У х в а л а

30 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства «Державного науково-дослідного та проектного інституту титану», третя особа: керівник державного підприємства «Державного науково-дослідного та проектного інституту титану» Хазнаферов Михайло Васильович, про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 26 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 15 грудня 2014 pоку на підставі наказу державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану» (далі - ДП «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану») від 15 грудня 2014 року № 1017-к було видано наказ

№ 1018-к про штатне скорочення посади ОСОБА_4 з 23 лютого

2015 року.

Зазначала, що відповідач грубо порушив вимоги чинного законодавства про працю при її звільненні з огляду на те, що наказ №1018-к від 15 грудня 2014 року було видано без погодження з профспілкою, не було підстав для скорочення конкретної особи, була можливість в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Крім того, вона працювала на ДП «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану» майже 20 років, тому, на її думку, мала переважне право на залишення на роботі.

Беручи до уваги зазначене та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила: визнати незаконним та скасувати наказ ДП «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану» № 1017-к від 15 грудня 2014 року; визнати незаконним та скасувати п. 1 наказу ДП «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану» № 1018-к від 15 грудня

2014 року; визнати незаконним та скасувати наказ ДП «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану» № 139 від 02 березня 2015 року; поновити її на посаді молодшого наукового співробітника; стягнути з ДП «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 13 035 грн 33 коп.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26 квітня 2016 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права потребують перевірки в судовому засіданні.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства «Державного науково-дослідного та проектного інституту титану», третя особа: керівник державного підприємства «Державного науково-дослідного та проектного інституту титану» Хазнаферов Михайло Васильович, про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від

26 квітня 2016 рокупризначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Попович О.В., МазурЛ.М., Писана Т.О.