УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Карпенко С.О.,Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Головного управління юстиції Львівської області, приватного підприємства «Нива-В.Ш.» в особі Філії № 14 приватного підприємства «Нива-В.Ш.» про визнання угоди недійсною, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 08 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з указаним позовом посилаючись на те, що 03 жовтня 2013 року між відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області та Філією № 14 приватного підприємства «Нива-В.Ш.» (далі - ПП «Нива-В.Ш.») укладено договір про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), згідно умов якого на прилюдні торги передано нерухоме майно - предмет іпотеки, а саме: приміщення кафе-бару «Колиба» відпочинкового комплексу «Інклюз», площею 177,7 кв. м; об'єкт незавершеного будівництва мотелю готовністю 81 % та земельна ділянка площею 0,1125 га для будівництва та обслуговування відпочинкового комплексу «Інклюз», що розташовані по АДРЕСА_1 та належать на праві власності ОСОБА_6

Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області при укладенні оспорюваного договору діяв на підставі Положення про районний, районний у місті, міський, міськрайонний відділ державної виконавчої служби від 03 березня 2007 року № 83/5, зареєстрованого Міністерством юстиції України 03 березня 2007 року за реєстровим № 180/13447, яке втратило чинність на момент укладення цього договору, у зв'язку із чим позивач просила суд визнати договір про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) від 03 жовтня 2013 року недійсним.

Заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 09 червня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір про надання послуг з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), укладений 03 жовтня 2013 року між відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області та Філією № 14 ПП «Нива-В.Ш.». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 08 жовтня 2015 року заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 червня 2015 року скасовано, провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до Головного управління юстиції Львівської області, ПП «Нива-В.Ш.» в особі філії № 14 ПП «Нива-В.Ш.» про визнання угоди недійсною закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив із суб'єктного складу сторін договору, при цьому вказавши, що його було укладено відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» в межах здійснення виконавчого провадження і згідно договору суб'єкт владних повноважень наділений функціями контролю стосовно іншої сторони договору, а тому даний спір повинен вирішуватись у порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Однак погодитись з такими висновками неможливо.

У поданому до ГУЮ Львівської області та ПП «Нива-В.Ш.» в особі філії № 14 приватного підприємства «Нива-В.Ш.»позові ОСОБА_6 посилалась на недійсність оспорюваної угоди з підстав ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції вважав, що заявлені ОСОБА_6 вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так як спір стосується дій суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах (п. 6 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Критеріями розмежування справи цивільного судочинства від справи адміністративного судочинства є одночасно: суб'єктний склад учасників спірних правовідносин та їх характер.

Якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (суб'єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав, не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, тому залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК України.

Ураховуючи положення статті 1 ЦПК України та статті 2 КАС України, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Таким чином, незважаючи на те, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, спір, що був предметом розгляду, не є публічно-правовим, оскільки відповідачі не здійснюють владних управлінських функцій щодо ОСОБА_6

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що спір виник із цивільно-правових відносин, та згідно підстав і предмету позову стосується визнання недійсною цивільно-правової угоди, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин ухвала суду апеляційної інстанції не може вважатись законною і обґрунтованою та в силу ст. 342 ЦПК України підлягає скасуванню.

Оскільки законність ухваленого судом першої інстанції рішення апеляційним судом по суті не перевірялась, то підстави для його скасування і задоволення касаційної скарги в цій частині відсутні.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 08 жовтня 2015 рокускасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова С.О. Карпенко
Г.І. Мостова