УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа - ОСОБА_4, про визнання поруки припиненою, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою адвокатом Романцовою Тетяною Володимирівною, на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 08 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 30 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») звернулося до суду з указаним позовом, який уточнило в процесі розгляду справи, та остаточно просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 16 654,00 доларів США.

На обґрунтування позовних вимог ТОВ «Кей-Колект» посилалося на те, що відповідно до умов кредитного договору від 30 жовтня 2007 року № 0, який було укладено між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «Укрсиббанк») та ОСОБА_4, останньому було надано кредит в сумі 13 240,00 доларів США зі сплатою 13 % річних строком до 30 жовтня 2014 року. Цього ж дня з метою забезпечення своєчасного і повного виконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки.

Також позивач вказував, що 11 червня 2012 року ПАТ «Укрсиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» відповідно до договору факторингу № 4 свої права за зобов'язаннями за вказаним кредитним договором.

Посилаючись на неналежне виконання боржником своїх зобов'язань, внаслідок чого станом на 01 грудня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 16654,00 доларів США, з яких: 10960,93 доларів США - сума боргу за тілом кредиту; 5693,07 доларів США - сума боргу за процентами, ТОВ «Кей-Колект» просило задовольнити позовні вимоги у повному розмірі.

У вересні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом про визнання договору поруки припиненим у зв'язку з тим, що без її згоди зобов'язання позичальника за договором були збільшені шляхом укладення додаткової угоди від 30 жовтня 2007 року, згідно з якою змінено систему нарахування відсотків за користування кредитом на прострочену суму основного боргу.

Посилаючись на те, що про укладення зазначеної додаткової угоди їй не було відомо, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України просила у задоволенні позовних вимог до неї відмовити, визнавши договір поруки припиненими.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 08 квітня 2016 року позов ТОВ «Кей-Колект» задоволено частково.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 30 жовтня 2007 року № 0, укладеного між ОСОБА_4 та АКІБ «Укрсиббанк», в сумі 249 121 грн 25 коп.

Визнано зобов'язання ОСОБА_5 за договором поруки від 30 жовтня 2007 року № 153665, укладеним між нею та АКІБ «Укрсиббанк», припиненими.

У задоволенні інших позовних вимог ТОВ «Кей-Колект» відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 30 червня 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - Романцової Т.В. відхилено, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 08 квітня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 - РоманцоваТ.В., посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити рішення суду першої інстанції, залишене без змін ухвалою апеляційного суду, в частині стягнення з ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 249 121 грн 25 коп. та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову в апеляційному порядку не оскаржувалося та не було предметом перегляду судом апеляційної інстанції, а також не оскаржується в касаційному порядку, а тому на предмет законності й обґрунтованості судом касаційної інстанції в цій частині не перевіряється.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, частково задовольняючи позов ТОВ «Кей-Колект», на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 61, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, та виходили з того, що ОСОБА_4 належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку із чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь ТОВ «Кей-Колект».

Крім того, врахувавши вимоги ч. 5 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та виходячи із наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 08 грудня 2011 року № 732, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що ТОВ «Кей-Колект» є фінансовою установою, яка має право без отримання ліцензії та/або дозволів здійснювати види фінансових послуг, а саме - факторинг (а. с. 128).

Відхиляючи доводи відповідача ОСОБА_4 про відсутність на момент укладання кредитного договору у АКІБ «УкрСиббанк» ліцензії на надання валютних кредитів, апеляційний суд вмотивовано зазначив, що відповідно до банківської ліцензії від 24 грудня 2001 року № 75, виданої Національним банком України і дозволу від 19 листопада 2002 року № 75-2 та додатку до нього, ПАТ «УкрСиббанк» має право на здійснення операції з валютними цінностями, у тому числі кредитування фізичних осіб в іноземній валюті.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій в оскаржуваній частині були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану адвокатом Романцовою Тетяною Володимирівною, відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 08 квітня 2016 року в частині вирішення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 30 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

В.М. Коротун