Провадження №2/760/4735/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2016 року Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та додаткових витрат на час її навчання, суддя -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду з позовом та просить наступне:

1.стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_3 щомісяця аліменти в розмірі від ? частини від усіх видів його заробітку (доходів) на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, яка продовжує навчання, до закінчення нею навчання - по 30.06.2016, починаючи з 03.08.2015;

2.стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_3 щомісяця аліменти в розмірі від ? частини від ? частини усіх видів його заробітку (доходів ) на матеріальне утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, яка продовжує навчання і не має змоги повноцінно себе матеріально забезпечувати, а саме індивідуальне утримування, та медичне забезпечення на випадок хвороби (проїзд до місця навчання, харчування, одежа, гігієнічні засоби та засоби за доглядом, медичне лікування у випадку хвороби) ; .

3.стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_3 аліменти в розмірі від ? частини від усіх видів його заробітку (доходів) на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, яка продовжує навчання, в сумі ? частини вартості навчання інтернатури, що складає 11052.грн. 50 коп. сплачений в повному обсязі Позивачем за навчання в період з 03.08.2015 - по 30.06.2016;

4.стягнути з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР НОМЕР_1) на користь позивачки ОСОБА_3 (ІН НОМЕР НОМЕР_2) додаткові аліменти в розмірі ? частини від ? частини усіх видів його заробітку (доходів) на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_3), яка продовжує навчання і не має змоги повноцінно себе матеріально забезпечити, в сумі ? частини вартості надання їй медичної допомоги ( лікування хвороби ) 3340 грн, 82 коп., які сплачені позивачем;

Позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України з наступних підстав:

Відповідно до п. 7 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК.

У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачі від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються у справах про стягнення аліментів.

Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач просить суд стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, окрім цієї вимоги позивачем заявлено також майнові вимоги, яка є окремими вимогами, не пов'язаними з аліментами та є об'єктом справляння судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Частиною 5 статті 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Таким чином, з метою усунення недоліків поданої позовної заяви і можливості вирішення питання про відкриття провадження у справі, позивачу слід визначити ціну позову за заявлені нею майнові вимоги про стягнення ? вартості навчання в інтернатурі та ? частини вартості надання медичної допомоги доньці, згідно якої і буде розраховано судовий збір.

Пунктом 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установлено на 2016 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1378 гривні.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір", який діє на дату звернення з позовною заявою, встановлені ставки судового збору в таких розмірах: за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Суддя акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

При таких обставинах, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та додаткових витрат на час її навчання - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: