АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Андрієнко А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, якій діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів та просили стягнути з них завдану внаслідок залиття квартири матеріальну шкоду в розмірі 182 502 грн. 56 коп., 17 000 грн. моральну шкоду та судові витрати в розмірі 1 995 грн. 03 коп., обґрунтовуючи тим, що 21.09.2014 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_1, яка належить їм на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності в рівних долях. Факт завданої відповідачем шкоди майну позивачів підтверджується даними Акту комісії Житлово-експлуатаційної контори № 304 КП «Дирекція» Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 02.10.2014 року та висновками кошторису ремонтно-відновлювальних робіт від 24.11.2014 року, розмір яких становить 182 502 грн. 56 коп. Також неправомірними діями відповідача позивачам завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації та у зв'язку з чим погіршення здоров'я позивача ОСОБА_2 в період після залиття квартири. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду позивач оцінює у 17 000 грн. Відповідач добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажає, тому позивачі змушені звернутися до суду.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 липня 2015 року позовні вимоги залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі позивачі просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та стягнути судові витрати, мотивуючи тим, що не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що в справі достатньо доказів, які свідчать про те, що квартира позивачів була затоплена саме з квартири АДРЕСА_2, власниками якої є відповідачі, а кошторисний розрахунок ТОВ «Стар Лайт Груп» підтверджує розмір матеріальної шкоди у сумі 182 502, 56 грн.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі є співвласниками в рівних частках квартири АДРЕСА_1 відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Ватутінської районної Держадміністрації 06.05.1998 року.

Власником 54/100 квартири АДРЕСА_2, яка розташована поверхом вище безпосередньо над розташуванням квартири позивачів, є відповідач ОСОБА_5 (а.с.49-52), з нею в її кімнаті, розміром 18,7 кв.м., проживають її дочки ОСОБА_10. та ОСОБА_11, 2001 року народження. Кімнатою, розміром 15,10 кв.м., на підставі рішення Деснянського районного суду міста Києва від 18.12.2007 року користується відповідач ОСОБА_7 та його неповнолітні діти ОСОБА_8 та ОСОБА_9, 2005 року народження (а.с.46-48).

21.09.2014 року відбулося залиття квартири позивачів.

02.10.2014 року працівниками ЖЕК №304 на письмову заяву позивача ОСОБА_2 від 29.09.2014 року складено акт на предмет залиття квартири позивачів із вище розташованої квартири АДРЕСА_2. В акті містяться перелік пошкоджень двох житлових кімнат, кухні, коридору, ванної та туалетної кімнат, а також дверей туалетної кімнати, ванної та житлової кімнати.

В акті вказано, що згідно записам журналу аварійної служби на ОДС - значиться заявка від 21.09.14 року №227332; причину залиття встановлено - тріщина в сифоні під ванною в квартирі АДРЕСА_2; аварійною службою надана консультація мешканцям квартири АДРЕСА_2 щодо виконання ремонту сантехнічного обладнання в квартирі, яка є їх власністю.

Акт підписали майстри тех. дільниць - Бескідевич О., Порхун С., майстер рем. групи - КондратенкоІ., начальник ЖЕК-304 Ігнатенко С.М. з проставлянням печатки ЖЕК, мешканці квартири №218 - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та мешканець квартири АДРЕСА_3 - ОСОБА_12

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позивачами не доведені їх позовні вимоги.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна, так як суд прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи, неповно встановивши обставини справи, що відповідно до ст.. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та постановлення нового рішення.

Відповідно до ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що власниками квартири, розташованої поверхом вище від квартири позивачів і з якої відбулося залиття, є відповідачі.

Факти залиття житлового приміщення підтверджуються відповідним актом, яким зафіксовано залиття квартири позивачів із квартири відповідачів.

З матеріалів справи вбачається , що причиною залиття стала тріщина в сифоні під ванною в квартирі АДРЕСА_2.

Посилання відповідача на те, що залиття приміщення відбулося у зв'язку з непридатністю сифону, спростовуються тим, що власник несе відповідальність за сантехнічне обладнання його житлового приміщення.

Таким чином, відповідачами не спростовано доводів позовної заяви про те, що майну позивачів внаслідок залиття приміщення заподіяно шкоду з вини відповідачів, які неналежним чином виконували обов'язки щодо забезпечення належної експлуатації та утримання майна, що перебуває у їх власності, та ними не надано достатніх доказів, що шкоди завдано не з їх вини.

Оскільки залиття відбулося із-за несправності сифона під ванною, тобто з місця загального користування , розмежувати ступінь вини кожного із співвласників у залитті позивачів неможливо, то колегія суддів прийшла до висновку про відшкодування шкоди позивачам відповідачами в солідарному порядку.

Із висновку експерта № 18555/15-43 від 31.05.2016 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1 урахуванням зносу опоряджувальних матеріалів на момент їх залиття становить 27 864 грн.( а.с.158), яку колегія суддів стягує з відповідачів на користь позивачів в солідарному порядку.

В частині стягнення коштів за заміну керамічної плитки колегія суддів відмовляє у стягненні коштів, оскільки як вбачається із описової частини висновку експерта ( а.с.157 зворот) встановити під час обстеження причину пошкодження облицювальної плитки стін у приміщенні ванної кімнати не вбачається можливим. Оскільки суду не надано достовірних доказів на підтвердження того, що плитка пошкоджена саме в результаті залиття, то підстав для відшкодування шкоди в цій частині суд не вбачає.

Відповідно до ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Позивачі просили стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 17 000 грн, посилаючись на те, що вони зазнали значних моральних страждань внаслідок залиття їх квартири , було порушено звичайний ритм їх життя, так як вони не могли користуватися своїми речами , оскільки вони були залиті.

Проаналізувавши та оцінивши всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що з урахуванням ступеню вини відповідачів, характеру завданих моральних страждань позивачів , виходячи із принципів розумності та справедливості, моральна шкода з відповідачів на користь позивачів підлягає стягненню в розмірі 3000 грн.

Оскільки суд задовольняє частково вимоги позивачів, то з відповідачів на їх користь підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а саме судовий збір в розмірі 1995 грн 03 коп. та в розмірі 997 грн 52 коп , а також 3993 грн 60 коп за проведення експертизи , а всього 6 986 грн 15 коп.

Керуючись ст.. ст.. 303, 307 , 313-316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, якій діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 14 липня 2015 року скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 27 864 грн, моральну шкоду в розмірі 3000 грн, судові витрати в розмірі 6 986 грн 15 коп солідарно.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак, може бути оскаржене протягом 20 діб до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги.

Головючий:

Судді: