Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Масло С.П.,

за участю секретаря судового засідання Чміль Т.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа ОСОБА_3 про витребування майна,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 третя особа ОСОБА_3, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить витребувати у ОСОБА_2 на її користь нежитлове приміщення магазину «Топаз», який розташований по вул. Радянська, 10В у смт. Близнюки Харківської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про право власності САА №536762 від 15.03.2005 р., виданого Близнюківською селищной Радою вона є власником нежитлового приміщення магазину «Топаз», який розташований по вул. Радянська, 10В у смт.Близнюки Харківської області. 11.11.2015 р. їй стало відомо, що право власності на даний магазин в цей час зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-продажу №2-638 від 16.10.15 р., який був укладений між третьою особою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Договір був посвідчений і зареєстрований у державному реєстрі прав та обтяжень державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_4 (рішення про державну реєстрацію №25340300 від 16.10.2015 р). 19.06.2014 р. вона уклала договір іпотеки з ОСОБА_3, згідно якого будівлю магазину було передано йому в іпотеку. 08.10.2015 р. вона дізналася, що державним реєстратором реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції ОСОБА_5 згідно рішення про державну реєстрацію прав індексний номер 24500418 від 17.09.2015 р. в порушення чинного законодавства було зареєстровано право власності на будівлю магазину «Топаз» за ОСОБА_3 на підставі договору іпотеки №487 від 19.06.2014 р. З даним рішенням вона не погодилася і звернулася за захистом своїх прав до суду. Згідно постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2016 р. рішення державного реєстратора реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав індексний номер 24500418 від 17.09.2015 права власності на будівлю магазину «Топаз» за ОСОБА_3 було визнано неправомірним та скасовано. Відповідач ОСОБА_3 достовірно знаючи про те, що з рішенням державного реєстратора про реєстрацію за ним права власності на будівлю магазину вона не погодилася, будівлю магазину йому передати відмовилася та готувала документи для звернення в суд, продав спірне майно ОСОБА_6 Вказала, що угоди відбувалися без її відома, без передачі предмета договору купівлі-продажу від продавця до покупця. Вважає, що відповідач є недобросовісним набувачем, у звязку з чим просить позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували з підстав наведених у запереченні на позовну заяву.

Вислухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які особи, які беруть участь у справі посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору позики від 12.06.2014 року ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_3 у борг грошові кошти у розмірі 100 000 грн., що є еквівалентом суми 8 500 доларів США, які зобов`язалась повернути до 19.06.2015 року у тій же сумі за офіційним валютним (обмінним) курсом, встановленим на момент повернення грошових коштів.

Виконання даного зобов`язання було забезпечене укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 договором іпотеки від 19.06.2014 року, зареєстрований в реєстрі за №487, предметом якого є нежитлова будівля магазин «Топаз», загальною площею 43,3 кв.м., що знаходиться за адресою вул. Радянська, 10В у смт. Близнюки Харківської області. Вартіть предмету іпотеки становила 239670 грн.

В момент укладення договору іпотеки від 19.06.2014 року ОСОБА_1, була власником нежитлового приміщення магазину «Топаз», який розташований по вул. Радянська, 10В у смт. Близнюки Харківської області, що підтверджується оглянутим в судовому засіданні оригіналом свідоцтва про право власності САА № 536762 від 15.03.2005 року та копією цього свідоцтва, яка міститься в матеріалах справи.

25.06.2015 року на поштову адресу ОСОБА_1, яка зазначена у договорах позики та іпотеки, ОСОБА_3 була надіслана вимога про усунення порушення в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Вказана вимога була повернута на адресу ОСОБА_3 поштовим відділенням звязку без вручення адресату, у звязку з закінченням терміну зберігання.

Згідно з п. 6.1. Договору іпотеки у випадку порушення (невиконання чи неналежне виконання) Позивачкою-іпотекодавцем зобов'язань за Договором позики, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки (нежитлове приміщення магазину «Топаз») шляхом отримання як іпотекодержатель права власності на даний предмет іпотеки.

Рішенням державного реєстратора реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції ОСОБА_5 здійснено державну реєстрацію права власності на будівлю магазину "Топаз" за ОСОБА_3 на підставі договору іпотеки № 487 від 19.06.2014 року, індексний номер 24500418 від 17.09.2015 року.

16.10.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договор купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 купив нежитлову будівлю магазин «Топаз» загальною площею 43,4 кв.м., що знаходиться за адресою вул. Радянська, 10В у смт. Близнюки Харківської області.

Постановою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2016 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції Державного реєстратора прав на нерухоме майно та їх обтяжень ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_3 про скасування рішення задоволено. Скасовано рішення державного реєстратора реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції ОСОБА_5 про державну реєстрацію права власності на будівлю магазину "Топаз" за ОСОБА_3 на підставі договору іпотеки № 487 від 19.06.2014 року (індексний номер 24500418 від 17.09.2015 року). Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2016 р. набрала законної сили та на момент розгляду цієї справи не скасована.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 12.07.2016 року, яке набрало законної сили, підтверджено, що нежитлова будівля магазину «Топаз» загальною площею 43,4 кв.м., що знаходиться за адресою вул. Радянська, 10В у смт. Близнюки Харківської області вибула з фактичного володіння ОСОБА_1 Вказаним рішенням суду також встановлено, що після скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції ОСОБА_5 про державну реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на будівлю магазину "Топаз", ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повернулись у попередній стан, який існував до цієї дії, тобто ОСОБА_1 повернувся титул власника приміщення магазину «Топаз».

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участі ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд зазначає, що стаття 387 ЦК України надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Якщо є підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача, захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Виходячи з положень зазначених статей право витребувати майно із чужого незаконного володіння має лише власник цього майна.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року у справі № 6-327цс15, яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою до застосування усіма судами.

В пункті 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що відповідно до положень ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст.317, ст.319ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що зі скасуванням в судовому порядку рішення державного реєстратора реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції ОСОБА_5 про державну реєстрацію права власності на будівлю магазину "Топаз" за ОСОБА_3, останній набув статусу особи, яка не мала права відчужувати будівлю магазину "Топаз", при цьому ОСОБА_2, як набувач цього майна не знав і не міг знати на момент укладення договору купівлі-продажу від 16.10.2015 року про ці обставини, тобто відповідач по справі є добросовісним набувачем, а не недобросовісним, як на цьому наполягає позивач.

Проте, ОСОБА_1, оскаржуючи державну реєстрацію права власності на будівлю магазину "Топаз" за ОСОБА_3, тим самим заперечила факт вибуття з її володіння спірного майна за її волею. Крім того, факт вибуття з володіння позивача спірного майна поза її волею підтверджується рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 12.07.2016 року, яке набрало законної сили, в якому описуються обставини вибуття спірного майна з володіння позивача.

Суд зазначає, що наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача, однак, в даному випадку спірне нежитлове приміщення магазину «Топаз» вибуло з володіння ОСОБА_1 поза її волею, у звязку з чим, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи третьої особи, як підставу для відмови в задоволенні позову, з посиланням на те, що позивач не має права вимагати віндикації, оскільки ОСОБА_3, скориставшись наданим йому п. 6.1. Договору іпотеки та ст. 37 Закону України «Про іпотеку» правом, звернув стягнення на предмет іпотеки саме шляхом передачі йому як іпотекодержателю права власності на цей обєкт, і потім вже як власник цього майна уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_2, а не звернув стягнення на предмет іпотеки за процедурою визначеною ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Питання щодо розподілу судових витрат, суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223, 294, 296 ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 319, 321, 387, 388 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа ОСОБА_3 про витребування майна - задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 нежитлове приміщення магазину «Топаз», який розташований по вул. Радянська, 10В у смт. Близнюки Харківської області.

Стягнути з ОСОБА_2 ( мешкає за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 17 жовтня 2016 року.

Суддя С.П. Масло