Дата документу 03.10.2016
Справа № 320/9671/15-ц
УХВАЛА

03 жовтня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Купавської Н.М.

при секретарі Чудаковій А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,

ВСТАНОВИВ:

Мелітопольським міськрайонним судом 03 серпня 2016 року ухвалено заочне рішення у справі за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов задоволено судом у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування заочного рішення з тих підстав, що вона мала намір та бажання прийняти участь в розгляді справи, але не мала змоги зявитися через зайнятість на роботі та неможливість отримати відгул для участі в суді в цей день. Крім того, вона вважає, що позивачем повинен бути ПАТ «Надрабанк». Позивачем невірно зроблено розрахунок по відсотках за користування кредитом. Ним порушено правила підсудності, оскільки договором встановлено підсудність Шевченківського районного суду м.Києва.

В судове засідання сторони не з'явились. Від представника заявниці надійшло клопотання про розгляд заяви у його відсутність, на її задоволенні він наполягає. Неявка вказаних осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду заяви.

Суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави для скасування заочного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, у даному випадку суд не вбачає жодної з наведених вище двох обставин, які є підставою для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

В заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 вказує, що мала намір взяти участь в судовому засіданні, але через зайнятість на роботі не мала змоги прийняти участь у розгляді справи.

З матеріалів справи вбачається, що справа призначалась до розгляду неодноразово, відповідачці направлялися повістки, які вона отримувала, та суд чотири рази за клопотанням останньої та її представника відкладав розгляд справи. А тому, посилання ОСОБА_1 на зайнятість на роботі не належить до поважних причин (наявність судової повістки є підставою для звільнення цієї особи від роботи на час розгляду справи, крім цього, у відповідачки був представник, який мав можливість представляти її інтереси в суді). Відповідачем, якому заздалегідь було достеменно відомо про розгляд справи судом, під час розгляду справи по суті не було надано до суду жодних заперечень та доказів, які доводили б обставини, на які він посилався б як на підставу своїх заперечень.

Неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджала розглядові справи.

Відповідачка взагалі не повідомила суд про причини неявки.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі зобовязані добросовісно здійснювати свої права і виконувати процесуальні обовязки. Крім того, особа повинна виявляти процесуальну зацікавленість своєю справою, що відповідатиме загальним правилам цивільного законодавства (ст. 3 ЦК України) і межам здійснення цивільних прав (ст. 12, 13 ЦК України).

Відповідно до ч. 2. ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Зокрема, не погоджуючись із розміром заборгованості, відповідачка власного розрахунку та належних доказів, що його підтверджують, не надає.

Доводи відповідачки щодо порушення правил підсудності безпідставні і необґрунтовані, оскільки ст. 112 ЦПК України щодо договірної підсудності, відповідно до якої сторони мають право письмово визначити територіальну підсудність справи, крім справ, для яких встановлена виключна підсудність, була виключена на підставі Закону № 2453-VI від 07.07.2010 року.

Всі інші доводи, як то подання позову неуповноваженою на те особою, є також безпідставними, оскільки у виписці, на яку посилається заявниця, /а.с.20 зворот/ чітко зазначено осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи, підписувати договори.

Всі посилання відповідачки як на підставу скасування заочного рішення фактично зводяться до того, що вона не погоджується з правильністю застосування судом норм чинного законодавства України, умов договору та висновками суду по оцінці доказів, що в розумінні положень ст. 232 ЦПК України не є підставою для скасування заочного рішення, адже судом вже надано оцінку наявним у справі доказам, а нових доказів суду не надано.

Враховуючи, що відповідачкою не наведено істотних обставин, які мають значення для вірного вирішення спору, не надано істотних доказів, суд вважає що в задоволенні заяви відповідачки слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.228, 230-232 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 03 серпня 2016 року у справі за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене до апелляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали шляхом подання апеляції до Мелітопольського міськрайонного суду.

СУДДЯ: