ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/8280/16-ц
провадження № 2/753/4786/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"20" грудня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі СЕМЕНЧЕНКО Я.А.

за участю

представника позивача ОСОБА_1;

відповідач не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Професійне насіння» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Професійне насіння» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Професійне насіння») звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2.) та ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3.) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 грудня 2014 року по вул. Дніпровській набережній - Княжий Затон у м. Києві водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем Тойота, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зіткнення з автомобілем КІА, державний номерний знак НОМЕР_2, який належить на праві власності позивачу, в результаті було пошкоджено автомобіль КІА, а його власнику був нанесений матеріальний збиток.

Оскільки, постановою Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 03 червня 2015 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаного ДТП, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів, на його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 54 508,87 грн., витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 744 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

До початку розгляду справи представником позивача неодноразово подавалися заяви про уточнення (зміну) позовних вимог, відповідно до останніх уточнень, ТОВ «Професійне насіння» просить суд стягнути з ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду в розмірі 54 508,87 грн., витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 744 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4 000 грн.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Дослідивши подані представником позивача заяви про уточнення (зміну) позовних вимог та враховуючи, що вони подані у відповідності до приписів ч. 2 ст. 31 ЦПК України, суд приймає їх до розгляду та вважає за необхідне здійснити розгляд справи з урахуванням визначених у заяві останніх уточнень позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до стст. 169 ч. 4, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 грудня 2014 року по вул. Дніпровській набережній - Княжий Затон у м. Києві водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем Тойота, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зіткнення з автомобілем КІА, державний номерний знак НОМЕР_2, який належить на праві власності ТОВ «Професійне насіння», в результаті було пошкоджено автомобіль КІА, а його власнику був нанесений матеріальний збиток.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 03 червня 2015 року, водія ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до висновку експертно-товарознавчого дослідження №565 від 12 жовтня 2015 року матеріальний збиток, завданий власнику КІА, державний номерний знак НОМЕР_2, в результаті пошкодження при ДТП складає 54 508,87 грн.

На дату скоєння ДТП водій ОСОБА_2 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1192 цього Кодексу з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи наведене та те, що вина водія ОСОБА_2 за заподіяну шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки доведена постановою Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 54 508,87 грн. та витрат за проведення експертного дослідження у розмірі 744 грн.

Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди, судом встановлено наступне.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Так, за змістом п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з'ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тобто, розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим позивачем та визначається у позовній заяві. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які втрати немайнового характеру та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Так, позивачем не доведено наявність моральної шкоди та причино-наслідковий зв'язок між діями відповідача та моральною шкодою позивача, отже, правові підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. А згідно зі ст. 79 цього Кодексу витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат пов'язаних з розглядом судової справи та підлягають розподілу за правилами ст. 88 цього Кодексу.

У зв'язку із зверненням до суду позивачем були понесені витрати за юридичні послуги в розмірі 4 000 грн., що підтверджується відповідним договором про надання правової допомоги від 20.10.2016 року, розрахунком та квитанцією№26/10 від 26.10.2016 року про сплату коштів за надання юридичної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з чим, суд стягує з відповідача в дохід бюджету судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 378 грн. та суму понесених витрат на правову допомогу у розмірі 4 000 грн.

На підставі викладеного та керуючись стст. 12, 14, 1166, 1187, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, стст. 10, 12, 60, 61, 79, 88, 169, 208, 209, 212, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу Украйни, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Професійне насіння» () у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 55 252,87 грн., а також судовий збір у сумі 1 378 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4 000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, відповідно до якого рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.