Справа № 357/9024/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Цуранова А. Ю. ,
при секретарі - Солом'яна Л. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду із зазначеною вище позовною заявою.
Вказувала, що на праві спільної часткової власності їй належить 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Інша половина квартири на праві спільної часткової власності належить її матері ОСОБА_2
Посилаючись на те, що особовий рахунок на квартиру відкрито на позивача, а вирішити питання щодо встановлення порядку користування квартирою не виходить, позивач просила суд визначити порядок користування квартирою № 102 по вул. Некрасова, 46 у м. Білій Церкві наступним чином: ОСОБА_1 виділити в користування житлові кімнати площею 9 кв.м з лоджією та 12,6 кв.м, в користування ОСОБА_2 виділити житлову кімнату площею 16,9 кв.м, а кухню, коридор, вбиральню, ванну кімнату, вбудовану шафу залишити в загальному користуванні, стягнути з відповідача судові витрати.
В судовому засіданні від 17.11.2015 року позивач підтримала позов та просила його задовольнити, а також пояснила, що в квартирі за борги відключені газ та електроенергія, хоча вказаними послугами вона не користувалась, оскільки в квартирі не проживала.
Відповідач в судовому засіданні від 17.11.2015 року вважала за доцільне виділити житлові кімнати в окреме користування, однак не погоджується із визначеним позивачем порядком користування квартирою, оскільки позивачу залишається більша частина житлової площі, будь-якого іншого порядку користування квартирою не пропонувала.
В судове засідання від 14.01.2016 року позивач не з'явилась, звернулась до суду із заявою в якій позов підтримала та просила проводити розгляд справи без її участі, щодо винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явилась повторно, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи розпискою та зворотним поштовим повідомленням, про причини неявки суд не повідомила.
Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, оскільки відсутні відомості про причини неявки відповідача в судове засідання, а також не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Відповідно до наявної в матеріалах справи копії договору дарування частини квартири, посвідченого 14.05.2001 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_1 прийняла у дар дванадцять пятдесятих частин квартири АДРЕСА_1 від ОСОБА_4 (а.с. 5).
Разом з цим, ОСОБА_1 прийняла у спадщину після смерті ОСОБА_4 13/50 частин квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.05.2015 року, виданого державним нотаріусом Другої білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_5 (а.с. 6).
Згідно договору купівлі-продажу квартири від 11.08.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 придбали квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 9).
Таким чином, у спільній частковій власності кожної із сторін по справі, згідно вищевказаних правовстановлюючих документів, знаходиться по 1/2 частини спірної квартири.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
У п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22 грудня 1995 року №20 роз'яснено судам, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦК України закріплено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.
Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
В силу вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Таким чином, запропонований позивачем варіант користування квартирою найбільш відповідає часткам сторін по справі, згідно якого позивачу слід виділити в трьохкімнатній квартирі у користування дві менші кімнати, а відповідачу одну найбільшу, а кухню, коридор, вбиральню, ванну кімнату та вбудовану шафу залишити в загальному користуванні.
Враховуючи надані сторонами докази у їх сукупності, а також за відсутності будь-якого іншого запропонованого порядку користування квартирою, суд вважає за можливе задовольнити заявлений по справі позов та виділити в користування ОСОБА_1 житлові кімнати площею 9 кв.м з лоджією та 12,6 кв.м з лоджією, в користування ОСОБА_2 виділити житлову кімнату площею 16,9 кв.м, а кухню, коридор, вбиральню, ванну кімнату та вбудовану шафу залишити в загальному користуванні.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто судовий збір у розмірі 243,60 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою задовольнити повністю.
Встановити наступний порядок користування квартирою № 102 в будинку № 46 по вул. Некрасова у м. Біла Церква Київської області:
- виділити у користування ОСОБА_1 житлові кімнати площею 9 кв.м з лоджією та 12,6 кв.м з лоджією;
- виділити у користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 16,9 кв.м;
- кухню, коридор, вбиральню, ванну кімнату та вбудовану шафу залишити в загальному користуванні.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Суддя ОСОБА_8