Справа 431/4798/16-ц
Провадження 2/431/1504/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

26 грудня 2016 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Олійник С.В.,

при секретарі Яковенко А.Л.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в залі Старобільського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що він є власником земельної ділянки № 348 площею 8,37 га, яка розташована на території Нижньопокровської сільської ради, кадастровий номер :06:001.0005. В березні 2013 року він надав земельну ділянку у тимчасове розпорядження ОСОБА_3 на підставі довіреності на розпорядження земельною ділянкою, посвідченої приватним нотаріусом. Також, передав відповідачу оригінали документів на зазначену ділянку. 30 серпня 2016 року дію довіреності було припинено нотаріусом на підставі його заяви. Про факт скасування довіреності відповідач був повідомлений в телефонній розмові та, офіційно, листом приватного нотаріуса. Однак, відповідач не вжив ніяких заходів для фактичного і юридичного повернення земельної ділянки у його володіння. Через певний час ОСОБА_3 все ж припинив фактичне користування земельною ділянкою, однак відповідач до цього часу так і не повернув виданої на його імя довіреності та інших оригіналів переданих йому документів. Ці обставини створюють йому перешкоди у реалізації його права власності щодо земельної ділянки. Просить суд зобовязати відповідача повернути йому довіреність на розпорядження земельною ділянкою та Державний акт на право власності на земельну ділянку з планом меж земельної ділянки та сертифікат на право власності.

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що відповідачу стало відомо про відкликання довіреності лише після отримання копії позову ОСОБА_1, тому вважають доцільним відповідно до вимог ч.3 ст. 248 ЦК України повернути позивачу в судовому засідання оригінал довіреності. Щодо повернення оригіналів документів на землю державного акту він не погодився, оскільки позивачем не надався оригінал акту відповідачеві, тому такі вимоги позивача є безпідставними.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він працював в ПП «Анте» та був присутнім при передачі позивачем ОСОБА_3 копій договору оренди землі. Оригіналів документів він не бачив.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що працює бухгалтером ПП «Анте» у ОСОБА_3 Три роки тому була присутня при передачі копій документів на землю ОСОБА_1 в користування ОСОБА_3

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 065089 ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 8,37 га надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Нижньопокровської сільської ради.

Згідно довіреності від 13 березня 2013 року ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_3 розпоряджатися, користуватися за своїм бажанням належною йому земельною ділянкою площею 8,37 га наданою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованою на території Нижньопокровської сільської ради.

13 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_7 із заявою про недійсність довіреності, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_7 13 березня 2013 року за реєстровим № 363. У звязку з цим просив внести відповідні відомості до Єдиного реєстру довіреностей.

З наданої суду позивачем розписки вбачається, що 24 листопада 2016 року ОСОБА_1 отримав оригінал довіреності за номером 575517. Тому, за даною вимогою позивача спір відсутній.

Що стосується вимог позивача щодо зобовязання відповідача повернути Державний акт на право власності на земельну ділянку ЛГ № 065089 з планом меж земельної ділянки та Сертифікат на право власності, суд приходить до наступного.

З наданих до позову позивачем документів не вбачається підтвердження передачі відповідачеві оригіналів Державного акту на право власності на земельну ділянку ЛГ № 065089 з планом меж земельної ділянки та Сертифікату на право власності.

Крім того, з пояснень свідків такі обставини також не встановлені.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши в сукупності надані докази, а також беручи до уваги те, що згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд прийшов до висновку про відмову в задоволені позову.

Сторони та інші особи, які брали участь у справі, мали рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобовязання вчинити певні дії відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Олійник