Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2255/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Гармаш Т. І.
Категорія - Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Єгорова С. М.
22.12.2016 судді Апеляційного суду Кіровоградської області Мурашка Сергія Івановича щодо ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Світловодської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою, за апеляційною скаргою Світловодської міської ради Кіровоградської області на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 серпня 2016 року.
Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2016 року частково задоволено апеляційну скаргу Світловодської міської ради Кіровоградської області, скасовано рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області та закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Світловодської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії.
Закриваючи провадження у справі колегія суддів виходила з того, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
На мою думку висновок колегії, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства є помилковим і спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства.
Не погоджуючись із рішенням колегії суддів, вважаю за необхідне зазначити таке.
Публічно-правовий спір має свою особливість суб'єктного складу - участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб'єкта владних повноважень.
З огляду на це, неправильним є формальне застосування пункту 5 частини другої статті 17 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що до суду звертається суб'єкт владних повноважень як позивач. Зазначене підтверджується також правилами статей 3, 15 ЦПК України, які передбачають право кожної особи звертатися до суду з заявами в порядку цивільного судочинства у випадках, установлених законом.
Таким чином, аналіз статті 15 ЦПК України та статті 17 КАС України дає підстави для висновку, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб'єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер спірних правовідносин, із яких виник спір.
У справі, рішення суду в якій переглядається, позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом до Світловодської міської ради та з урахуванням змін до позовних вимог просив зобов'язати Світловодську міську раду прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність шляхом безкоштовної передачі йому для будівництва індивідуального гаражу земельної ділянки площею 30 м.кв.
Земельна ділянка знаходиться в АДРЕСА_1.
За таких обставин вбачається, що між сторонами існує спір про право ОСОБА_3 на отримання у власність конкретної земельної ділянки, яка має кадастровий номер та адресу і правовідносини, які склалися між сторонами врегульовані нормами земельного законодавства.
Даних про те, що позивач самовільно зайняв спірну земельну ділянку матеріали справи не місять.
У пункті 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» судам роз'яснено, що земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї) регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (ст.1 ЦК, статті 2,5 ЗК України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК.
Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, не зважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116,118,123,128,131,144,146,147,149,151 ЗК та інші).
Таким чином, спір, за вирішенням якого до суду звернувся позивач ОСОБА_3, не стосується захисту прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.
Отже спір виник із земельних правовідносин і справа за правилами статті 15 ЦПК України підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області С.І.Мурашко