АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова ВладиславаВолодимировича, поданою через представника Сущенка Юрія Вячеславовича, на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Пластторг», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

у липні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ТОВ «Торгова компанія «Пластторг», в якому просило стягнути солідарно з останніх заборгованість за кредитним договором в розмірі 313 242, 50 грн., з яких: 200 036, 74 грн. - сума заборгованості за простроченим кредитом, 48 414, 37 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 3 050, 56 грн. - 3 % річних від суми простроченого кредиту, 49 106, 76 грн. - заборгованість по процентам, 11 885, 19 грн. - пеня за несвоєчасне повернення процентів та 748, 88 грн. - 3 % річних від суми прострочених процентів посилаючись на порушення відповідачами взятих на себе договірних зобов'язань по поверненню кредитних коштів.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17.06.2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Справа № 758/7662/15-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/13049/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Зарицька Ю.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. через представника подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не врахував, що лист підписаний ОСОБА_6 та довідка державної фіскальної служби не можуть бути належними доказами відсутності заборгованості, оскільки підписаний невстановленою особою та без перевірки її повноважень. Довідка державної фіскальної служби підтверджує тільки закриття поточного рахунку, а не відсутність заборгованості перед банком. Суд не взяв до уваги, що відповідно до копії меморіального ордеру та копії виписок про рух коштів на рахунках, 27.09.2013 року відбулося згортання балансу вартості кредиту у зв'язку з продажем АТ «Дельта Банк», тому заборгованість переводилася із рахунків ПАТ «Кредитпромбанк» на рахунки АТ «Дельта Банк». Єдиним належним документом про погашення заборгованості є платіжні доручення, проте відповідачі таких документів не надали.

У судовому засіданні представник позивача Сущенко Ю.В. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник ТОВ «Торгова компанія «Пластторг» Лєпілова О.А. просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.09.2011 між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ «Торгова компанія «Пластторг» було укладений кредитний договір № 49.10/15/11-КМК, за умовами якого банк надав останньому кредитні кошти у розмірі 398 000 грн. зі сплатою 21 % річних строком до 05.09.2014 року.

Цього ж дня в забезпечення виконання зобов'язань позичальника між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 49.10/15/11-ПМК.

27.09.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором.

Відповідно до розрахунку, складеного позивачем станом на 19.06.2015 року заборгованість ТОВ «Торгова компанія «Пластторг» становить 313 242, 50 грн..

Директором ПАТ «Торгова компанія «Пластторг» ОСОБА_3 було направлено лист голові правління ПАТ «Кредитпромбанк» Масюрі В.О. про дострокове погашення кредиту та закриття розрахункового рахунку, що був отриманий уповноваженою особою ПАТ «Кредитпромбанк» 16.07.2013 року.

ПАТ «Кредитпромбанк» було направлено лист директору ТОВ «Торгова компанія «Пластторг» ОСОБА_3, в якому повідомлено, що 17.07.2013 у ПАТ «Кредитпромбанк» ТОВ «Торгова компанія «Пластторг» закрито поточний рахунок №0 043. Заборгованість перед банком за кредитом відсутня. Заборгованість за відсотками перед банком відсутня, прострочена заборгованість за кредитами та відсотками перед банком відсутня.

Станом на 16.11.2015 року, згідно бази даних ІС «Податковий блок», виданою ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС в м. Києві підтверджується інформація про закриття рахунку 17.07.2013 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник умови кредитного договору виконав в повному обсязі і будь-яка заборгованість перед банком відсутня.

Перевіряючи справу в апеляційному провадженні колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Частиною другою статті 118 ЦПК України встановлено, що позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

При цьому вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, виходячи зі змісту статей 15, 16, 118 ЦПК України, статей 1, 12 ГПК України, позовні вимоги у вищезазначеній частині необхідно розглядати в порядку господарського судочинства.

Судом першої інстанції не враховано положення зазначених норм та правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 02.12.2015 року № 6-1349цс15, від 17.02.2016 року № 6-1965 цс15, від 30.09.2015 року № 6-1323 цс 15, від 27.04.2016 року № 6-2974 цс15.

Відтак рішення суду в частині задоволення позову до ПАТ «Торгова компанія «Пластторг» підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині, оскільки даний спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

У договорі поруки зазначено термін повернення кредитних коштів - 05.09.2014 року, а договір поруки діє до повного повернення боржником та/або поручителем заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, у договорі поруки не встановлено строк дії поруки відповідно до ст. 252 ЦК України, а тому в цьому разі підлягає застосуванню ч. 4 ст. 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Оскільки строк виконання основного зобов`язання сплинув 05.09.2014 року, у банку виникло право пред`явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з цієї дати протягом наступних шести місяців.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після закінчення цього строку припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Таким чином, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач звернувся до поручителя більш ніж через шість місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, а відтак порука є припиненою та у позові до поручителя слід відмовити з підстав припинення поруки.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 310, 313, 315, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року скасувати.

Провадження у справі в частині позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Пластторг», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» про стягнення заборгованості закрити.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованостівідмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді