Дата документу 20.10.2016
Справа № 334/1383/16-ц
Провадження № 2/334/1611/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Ісакова Д.О.

при секретарі Гопка Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обласної кредитної спілки „Довіра про стягнення коштів за депозитним договором

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до відповідача ОСОБА_2 обласної кредитної спілки „Довіра про стягнення 24 900 гривень заборгованості за договором № 124 внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок.

В позові позивачка зазначила, що 05.03.2013 року вона, як член ОСОБА_2 обласної кредитної спілки «Довіра», уклала з відповідачем договір № 124 про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу)члена кредитної спілки на депозитний рахунок.

Згідно п. 1.1 зазначеного договору спілка прийняла від позивачки, як вкладника, грошові кошти в розмірі 50 000,00грн. Відповідно до п. 2.2.1 процентна ставка (плата) за внеском встановлюється у розмірі 23% (двадцять три) процента річних. Відповідно до п. 1.2. договору № 124 від 05.03.2013року, днем закінчення строку дії договору є 05.04.2014року. Відповідно додаткової угоди № 1, строк дії договору був подовжений на 12 місяців, тобто до 05.04.2015року. На протязі строку дії договору спілка виплачувала позивачці проценти по її внеску. Після закінчення строку дії договору, позивачка в усній формі звернулася до керівництва ОСОБА_2 обласної кредитної спілки «Довіра» з питанням повернення їй внеску. Проте, їй було повідомлено, що станом на сьогоднішній день Спілка має певні фінансові труднощі через, зниження платіжної здатності позичників по кредитам, в результаті чого знизились фактичні доходи Спілки, неперерахування органами Казначейської служби грошових коштів, які вже утримані із боржників за рішеннями судів, через складну ситуацію в країні збільшилась кількість вкладників, які виявили бажання припинити дію договорів достроково.

Відповідно довідки від 01.10.2015року, що була надана позивачці ОСОБА_2 обласною кредитною спілкою «Довіра», загальна сума внеску у ОСОБА_2 обласній кредитній Спілці «Довіра» становить 24 900 гривень, яку вона просить суд стягнути у судовому порядку.

У судовому засіданні позивачка наполягаючи на фактах, викладених у позовній заяві та з посиланням на норми Закону та пункти договору, просила суд задовольнити її вимоги з підстав викладених у позові.

Представник ОСОБА_2 обласної кредитної спілки „Довіра у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся згідно ч.9 ст.74 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявляв, заперечень проти позову не надавав.

Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними.

Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст.169, 224 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законом припускається можливість застосування судової форми захисту цивільних справ та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

По встановленим ЦПК України нормам (ст.. 60 ЦПК України), кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

У судовому засіданні доведено, що ОСОБА_1 є членом та вкладником кредитної спілки «Довіра».

05.03.2013 між позивачем та ОСОБА_2 обласною кредитною спілкою «Довіра» укладено договір № 124 про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (далі - Договір) згідно якого позивачка внесла внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок Спілки у розмірі 50 000 грн., а спілка прийняла даний внесок на умовах зворотності та платності строком на 12 місяців з відсотковою ставкою (платою) за внесок у розмірі 23 відсотків річних.

Пунктом 1.1 Договору визначено, що вкладник вносить внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до запитання (далі - Внесок) до Спілки, а Спілка приймає Внесок і зобов'язується повернути Вкладникові Внесок та виплатити проценти на Внесок на умовах та в порядку, установлених цим Договором.

Згідно з п. 1.2 Договору його укладено строком на 12 місяців. Днем початку строку дії договору днем закінчення дії Договору 05.04.2014.

У відповідності до п.п. 2.3.1, 2.3.3 Договору нарахування відсотків на Внесок починається з наступного дня після отримання Спілкою Внеску та припиняється в день закінчення строку Договору. Виплата відсотків Вкладнику здійснюється щомісячно на вимогу Вкладника, що пред'являється в усній або письмовій формі.

Разом з цим, п. 3.2 Договору передбачено, що Спілка зобов'язана повернути вкладнику внесок, та нараховані відсотки у строки, та в розмірах, які передбачені умовами цього Договору.

В свою чергу вкладник має право вимагати від Спілки виконання своїх зобов'язань згідно із предметом та умовами цього Договору, зокрема, по закінченню строку дії цього Договору отримати всі належні йому грошові кошти.

Однак, відповідач відмовляється від виконання умов вказаного Договору, після закінчення строку його дії, стосовно повернення вкладу у зв'язку із складним фінансовим становищем.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка відповідно до свого статусу приймає вступні та обов'язкові пайові та інші внески від члені спілки, надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі, залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій та безготівковій формі.

Внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені у частині 1 цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини 7 ст. 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами.

У відповідності до ч.І ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.І ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.І ст.610 ЦК України, невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з вимогами ч.І ст. 625 ЦК України, боржник, що порушив зобов'язання не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності ч.І ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За такими обставинами, суд вважає, що позов слід задовольнити у повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_2 обласної кредитної спілки «Довіра» 24 900 гривень.

Крім того, у відповідності до ст..88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати в сумі 551,20 гривень.

Висновки суду узгоджуються із зібраними у справі доказами і не суперечать вимогам законодавства.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 15,16, 526,530,610, 625 ЦК України, суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обласної кредитної спілки „Довіра про стягнення коштів за депозитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 обласної кредитної спілки «Довіра», м.Запоріжжя, пр.Металургів 12, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн: НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: Запорізька область, смт.Михайлівка, вул..Леніна, 95 - 24 900 ( двадцять чотири тисячі дев'ятсот ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 обласної кредитної спілки «Довіра», м.Запоріжжя, пр.Металургів 12, в дохід держави - 551,20 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ісаков Д. О.