Апеляційний суд Житомирської області
Справа №280/234/15-ц Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 47 Доповідач Григорусь Н. Й.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.

суддів Косигіної Л.М., Худякова А.М.

секретаря судового засідання Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави в особі Квітневої сільської ради, Житомирської обласної державної адміністрації, Дочірнього підприємства «Коростишівський лісгосп АПК», Державної екологічної інспекції у Житомирській області, Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області до Держгеокадастру (Головного управління Держземагенства) у Житомирській області, Реєстраційної служби Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсними наказів, скасування рішень про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, повернення земельних ділянок

за апеляційними скаргами представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 11 травня 2016 року

встановив:

У лютому 2015 року заступник прокурора Житомирської області в інтересах держави в особі Квітневої сільської ради, Житомирської обласної державної адміністрації, Дочірнього підприємства «Коростишівський лісгосп АПК», Державної екологічної інспекції у Житомирській області, Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області звернувся з позовом, в якому після зміни позовних вимог остаточно просив визнати недійсними накази Головного управління Держземагенства у Житомирській області (правонаступник - Держгеокадастр) № 6-2569/14-СГ від 04.12.2014 про надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1,8 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району, № 6-2570/14-СГ від 04.12.2014 про надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району, № 6-2572/14-СГ від 04.12.2014 про надання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району, № 6-2571/14-СГ від 04.12.2014 про надання у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 1 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району, скасувати рішення реєстраційної служби Коростишівського районного управління юстиції про державну реєстрацію права власності № 17749538 на земельну ділянку площею 2 га за ОСОБА_2 (свідоцтво про право власності № 30519954), № 177475336 на земельну ділянку площею 2 га за ОСОБА_3 (свідоцтво про право власності № 30515841), № 17747622 на земельну ділянку площею 1,8 га за ОСОБА_1 (свідоцтво про право власності № 30516071), № 17749044 на земельну ділянку площею 1 га за ОСОБА_4 (свідоцтво про право власності № 30519040), зобов'язати: ОСОБА_2 повернути до земель ДП «Коростишівський лісгосп АПК» земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер :12:000:0134, ОСОБА_3 - площею 2 га кадастровий номер :12:000:0133, ОСОБА_1- площею 1.8 га кадастровий номер :10:000:0134, ОСОБА_4 площею 1 га кадастровий номер :12:000:0135, витребувати із незаконного володіння від ОСОБА_5 земельні ділянки за наступними кадастровими номерами :12:000:0134 та :12:000:0135.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 11 травня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано недійсними накази Головного управління Держземагенства в Житомирській області (правонаступник Держгеокадастр) № 6-2569/14-СГ від 04.12.2014 про надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1,8 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району, № 6-2570/14-СГ від 04.12.2014 про надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району, № 6-2572/14-СГ від 04.12.2014 про надання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району, № 6-2571/14-СГ від 04.12.2014 про надання у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 1 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району; скасовано рішення реєстраційної служби Коростишівського районного управління юстиції про державну реєстрацію права власності № 17749538 на земельну ділянку площею 2 га за ОСОБА_2 (свідоцтво про право власності 30519954), № 177475336 на земельну ділянку площею 2 га за ОСОБА_3 (свідоцтво про право власності № 30515841), № 17747622 на земельну ділянку площею 1,8 га за ОСОБА_1 (свідоцтво про право власності № 30516071), № 17749044 на земельну ділянку площею 1 га за ОСОБА_4 (свідоцтво про право власності № 30519040); зобов'язано ОСОБА_2 повернути до земель ДП «Коростишівський лісгосп АПК» земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер :12:000:0134 та ОСОБА_3 повернути до земель ДП «Коростишівський лісгосп АПК» земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер :12:000:0133; витребувано із незаконного володіння земельні ділянки від ОСОБА_5 за кадастровими номерами :12:000:0134 та :12:000:0135. У задоволенні позовних вимог про зобовязання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 повернути земельні ділянки відмовлено за безпідставністю. Стягнуто на користь держави судовий збір з ОСОБА_1 2 340,00 грн, ОСОБА_2 2 600,00 грн, ОСОБА_3 2 600,00 грн, ОСОБА_4 1 300,00 грн та ОСОБА_5 2 443,00 грн.

В апеляційних скаргах представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, безпідставне покладання сплати судового збору виключно на відповідачів фізичних осіб.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із наступних підстав.

Судом встановлено, що наказами Головного управління Держземагенства в Житомирській області № 6-2569/14-СГ від 04.12.2014, № 6-2570/14-СГ від 04.12.2014, № 6-2572/14-СГ від 04.12.2014, № 6-2571/14-СГ від 04.12.2014 затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність відповідно ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,8 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району, ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району, ОСОБА_3 земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району, ОСОБА_4 земельну ділянку площею 1 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району (а.с. 27-30, том 1).

На підставі вказаних наказів Головного управління Держземагенства в Житомирській області Реєстраційною службою Коростишівського районного управління юстиції 05.12.2014 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (право власності) і отримано свідоцтва про право власності на земельні ділянки № 17749538 за ОСОБА_2 (свідоцтво про право власності № 30519954), № 177475336 за ОСОБА_3 (свідоцтво про право власності № 30515841), № 17747622 за ОСОБА_1 (свідоцтво про право власності № 30516071), № 17749044 за ОСОБА_4 (свідоцтво про право власності № 30519040) (а.с. 31-41, том 1). Спірні земельні ділянки знаходяться на території Житомирської області, Коростишівського району, Квітневої сільської ради, за межами населеного пункту.

В подальшому, ОСОБА_5 на підставі договорів купівлі-продажу придбав у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 земельні ділянки площею 1,8 га та 1 га відповідно.

Право власності покупця за договором про відчуження земельних ділянок зареєстровано в реєстрі прав власності у визначеному законом порядку (а.с. 188-191, том 1, 46-49, 121-128, том 2).

З листа Державної екологічної інспекції у Житомирській області № 135/02-12 від 26.01.2015 вбачається, що на підставі вимоги прокуратури Житомирської області проведено огляд спірних земельних ділянок та встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :12:000:0133, :12:000:0134 та :12:000:0135 розташовані на відстані 3 (три) метри вздовж водного обєкта площею 36,8 га, що перебуває в оренді ТОВ «УТМР-1» для риборозведення згідно договору оренди від 21.01.2009. Також, на земельних ділянках розташовані лісові насадження, орієнтовним віком 40-50 років, які штучно створено шляхом посадки дерев породи сосна звичайна рядами, схемою змішування 10 рядів сосни звичайної, з середнім діаметром насадження 20-24 см та середньою висотою близько 20 м. Крім того, на земельних ділянках серед лісових насаджень поодиноко зростають дерева породи вільха, береза, осика. На земельній ділянці з кадастровим номером :12:000:0134 розташовані насадження породи береза, що штучно створені рядами, орієнтовним віком 5-10 років.

Згідно договору на право довгострокового тимчасового користування лісами № 3 від 12.02.2009 ДП «Коростишівський лісгосп АПК» ЖОКАП «Житомироблагроліс» на підставі розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації від 05.12.2008 № 394 передав ТОВ «УТМР-1» в строкове платне користування лісову ділянку для культурно-оздоровчих, рекреаційних та інших цілей, площею 171,2 га, згідно план-схеми лісової ділянки (квартал 29 - виділ 9-21 площею 47,0 га, квартал 33 - виділ 1-18 площею 63,6 га, квартал 35 виділ 1, 3, 5, 7, 8, 10, 13, 14 площею 60,6 га Старосілецького лісництва). Відповідно до план-схеми лісової ділянки ДП «Коростишівський лісгосп АПК» квартал 29 виділ 9-21 площею 47 га, до акту приймання-передачі земельних ділянок лісового фонду, земельні ділянки, які передано у власність ОСОБА_3 орієнтовно розташована у виділах 17, 19 кварталу 29, ОСОБА_2 орієнтовно розташована у виділах 17, 18 кварталу 29, ОСОБА_4 орієнтовно розташована у виділах 16, 18 кварталу 29, ОСОБА_1 орієнтовно розташована у виділі 16 кварталу 29 (а.с. 12-13, том 1).

Згідно матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства (а.с. 106-146, том 1), матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (а.с. 152-195, том 1), матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства (а.с. 200-234, том 1), матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства (а.с. 6-49, том 2), цільове призначення земель запасу, з яких у власність відповідачів виділялися спірні земельні ділянки - землі сільськогосподарського призначення, що підтверджується висновками про погодження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району, Житомирської області (а.с. 123-134, том 1, 169-170, том 1, 217-218, том 1, 23-24, том 2).

Прокурором не надано доказів зміни такого цільового призначення спірних земельних ділянок.

Обґрунтовуючи позов, прокурор посилався на те, що виділені земельні ділянки з кадастровими номерами :12:000:0133, :12:000:0134 та :12:000:0135 орієнтовно розташовані на землях та знаходяться на відстані 3 (три) метри вздовж водного обєкта площею 36,8 га, що перебувають в оренді ТОВ «УТМР-1» для риборозведення згідно договору оренди від 21.01.2009, тобто виділені у власність відповідачам з порушенням вимог водного законодавства.

Однак, такі доводи прокурора не підтверджені належними і допустимими доказами.

Згідно ст.ст. 5, 6 Водного кодексу України до водних об'єктів загальнодержавного значення відносяться поверхневі води, що знаходяться та використовуються на території більш як однієї області, вказані води є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування.

За приписами ст. 19 ЗК України землі України на основі цільового призначення поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення, землі водного фонду та інші. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати в запасі.

Згідно ст. 58 Земельного кодексу України та ст. 4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, болотами, а також островами, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм.

Статтею 59 ЗК України передбачено, що землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Згідно із ч. 1 ст. 58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Частиною 2 ст. 58 ЗК України, ст. 87 ВК України визначено, що для створення сприятливого режиму водних об'єктів уздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водойм встановлюються водоохоронні зони, розміри яких визначаються за проектами землеустрою.

На умовах оренди громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися прибережні захисні смуги (ч. 3 ст. 59 цього Кодексу).

Згідно ст. 88 ВК України з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється. У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склалися.

Відповідно до ст. 60 ЗК України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється. Розмір та межі прибережної захисної смуги встановлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 року № 486 затверджено Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, яким визначено, що цей Порядок встановлює єдиний правовий механізм визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них. У межах водоохоронних зон виділяються землі прибережних захисних смуг та смуги відведення з особливим режимом їх використання відповідно до статей 88 - 91 Водного кодексу України. Розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації.

Згідно з п.п. 1,5 Порядку розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації. Проекти цих зон розробляються на замовлення фізичних та юридичних осіб, узгоджуються з власниками землі, землекористувачами, Мінприроди, Держводагенством та територіальними органами Держземагенства і затверджуються відповідними місцевими органами виконавчої влади або виконавчими комітетами рад.

За змістом пунктів 4, 5 Порядку проекти водоохоронних зон розробляються на замовлення органів водного господарства та інших спеціально уповноважених органів, узгоджуються з органами Мінекоресурсів, Держводгоспу, Держкомзему, власниками землі, землекористувачами і затверджуються відповідними місцевими органами державної виконавчої влади та виконавчими комітетами Рад.

Пунктом 10 Порядку передбачено, що на землях міст і селищ міського типу розмір водоохоронної зони, як і прибережної захисної смуги, встановлюється відповідно до існуючих на час встановлення водоохоронної зони конкретних умов забудови.

Враховуючи принцип допустимості засобів доказування, допустимим засобом доказування наявності водоохоронної зони та/або прибережної захисної смуги, в якості складової водоохоронної зони, має бути проект встановлення водоохоронної зони (прибережної захисної смуги), або кадастровий план земельної ділянки, на якій відображено таку зону (смугу) або містобудівна документація, яка передбачає зазначене вище.

Статтею 87 Водного кодексу України визначено, що контроль за створенням водоохоронних зон прибережних захисних смуг, а також за додержанням режиму використання їх територій покладено на місцеві органи державної виконавчої влади, виконавчі комітети рад, органи охорони навколишнього природного середовища. Проекти цих зон розробляються на замовлення органів водного господарства та інших спеціально уповноважених організацій за рахунок різних джерел фінансування, узгоджуються з органами охорони навколишнього природного середовища, використання земельних ресурсів, власниками землі, землекористувачами та затверджуються відповідними місцевими органами державної виконавчої влади та виконавчими комітетами рад. Межі земельних ділянок, на які розповсюджуються права будь яких фізичних чи юридичних осіб або органів місцевого самоврядування, у тому числі, зони спеціальних обмежень щодо використання земель, повинні бути визначені у відповідності до існуючих вимог. За відсутності встановлених меж земельних ділянок спеціального обмеження (меж прибережних захисних смуг) порушення або перетин таких меж є неможливим.

Відповідно до ч. 7 ст. 87 Водного кодексу України саме виконавчі комітети місцевих рад зобовязані доводити до відома населення, всіх заінтересованих організацій рішення щодо меж водоохоронних зон і прибережних смуг, а також водоохоронного режиму, який діє на цих територіях.

Таким чином, фактичні розміри і межі прибережних захисних смуг існують не в силу їх законодавчого закріплення, а для визначення, встановлення та закріплення меж прибережної захисної смуги, та як наслідок віднесення цієї території до земель водного фонду. Законодавством України передбачений відповідний порядок, який полягає у розробці відповідного проекту та виділення на його підставі земель водоохоронних зон та прибережних захисних смуг. Віднесення спірних земельних ділянок до земель прибережної захисної смуги та категорії земель водного фонду, без відповідних доказів, що підтверджували б існування таких обставин, є порушенням ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України.

Подібна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України від 22 травня 2013 року, ухваленої по цивільній справі про перегляд рішення за виключними обставинами № 6-25 цс 13.

Матеріали ж даної цивільної справи доказів того, що спірні земельні ділянки, які виділені відповідачам у власність, на час прийняття оспорюваних наказів Головним управлінням Держземагенства в Житомирській області належали до земель водного та лісового фонду, відповідно до вищезазначеного Порядку і мають інше цільове призначення не містять.

Відповідно до повідомлення № 109 від 29.01.2015, Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою ДП «Коростишівський лісгосп АПК» та матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність спірні земельні ділянки розташовані поза межах населеного пункту на території Квітневої сільської ради Коростишівського району не належать до земель лісового фонду ДП «Коростишівське лісове господарство», не накладаються на прибережну захисну смугу (а.с. 128, 143, 174, 187, 221, 231, том 1, 28, 42, том 2). Порушень встановленої прибережної захисної смуги водного об'єкту ставу, що межує зі спірними земельними ділянками відповідно до конкретно встановленого порядку при виділенні спірних земельних ділянок в судовому засіданні не встановлено та спростовано проектами землеустрою.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, … доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час апеляційного розгляду представнику позивача розяснювалося право подати докази на спростування наявних проектів землеустрою, чи заявити клопотання про призначення судової земельної експертизи, розяснено наслідки не вчинення даних дій, зважаючи на те, що лист № 135/02-12 від 26.01.2015 зазначає місце розташування спірних земельних ділянок орієнтовно, а відсутність експертизи у разі необхідності її проведення може бути підставою для відмови в позові. Від проведення відповідної експертизи на підтвердження своїх позовних вимог представник позивача заступника прокурора Житомирської області відмовився, вважаючи достатнім наявний в матеріалах справи лист Державної екологічної інспекції у Житомирській області № 135/02-12 від 26.01.2015.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог щодо визнання недійсними наказів, скасування рішень про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, повернення земельних ділянок ОСОБА_2, ОСОБА_3 та витребування із незаконного володіння ОСОБА_5 підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову в цій частині та в частині стягнення судового збору.

Щодо решти заявлених позовних вимог про повернення земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_4, то судом досліджені наявні в справі докази, в рішенні наведені мотиви їх прийняття. Рішення в цій частині ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні, з огляду на ту обставину, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не є власниками або користувачами спірних земельних ділянок, оскільки відчужили їх на користь ОСОБА_5

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 11 травня 2016 року скасувати в частині задоволених позовних вимог та стягненні судового збору, ухвалити в цій частині нове рішення. Відмовити у задоволенні позовних вимог заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави в особі Квітневої сільської ради, Житомирської обласної державної адміністрації, Дочірнього підприємства «Коростишівський лісгосп АПК», Державної екологічної інспекції у Житомирській області, Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області до Держгеокадастру у Житомирській області, Реєстраційної служби Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсними наказів, скасування рішень про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, повернення земельних ділянок.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий Судді