16.12.2016 Єдиний унікальний номер 205/6642/16-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
16 грудня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Остапенко Н.Г.
при секретарі Шевцовій М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач, 06.09.2016 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є опікуном ОСОБА_2, якого. згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2015 року, визнано недієздатним.
ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1.
З відповідачкою, ОСОБА_2 перебував у шлюбі з 23.07.1994 року, який було розірвано 21.05.2012 року.
Відповідачка зареєстрована за вищевказаною адресою, хоча фактично з січня 2011 року по даний час в зазначеній квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію. Особистих речей в квартирі не має, не приймає участі у спільному побуті.
ОСОБА_3 до 2011 року мешкала та була зареєстрована за адресою: квартира ІНФОРМАЦІЯ_1 як член сім*ї власника житла.
На підставі вищевикладеного, згідно останніх уточнень, просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 втратившею право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №2 в будинку №27 по вул.. Дунаєвського у місті Дніпропетровську .
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпровя».
Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 листопада 2007 року виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради/а.с.11/
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2015 року визнано ОСОБА_2 недієздатним та встановлено опіку над недієздатним ОСОБА_2. Призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_2 ОСОБА_1./а.с.16/

Згідно довідки №1272 від 06.09.2016 року зареєстрованими за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 значаться: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5./а.с.14/

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_3 не проживає з 2011 року, в квартирі відсутні її особисті речі, що знайшло своє підтвердження в поясненнях свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, також даний факт підтверджується актом обстеження квартири за підписом начальника КЖЕП «Центральний» ОСОБА_8 від 06.09.2016 року /а.с.13/

Крім того, рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2012 року встановлено, що з січня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шлюбні стосунки припинено, спільне господарство не ведуть, живуть окремо./а.с.15/

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв'язку у сукупності, суд вважає, що реєстрація ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_3 порушує права позивача, відповідачка за зазначеною адресою не проживає з січня 2011 року, тобто понад один рік, а, отже є достатні підстави для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 15-16, 317, 319, 321, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10-11, 59-60, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213-215, 224-226 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1. який діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 втратившею право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №2 в будинку №27 по вул.. Дунаєвського у місті Дніпропетровську.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.Г. Остапенко