У х в а л а

іменем україни

24 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Гримич М.К., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Малого підприємства «Турія» про визнання недійсним договору про дольову участь у будівництві, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Волинської області від 31 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 11 лютого 2013 року їй стало відомо про те, що 07 листопада 2002 року між ОСОБА_5 та Малим підприємством «Турія» (далі - МП «Турія») було укладено договір про дольову участь (інвестування) у будівництві двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Зазначала, що 11 червня 2002 року їй та ОСОБА_7 видано дозвіл на виконання будівельних робіт, а 06 вересня 2002 року між нею, ОСОБА_8 та Луцькою міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки, що знаходиться під житловим будинком за вказаною вище адресою.

Посилаючись на те, що МП «Турія» не надавався дозвіл на проведення будівельних робіт, а ОСОБА_5 займає квартиру АДРЕСА_1 безпідставно, просила визнати недійсним договір житла про дольову участь (інвестування) у будівництві від 07 листопада 2002 року, укладений між МП «Турія» та ОСОБА_5

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2016 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір про дольову участь (інвестування) у будівництві житла по АДРЕСА_1, укладений між МП «Турія» та ОСОБА_5

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 31 травня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи та надав належну оцінку доказам в їх сукупності, обґрунтовано виходив із того, що відповідно до п. 1.3 договору підряду від 02 листопада 2002 року № 1, укладеного між ОСОБА_7, ОСОБА_4 (замовник) та МП «Турія» (підрядник), будівництво багатоквартирного будинку здійснюється за рахунок коштів інвесторів, з метою забезпечення фінансування будівництва підрядник має право залучити кошти третіх осіб (інвесторів) та укладати з ними договори про пайову участь в будівництві, а тому МП «Турія» мало право на укладення договору від 07 листопада 2012 року.

Крім того, апеляційним судом правильно зазначено й те, що у спірних правовідносинах не вбачається порушення, невизнання чи оспорення прав чи інтересів позивача.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 31 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

М.К. Гримич

Ю.Г. Іваненко