на приміщення коридору площею 5,1 кв.м. під літерою 6-1 та визнання недійсними договорів купівлі-продажу. Через процесуальні порушення заочне рішення Галицького районного суду м.Львова, яким позов був задоволений частково, було скасоване рішенням апеляційного суду Львівської області. Рішення апеляційного суду Львівської області від 01.09.2014р., після перегляду його в касаційному порядку, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.12.2014р. залишено без змін.

Представник відповідача Львівської міської ради та виконавчого комітету Львівської міської ради проти позову заперечив, пояснив, що розпорядження міського голови м.Львова від 21.05.1998р. №294, яким затверджено розпорядження Галицької районної адміністрації від 19.05.1998р. №567 «Про передачу квартир у власність громадян» прийнято в межах повноважень органу, який його прийняв, а тому підстав для визнання його недійсним та скасування немає, крім того, позивачі пропустили строк позовної давності та просив застосувати позовну давність.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили, ОСОБА_3 дав пояснення, аналогічні поданим письмовим запереченням, пояснив, що спірну квартиру було декілька разів відчужено на підставі договорів купівлі-продажу і дарування із вказанням площі квартири з коридором 5,1 кв.м. Він придбав квартиру АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу від 20.12.2009р. загальною площею 21,7 кв.м., за що ним було заплачено 26 877 грн. Вважає безпідставним твердження позивачів про те, що на сьогоднішній день немає доступу на горище будинку. Як зазначено в Акті, складеному комісією ЛКП «Снопківське» 15.05.2014р., в загальному коридорі є люк на горище, а значить є доступ до горища, як для працівників ЛКП, так і для позивачів та інших співвласників будинку, просив в задоволенні позову відмовити, крім того, позивачі пропустили строк позовної давності та просив застосувати позовну давність.

Відповідач ОСОБА_11 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_12 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала письмову заяву розглядати та завершувати розгляд справи за її відсутності, просила позов задоволити, оскільки, при укладенні 25.12.1998р. договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_1, від ОСОБА_25 їй було відомо, що спірним коридором площею 5,1 кв м., користуюся всі мешканці будинку, так як він веде на горище, яке є також в спільному користуванні. Цю інформацію вона повідомила ОСОБА_13 при укладенні між ними договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 30.10.2006р.

Відповідач ОСОБА_13 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у його відсутності.

Представник третьої особи - Управління державної реєстрації Львівської міської ради до судового засідання 29 серпня 2016 року подала заяву про розгляд справи у її відсутності та про покладення на розсуд суду при вирішенні питання про задоволення позову.

Треті особи ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності.

Приватний нотаріус Львівського нотаріального округу Пилипенко Любов Іванівна до судового засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Приватний нотаріус Львівського нотаріального округу Коваленко Антоніна Андріївна в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у її відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи №461/11125/13-ц, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два та більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону (ч.4 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Згідно архівного витягу з постанови виконкому Червоноармійської Райради Депутатів трудящих від 25.06.1948р. «Про закріплення квартир двірників, як службових за Р.Ж.У.» квартира АДРЕСА_1 в кількості однієї кімнати житловою площею 18 кв.м. була закріплена за 13-ю Рахунковою конторою Д/упр №626.

Згідно архівної довідки з місця проживання про склад сім'ї наймача ізольованої квартири та займані ним приміщення, виданої Житлово-експлуатаційною конторою №106, засвідченою печаткою відділу приватизації державного житлового фонду Галицького району, з 10.02.1950р. в якості наймача квартири АДРЕСА_1 була прописана ОСОБА_25

08.05.1998 року ОСОБА_25 подала у відділ приватизації державного житлового фонду Галицької районної адміністрації заяву про оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_1 відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Розпорядженням міського голови м.Львова від 21.05.1998р. №294 затверджено розпорядження Галицької районної адміністрації від 19.05.1998р. №567 «Про передачу квартир у власність громадян». Згідно п. 2 Додатку до розпорядженням міського голови м.Львова від 21.05.1998р. №294 «Список громадян, яким передаються у власність квартири житлового фонду Львівської міської Ради народних депутатів по Галицькому району» ОСОБА_25 передано у власність квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 21,7 кв.м та комора в підвалі 18 кв.м.

На підставі розпорядження міського голови м.Львова ОСОБА_25 було видане свідоцтво НОМЕР_1 про право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 21,7 кв.м. та комору в підвалі пл.18 кв.м.

Згідно долучених до заяви копії поверхневого плану вказаного будинку, а саме плану мезоніну, та експлікації на квартиру АДРЕСА_1, зазначена квартира складається з коридору площею 5,1 кв.м., вбиральні 1,3 кв.м., житлової кімнати 15,3 кв.м.

Як вбачається з викопіювання поверхового плану розміри житлової кімнати квартири №6 в мезоніні 4,45м х 4,60м. Враховуючи, що відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001р. №127 та зареєстрованого в МЮУ 10.07.2001р. площі печей до загальної площі приміщень, у яких вони розташовані, не включаються (п.6.1 6. Підрахунок площ об'єктів), суд приходить до висновку, що житлова площа квартири (18 кв.м.), закріплена в 1948 році за 13-ю розрахунковою конторою, виходячи з розмірів (4,45 х 4,60) - 1,3 - 0,75), відповідає площі квартири АДРЕСА_1 без врахування спірного коридору.

Судом також встановлено, що на момент приватизації квартири АДРЕСА_1, квартири №3 та №4, власниками яких на сьогоднішній день є позивачі, були приватизовані, що підтверджується відповідно Свідоцтвами про право власності на квартиру від 26.04.1994р. та 20.01.1997р. (а.с.73, 75) . Також були приватизовані квартира №5, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру від 21.12.1994р. та квартира №1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру від 26.06.1996р.

Відповідно до положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають (ч.2 ст.10 Закону).

Рішенням Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року (справа № 1-2/2004) роз'яснено, що положення пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» треба розуміти так:

1.1. Допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.

1.2. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир

1.3. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Відповідно до ст.113 Цивільного кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди - спір вирішується судом.

Кожний учасник спільної часткової власності відповідно до своєї частки має право на доходи від спільного майна, відповідає перед третіми особами по зобов'язаннях, пов'язаних з спільним майном, і повинен брати участь у сплаті всякого роду податків і платежів, а також у витратах по утриманню і зберіганню спільного майна.

Кожний учасник спільної часткової власності має право на оплатне або безоплатне відчуження іншій особі своєї частки в спільному майні.

Конституцією України (ст.13) встановлено, що Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом, а відповідно до ст. 41 Конституції України «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності....Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.»

Суд приходить до висновку, що спірний коридор, про який йдеться, до його приватизації в складі квартири АДРЕСА_1, належав на праві спільної власності всім власникам квартир у будинку.

Таким чином, орган місцевого самоврядування не мав права передавати допоміжне приміщення, яким є приміщення пл.5,1 кв.м., що знаходиться в мезоніні будинку АДРЕСА_1, у одноособову власність ОСОБА_25 без згоди власників приватизованих квартир.

Суд критично оцінює доводи представника Львівської міської ради та виконавчого комітету Львівської міської ради про те, що оскаржувані розпорядження міського голови м.Львова від 21.05.1998р. №294, яким затверджено розпорядження Галицької районної адміністрації від 19.05.1998р. №567 «Про передачу квартир у власність громадян» прийнято в межах повноважень органу, який його прийняв, а тому підстав для визнання його недійсним та скасування немає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, … в тому числі … житловий фонд, нежитлові приміщення … та інше майно і майнові права, … визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції…, можуть… продавати і купувати, … вирішувати питання їхнього відчуження…(ч.5 ст.60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Згідно ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч.10 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Суд вбачає у приватизації спірного коридора у складі квартири №6 на користь ОСОБА_25 порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.» До такого висновку суд прийшов виходячи з того, що спірний коридор, як об'єкт спільної власності власників квартир будинку, був відчужений не в інтересах суспільства, а в інтересах приватної особи і те, що зазначене відчуження відбулось без їх згоди.

Відповідно до ст.215 ЦК України недійсним є той правочин, що не відповідає вимогам закону, а саме вимогам ст.203 ЦК України. При цьому ст.217 ЦК України встановлено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Оскільки ОСОБА_3 з моменту придбання квартири тривалий час не чинив перешкод іншим співвласникам та мешканцям будинку в користуванні спірним коридором, як вбачається з листа ЛКП «Снопківське» від 14.01.2011р. №468вх., наданого на звернення мешканців будинку АДРЕСА_1, надав один екземпляр ключів від дверей входу в спірний коридор, суд приходить до висновку, що квартира була б придбана ОСОБА_3 й без приміщення коридору площею 5,1 кв м.

Доводи відповідачів про несвоєчасність звернення позивачів до суду з даними вимогами суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються фактом звернення Галицької районної адміністрації Львівської міської ради із такими ж вимогами до суду у 2013 році, де позивачі були залучені третіми особами, та вимогами ч.2ст. 264 ЦК України.

Відповідно до ч.5 ст.267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відтак, суд бере до уваги клопотання позивачів ОСОБА_9, ОСОБА_10 про поновлення строку позовної давності та надає віри тому факту, що саме в процесі розгляду даної справи останнім стало відомо про існування спірних розпоряджень Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №567 від 19 травня 1998 року та №294 від 21 травня 1998 року на підставі яких Виконавчим комітетом Львівської міської ради ОСОБА_25 було видане свідоцтво про право власності на квартиру НОМЕР_1 від 21 травня 1998 року.

Оскільки судом встановлено, що спірний коридор площею 5,1 кв.м. належав до приватизації квартири всім власникам квартир у будинку та був неправомірно переданий органом місцевого самоврядування у одноособову власність ОСОБА_25 без згоди інших власників квартир, то й подальше відчуження цього коридору у складі квартири №6 на підставі оскаржуваних договорів є неправомірним.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 79, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 21, 203, 215, 215, 267, 382 ЦК України, ст.ст.2, 5, 8, 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст.59, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 13, 41 Конституції України, суд,

в и р і ш и в:

поновити строк на звернення до суду із позовом.

Позов задоволити.

Визнати недійсним та скасувати п.2 Додатку до розпорядження міського голови м.Львова від 21.05.1998р. №294, яким затверджено розпорядження Галицької районної адміністрації від 19.05.1998р. №567 «Про передачу квартир у власність громадян» та розпорядження Галицької районної адміністрації від 19.05.1998р. №567 «Про передачу квартир у власність громадян» в частині передачі у власність ОСОБА_25 приміщення пл.5,1 кв.м., що знаходиться в мезоніні будинку АДРЕСА_1, позначеного в технічному паспорті, складеному 12.05.1998р., цифр.1.

Скасувати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 НОМЕР_1, видане на підставі розпорядження міського голови м.Львова від 21.05.1998р. №294, в частині права приватної власності ОСОБА_25 на приміщення коридору площею 5,1 кв.м під літерою 6-1.

Визнати недійсними договір купівлі-продажу від 25.12.1998р., укладений між ОСОБА_25 та ОСОБА_12, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Л.І., зареєстрований в реєстрі за №545, в частині відчуження приміщення пл.5,1 кв.м., що знаходиться в мезоніні будинку АДРЕСА_1, позначеного в технічному паспорті, складеному 12.05.1998р., цифр.1.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 30.10.2006р., укладений між ОСОБА_12 та ОСОБА_13, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Л.І., зареєстрований в реєстрі за №1557, в частині відчуження приміщення пл.5,1 кв.м., що знаходиться в мезоніні будинку АДРЕСА_1, позначеного в технічному паспорті, складеному 12.05.1998р., цифр.1.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 20.08.2010р., укладений між ОСОБА_13 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коваленко А.А., зареєстрований в реєстрі за №1225, в частині відчуження приміщення пл.5,1 кв.м., що знаходиться в мезоніні будинку АДРЕСА_1, позначеного в технічному паспорті, складеному 12.05.1998р., цифр.1

Визнати недійсним договір дарування від 28.09.2010р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_11, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коваленко А.А., зареєстрований в реєстрі за №1424, в частині відчуження ? частини приміщення пл.5,1 кв.м., що знаходиться в мезоніні будинку АДРЕСА_1, позначеного в технічному паспорті, складеному 12.05.1998р., цифр.1.

Скасувати запис в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (реєстраційний номер 3586232) в частині реєстрації в складі квартири АДРЕСА_1 коридору пл.5,1 кв.м.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя Мисько Х.М.