РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2016 м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному

справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримала і просить суд розірвати її шлюб зі ОСОБА_3, зареєстрований 19 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1099. Малолітню дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 просить суд залишити на проживання з нею.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сім'я з відповідачем розпалась. З осені 2014 року в сім'ї почалися сварки та непорозуміння. Відповідач зловживає спиртними напоями, додому приходить пізно. Перебуваючи у нетверезому стані, влаштовує дебоші, принижує її жіночу гідність. Матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, її вихованню належної уваги не приділяє, всю домашню роботу змушена виконувати вона сама.

Неодноразово вона та її батьки просили відповідача змінити свою поведінку, оскільки у них малолітня дитина, якій потрібні і батько і мати. Однак всі її намагання налагодити сімейне життя не дали бажаних наслідків, відповідач і надалі продовжує вести себе непристойно.

Так, в кінці червня 2016 року, перебуваючи у нетверезому стані, відповідач вночі знову вчинив вдома дебош, ображав її нецензурними словами. Вона вимушена була викликати працівників поліції, які склали на відповідача адміністративний протокол за вчинення насильства в сім'ї, після чого постановою Рівненського міського суду його було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 172-2 КУпАП і накладено стягнення у виді громадських робіт на строк 30 годин.

19 серпня 2016 року, перебуваючи в нетверезому стані, відповідач вкотре вчинив вдома дебош і вона знову вимушена була звертатися до працівників поліції.

Така поведінка відповідача призвела до того, що вона втратила до нього почуття любові та поваги. Жити з такою людиною вона вважає неможливим і цього не бажає. З середини літа 2016 року між ними припинено шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства, вони проживають окремо.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні викладених позивачем обставин не заперечив і фактично погодився на розірвання шлюбу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що сторони з 19 серпня 2011 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1099. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

На теперішній час сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів і не піклуються один про одного.

Судом також встановлено, що подальше спiльне життя подpужжя i збеpеження шлюбу супеpечило б iнтеpесам позивача, що мають для неї iстотне значення, а тому шлюб мiж стоpонами необхiдно pозipвати.

При ухваленні рішення суд враховує один із принципів сімейного законодавства, а саме, принцип добровільності шлюбу, закріплений у статті 51 Конституції України та передбачений статтею 24 СК України.

Так, статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частиною першою статті 24 СК України також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Оскільки позивач категорично настоює на розірванні шлюбу з відповідачем і не вбачає підстав для збереження сім'ї, суд визнає, що відмова у задоволенні позову в такому випадку буде порушувати права та свободи позивача, гарантовані Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені по справі обставини, суд не вбачає підстав і для вжиття заходів щодо примирення подружжя, оскільки судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про необхідність та доцільність вжиття таких заходів.

На пiдставi ст.ст.24,110,112 Сiмейного кодексу України, кеpуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214,215,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Шлюб мiж ОСОБА_2 і ОСОБА_3, зареєстрований 19 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1099, розірвати.

Малолітню дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з матір'ю - ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судових витрат по справі, що складаються з судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.П.Куцоконь