Справа № 464/7239/16-ц
пр.№ 2/464/1973/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14.12.2016 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Горбач О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.12.2007 року у розмірі 14 676, 85 грн. та 1 378 грн. судового збору.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 26.12.2007 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач в свою чергу порушила зобовязання за вказаним договором, у звязку з чим виникла заборгованість, що станом на 31.08.2016 року становить 14 676, 85 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, при подачі позовної заяви представником ОСОБА_3 подано клопотання, в якому просить розглядати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилась, причин своєї неявки не повідомила, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується певернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виходячи з положень ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 26.12.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Своїм особистим підписом відповідач ОСОБА_2 підтвердила, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконала зобовязання, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитним договором станом на 31.08.2016 р. на загальну суму 14 676,85 грн., з яких: 12 901,33 грн. - заборгованість за кредитом; 600,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 675,09 грн. штраф (процентна складова).

Через канцелярію суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій остання просить долучити до матеріалів справи копії квитанцій про сплату нею заборгованості за вищевказаним кредитним договором в повному обсязі.

Оскільки в ході розгляду справи відповідачем виконано зобов'язання за кредитним договором №б/н від 26.12.2007 року, тому вимога про стягнення заборгованості за таким задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України та відповідно до розяснень, викладених у пункті 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Визнання відповідачем позову не є підставою для звільнення його від сплати судових витрат.

Враховуючи те, що позивачем у звязку із зверненням до суду із вказаною позовною заявою понесено витрати, повязані зі сплатою судового збору, тому є усі підстави для застосування судом ч. 1 ст. 89 ЦПК України.

Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 1 378 грн.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215, 224226 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Д.Ю. Теслюк