АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 2023/2047/12 Головуючий суддя І інстанції Литвинов А. В.
Провадження № 22-ц/790/5930/16 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: -ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря : Баранкової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Укргазбанк на заочне рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 20 липня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Укргазбанк до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2012 року ПАТ КБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених у квітні 2015 року вимог просив стягнути суми кредитної заборгованості з а кредитним договором № 11/08-7 від 08.08.2008 р., яка існує станом на 20.03.2015 року в сумі 75044,51 грн., пені в сумі 90688,28 грн., з яких: 24959,37 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 49816,36 грн. заборгованість по процентах прострочена; 268,78 заборгованість по процентах з 01 по 20.03.2015 р.; 48318,16 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 42370,12 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів, а також сплачений судові витрати в сумі 1657,33 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що ОСОБА_4 та ВАТ АБ «Укргазбанк» (зараз ПАТ АБ «Укргазбанк») уклали Кредитний договір №11/08-7 від 08.08.2008 р. відповідно якого відповідач отримав кредит на придбання у власність рухомого майна - автотранспортного засобу у розмірі 71460,00 грн., зі сплатою за користування кредитом 18,5 % відсотків річних, строком до 07 серпня 2013 року. Відповідно до п.3.3.3 Договору повернення суми кредиту здійснюється на рахунок №7.980, відкритий у Харківській філії ВАТ АБ «Укргазбанк» МФО 350448, щомісячно з 1 по 10 число кожного місяця, в розмірі не менше 1/60 від суми отриманого Кредиту, що становить 1191,00 грн.

В забезпечення кредитного договору укладено Договір поруки №11/08-7 від 08.08.2008 р. з відповідачем ОСОБА_3, який поручився перед кредитором (банком) за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором.

Банк свої Зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти.

Відповідачі умови договору кредиту не виконали в результаті чого, станом на 20 березня 2015 року мають вищевказану заборгованість перед ПАТ АБ Укргазбанк.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов в частині заборгованості за кредитом щодо свого довірителя не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позову щодо ОСОБА_5, посилаючись на те, що поруку необхідно вважати припиненою, тому що кредитор не пред`явив вимогу до нього в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням. Також вона просила застосувати позовну давність до вимог позивача про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості по вказаному кредитному договору.

Заочним рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 20 липня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Укргазбанк - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Укргазбанк в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» заборгованість за Кредитним договором №11/08-7 від 08.08.2008 року в сумі 73941,44 грн. та пені сумі 28020,30 грн., з яких :

24959,37 грн. прострочена заборгованість за кредитом;

48982,07 грн. прострочена заборгованість за відсотками;

11288,82 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту;

16731,48 грн. пеня за несвоєчасну сплату відсотків,

а також суму сплаченого судового збору у розмірі 828,66 грн.

В інший частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким заочним рішенням суду ПАТ АК «Укргазбанк» в апеляційній скарзі просить заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду незаконне, необґрунтоване, висновки суду не відповідають обставинам справи.

На обґрунтування скарги вказав, що районний суд фактично усунув від відповідальності відповідача за невиконання умов кредитного договору, не взяв до уваги те, що відповідачі, в межах виконавчого провадження здійснюють погашення заборгованості по кредиту - ОСОБА_4 зараховує кошти добровільно, а з поручителя ОСОБА_3 кошти стягуються у примусовому порядку з його заробітної плати, та безпідставно звільнив від відповідальності за невиконання зобовязань по кредитному договору поручителя - ОСОБА_3, суд не врахував умови п. 5.8 договору кредиту у своїх висновках про обмеження пені строком в один рік, в якому сторони домовилися про збільшення позовної давності по сплаті неустойки до трьох років. Крім того, основний боржник, відповідач ОСОБА_4 визнав позов повністю, а у банка відсутня вина у затримці в продажу предмету застави, кредитного автомобіля, який після отримання виконавчого напису нотаріуса не було реалізовано банком у звязку із відсутності покупців. Позивач також вказав, що договір поруки не припинився, як помилково вважає районний суд, оскільки позивач вчасно звернувся до суду із цим позовом у 2012 році і 14 червня 2012 року заочним рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області було повністю задоволено позову банку, стягнуто в солідарному порядку з петрій І.В. та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором., рішення було звернуто до виконання, обидва боржника в межах виконавчого провадження здійснювали погашення заборгованості. Однак ухвалою Купянського міськрайонного суду Харківської області було скасоване вищевказане заочне рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 14.06.2012р. і після цього справа тривалий час розглядалася у суді першої інстанції.

У своїх запереченнях проти скарги відповідач ОСОБА_3 вказує на необґрунтованість її доводів і просив її відхилити, а рішення суду, яке вважає законним та обґрунтованим, - залишити без змін.

Судова колегія вислухавши суддю доповідача, пояснення учасників судового засідання, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до частини пятої статті 261 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання.

Судовим розглядом встановлено, що ВАТ АБ "Укргазбанк", правонаступником якого є позивач, 08.08.2008 року уклав з ОСОБА_4 кредитний договір № 11/08-7, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит у сумі 71460 грн. на строк з 08.08.2008 по 07.08.2013 рік, зі сплатою 18,5% річних, для придбання автомобіля ГАЗ-31105-801 Е2, 2008 року випуску.

За умовами п.3.3.3 кредитного договору ОСОБА_4 зобов'язався здійснювати повернення кредиту щомісячно, з 1 по 10 число кожного місяця у розмірі не менше 1/60 від суми отриманого кредиту, що становить 1191 грн. 00 коп., а останній платіж сплатити не пізніше 07.08.2013 року. Відповідно до п.3.3.4 кредитного договору ОСОБА_4 зобов'язався щомісячно, один раз на місяць не пізніше 10-го числа місяця наступного за місяцем користування кредитом, та в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.п.1.1. сплачувати проценти за користування кредитними коштами. У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом ОСОБА_4 зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, встановленої п.3.1.10 цього договору (18,5 % річних) , збільшеної на 1% (тобто 19,5 %), починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом, та пеню у розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

Банк взяті за Кредитним договором зобов'язання виконав: відкрив позичальнику позичковий рахунок та надав ОСОБА_4 кредитні кошти у сумі 71460,00 грн. шляхом перерахування на поточний рахунок.

У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 укладено договір застави № 11/087 від 08 серпня 2008 р., яким забезпечені вимоги Позивача, що випливають з кредитного договору: передано в заставу ВАТ «Укргазбанк» автомобіль марки ГАЗ-31105-801, 2008 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1.

08.08.2008 р. у забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору також було укладено договір поруки №11/08-7 з ОСОБА_3, за умовами якого останній взяв на себе зобовязання нести солідарну відповідальність разом з позичальником за виконання зобовязань по кредитному договору.

З лютого 2009 року відповідач ОСОБА_4 припинив сплачувати проценти за користування кредитними коштами, в результаті чого виникла прострочена заборгованість по сплаті процентів, чим він порушив умови кредитного договору.

27 серпня 2008 року за № 2628 позивачем направлено відповідачу ОСОБА_3 вимогу до поручителя - претензію на суму 69021,94 грн., в якій, посилаючись на пункти 1.2, 1.3, 2.1, 2.2 договору поруки, вимагав розглянути претензію та сплатити Банку протягом 2-х днів суму вказану заборгованість за кредитним договором,.

22 лютого 2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 265, яким запропоновано звернути стягнення на вказаний автомобіль, строк платежу за яким настав 16 жовтня 2009 року. 04 березня 2010 року реєстратором Харківської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано звернення стягнення на підставі договору застави, від 08.08.2008, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) № 26399759 від 04.03.2010 р. (а.с. 30 т. 1)

08 лютого 2012 року за № 436 позивач звернувся до поручителя ОСОБА_3 з вимогою про дострокове повне виконання зобовязань згідно договору поруки, в якій на підставі п. 2.2 договору поруки вимагав не пізніше 2-х днів з моменту надіслання Банком вимоги сплатити у повному борг за кредитним договором в сумі 56942,48 грн.

Внаслідок невиконання позичальником ОСОБА_4 своїх обовязків за вищевказаним договором кредиту станом на 20.03.2015 року виникла заборгованість в сумі 75044,51 грн., пені в межах трирічного строку в сумі 90688,28 грн., з яких: 24959,37 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 49816,36 грн. заборгованість по процентах прострочена; 268,78 заборгованість по процентах з 01 по 20.03.2015 р.; 48318,16 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 42370,12 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Відмовляючи у задоволенні позову до поручителя ОСОБА_3 районний суд виходив з того, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України визначена вказаним договором порука припинилася внаслідок того, що після дострокового звернення стягнення на заставне майно банк змінив строк платежу на 16 жовтня 2009 року, але протягом шести місяців не звернувся до поручителя з відповідним позовом про стягнення заборгованості у солідарному порядку. Такий висновок відповідає змісту вказаного договору поруки, в якому конкретний строк його дії не встановлений, встановленим судом обставинам про зміну строку виконання основного зобовязання, та змісту ч. 4 ст. 559 ЦК України, яка передбачає, що: порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Такий висновок районного суду відповідає правовій позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2014 року по аналогічній справі № 6-28цс14, згідно до якої вимогу до поручителя про виконання ним зобов'язання за договором поруки слід пред'явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем). .

Доводи скарги цього висновку не спростовують і тому колегія суддів їх відхиляє.

Задовольняючи частково позов, заявлений до основного боржника, позичальника ОСОБА_7, районний суд за заявою представника відповідача ОСОБА_3 при вирішенні вимог про стягнення пені застосував передбачену п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦК України позовну давність в один рік. Однак при цьому суд безпідставно застосував вказану норму матеріального права, оскільки у п. 5.8 вказаного кредитного договору № 11/08-7 від 08 серпня 2008 року сторони домовилися, що строк позовної давності за цим договором встановлюється у три роки, у тому числі стосовно пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту (а.с. 21 на зв., т. 1). Оскільки згідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін договором, укладеним у письмові формі, то у даному випадку у суду не було підстав для застосування річного строку позовної давності.

Крім того, районний суд в цій частині безпідставно застосував правову позицію Верховного суду України, яка викладена у постанові від 06 квітня 2016 року у справі ; 6-2387цс15 стосовно застосування ст.. 613 ЦК України для зменшення стягнення передбачених ст. 625 ЦК України процентів, якщо кредитор прострочив внаслідок тривалого не вчинення дій, що випливають із продажу заставного майна. У даній справі вимог про стягнення процентів відповідно до ст.. 625 ЦК України не було заявлено, тому й підстав для застосування вказаної правової позиції не було.

Однак, з огляду на те, що банк дійсно тривалий час, на протязі більш ніж шість років на день ухвалення оскарженого заочного рішення суду, не звернув стягнення на предмет застави автомобіль, чим штучно сприяв збільшенню пені, яку він нарахував в межах трирічного строку на суму 90688,28 грн., такий розмір значно перевищує розмір збитків банку від невиконання договору кредиту, судова колегія вважає за необхідне у даному випадку застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, яка передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Виходячи з загального принципу цивільного законодавства, передбаченого у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, справедливості, добросовісності та розумності, з урахуванням вищевказаної обставин, судова колегія вважає за необхідне зменшити розмір стягнення пені до визначеного у заочному рішенні районного суду розміру, 28020,30 грн., з яких 11288,82 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 16731,48 грн. пеня за несвоєчасну сплату відсотків, - в межах річного строку нарахування. В іншій частині заявлені до ОСОБА_4 позовні вимоги, про стягнення заборгованість за кредитним договором № 11/08-7 від 08.08.2008р. в сумі 73941,44 грн., з яких: 24959,37 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 48982,07 грн. прострочена заборгованість за відсотками, - є доведеними і тому підлягають задоволенню.

Таким чином, оскільки в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_4 рішення суду не відповідає вимогам ст.. 213 ЦК України щодо законності та обґрунтованості, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд помилився із застосуванням наведених вище норм матеріального права, то з передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підстав апеляційний суд в цій частині скасовує рішення, із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову з інших правових підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 316, 319, 323-325, 327 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Укргазбанк задовольнити частково.

Заочне рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 20 липня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_4 заборгованості скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 11/08-7 від 08.08.2008р. в сумі 73941,44 грн. та пені в сумі 28020,30 грн., з яких: 24959,37 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 48982,07 грн. прострочена заборгованість за відсотками; 11288,82 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 16731,48 грн. пеня за несвоєчасну сплату відсотків.

В іншій частині заочне рішення Купянського міськрайонного суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді колегії