Справа № 636/490/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Ганенко Т.С.,

за участю секретаря судового засідання - Філатова Д.С.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

представника Служби у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради - Алексюк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, до ОСОБА_6, третя особа: Комісія з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з вищезазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог вона зазначила, що, її донька, ОСОБА_7 перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого у них є син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

03 травня 2006 року шлюб між її донькою та відповідачем було розірвано.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 залишився проживати з матір'ю, на користь якої за рішенням суду було стягнуто аліменти на утримання сина з ОСОБА_6 до повноліття дитини, але відповідно до розрахунку заборгованості Чугуївського міськрайонного ДВС Головного територіального управління юстиції Харківської області заборгованість по аліментам станом на 20.11.2012 року становить 26618 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла. Син ОСОБА_7, її онук, залишився проживати з нею, в її сімї, де був зареєстрований з 2001 року, тобто з часу рішення суду про стягнення аліментів з батька на його утримання. Однак, як вказано вище, аліментів на ОСОБА_7 на утримання сина не отримувала, а з дня її смерті виконавче провадження було закрите у зв'язку зі смертю стягувача.

Як до смерті доньки, так і після неї, батько ОСОБА_5 ніякої уваги сину не приділяв, не цікавився станом його здоров'я, побуту, навчання, його потребами. Всі намагання з її сторони якось налагодити відносини сина з батьком ні до чого не призвели. Відповідач своєю поведінкою намагався показати, що син він зовсім не цікавиться, що дуже негативно відображалось на моральному стані її онука. Дане відношення відповідача до свого сина підтверджується характеристикою з місця навчання ОСОБА_5, довідкою сімейного лікаря, повідомленням вуличного комітету за місцем проживання онука.

На підставі вищевказаного Комісією з питань захисту прав дітей Чугуївської міської ради було прийнято висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав по відношенню до його сина ОСОБА_5

Також вона просила стягнути з ОСОБА_6 аліменти на користь на утримання ОСОБА_5 до його повноліття, оскільки вона та її чоловік не мають змоги повністю утримувати онука, а також просила стягнути аліменти за останні три роки, оскільки відповідач ніколи не надавав матеріальної допомоги а утримання сина.

Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали вимоги позовної заяви, просили її задовольнити в повному обсязі, посилаючись на вищевказане, зазначаючи, що відповідач ніколи не надавав матеріальної допомоги на утримання сина, не цікавився його життям та потребами.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просили в позові відмовити, посилаючись на те, що незважаючи на розлучення з дружиною, вони підтримували тісні зв'язки, та відповідач постійно спілкувався з сином, яким з трьох років опікувались його батьки, з якими він проживав та ходив до дитячого садка. Потім він продовжив забезпечувати сина, зібрав та водив його до школи. Також він піклувався про здоровя свого сина, та у період з 2009 по 2015 рік забезпечував його грошовими коштами на лікування на відпочинок, про його фізичний, духовний та моральний розвиток, оплачував відвідування секції по футболу, брав його на відпочинок. Також ОСОБА_5 постійно спілкувався з його братом ОСОБА_19 та відвідував його батьків, які окрім спілкування надавали йому і матеріальну допомогу. Проживаючи окремо від дитини він брав участь у його утриманні та забезпеченні речами, надавав фінансову допомогу колишній дружині ОСОБА_7 на утримання сина в зв'язку з її важкою хворобою, а після її смерті переказував кошти позивачу ОСОБА_4

Щодо виплати аліментів, він пояснив наступне. Працюючи в Чугуївській міжрайонній податковій інспекції аліменти виплачував офіційно через бухгалтерію, після скорочення штату за усною домовленістю з ОСОБА_10 Свідомого ухиляння він виконання батьківських обов'язків у нього не було, офіційно аліменти він не переказував на прохання колишньої дружини.

З лютого місяця 2015 року позивач не надає змоги спілкуватись йому з сином, так само як і його батькам.

Заяви ОСОБА_4 на засіданнях комісії у справах дітей розглядались п'ять разів, на трьох з яких був її представник, де їй було відмовлено. Рішення йому не направлялись, його було позбавлено права на оскарження останніх двох рішень комісії та взагалі запропоновано написати добровільну відмову від сина та дати згоду на позбавлення батьківських прав. Отже, він виконання батьківських обов'язків він не ухилявся, піклувався про сина, постійно брав участь у його вихованні.

Представник третьої особи у судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви, посилаючись на наявність рішення Комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 29 грудня 2015 року № 13/1, яким визнано доцільним позбавити ОСОБА_6 батьківських прав по відношенню до його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що в задоволенні позову належить відмовити виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_7, донька позивача перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого у них є син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 85 (а.с 7).

03 травня 2006 року шлюб між ОСОБА_7 та відповідачем було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 55 (а.с. 8).

Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 залишився проживати з матір'ю, на користь якої за рішенням суду було стягнуто аліменти на утримання сина з ОСОБА_6 до повноліття дитини, але відповідно до розрахунку заборгованості Чугуївського міськрайонного ДВС Головного територіального управління юстиції Харківської області заборгованість по аліментам станом на 20.11.2012 року становить 26618 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 426 (а.с. 10).

Син ОСОБА_7, її онук, залишився проживати з нею, в її сім'ї, де був зареєстрований з 2001 року, тобто з часу рішення суду про стягнення аліментів з батька на його утримання. Однак, як вказано вище, аліментів на ОСОБА_7 на утримання сина не отримувала, а з дня її смерті виконавче провадження було закрите у зв'язку зі смертю стягувача. У судовому засіданні це було підтверджено показаннями наступних свідків.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показала, що вона проживає з ОСОБА_5 в одній квартирі протягом шести років, є його тіткою, та перебуває з ним у гарних відносинах. З сім'єю ОСОБА_6 вона не спілкується, ОСОБА_6 за шість років вона бачила три рази. Він ніколи не цікавився життям ОСОБА_5, не приходив до них, щоб відвідати його, поспілкуватись, до школи на батьківські збори він не приходив жодного разу, та всіляко ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Вона сама приділяє належну увагу вихованню племінника. Також вона вважає, що ОСОБА_6 несе негативний вплив та ставить поганий приклад для ОСОБА_5, оскільки не має постійного місця проживання, офіційно не працює, іноді зловживає спиртними напоями. Вони ніколи не перешкоджали спілкуванню ОСОБА_5 з батьком або його батьками.

Свідок ОСОБА_12, яка є класним керівником ОСОБА_5, показала, що батько ОСОБА_5 декілька разів у 2016 році приходив до школи та питав ОСОБА_5, два рази сина в школі не заставав.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показав, що він був чоловіком ОСОБА_7 з 2008 року та є вітчимом ОСОБА_5. ОСОБА_5 ніколи не забороняти зустрічатись з батьком, відносини завжди були нормальними, відкритими, вони їздили раз на рибалку, на відпочинок на природу. Аліменти ОСОБА_6 не сплачував, через що неодноразово були написані заяви щодо його розшуку у зв'язку з виниклою заборгованістю. На теперішній час він кожного місяця перераховує матеріальну допомогу на утримання ОСОБА_5, продовжує допомагати йому.

Але, також судом встановлено, що відповідач забезпечував сина, зібрав та водив його до школи. Також ОСОБА_6 піклувався про здоров'я сина, та у період з 2009 по 2015 рік забезпечував його грошовими коштами на лікування на відпочинок, про його фізичний, духовний та моральний розвиток, оплачував відвідування секції по футболу, брав його на відпочинок (а.с. 49-64). Також ОСОБА_5 постійно спілкувався з братом позивача ОСОБА_19 та відвідував його батьків, які окрім спілкування надавали йому і матеріальну допомогу. Проживаючи окремо від дитини позивач брав участь у його утриманні та забезпеченні речами, надавав фінансову допомогу колишній дружині ОСОБА_7 на утримання сина в зв'язку з її важкою хворобою, а після її смерті переказував кошти позивачу ОСОБА_4 (а.с. 65-76). Це було підтверджено показаннями наступних свідків.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показала, що вона з 1982 року є сусідкою ОСОБА_6, проживає з ними на одному поверсі. Знає дану сім'ю з позитивної сторони. Коли ОСОБА_6 одружився, то спочатку вони з дружиною проживали у ОСОБА_4, потім у ОСОБА_6. До двох років ОСОБА_5 проживав у ОСОБА_6, вони водили його до дитячого садка, потім проводжали та водили його до школи. Після смерті ОСОБА_10, ОСОБА_5 приходив до ОСОБА_6, неодноразово бачила його разом з батьком, що продовжувалось до 2015 року.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показала, що стала свідком того, як ОСОБА_5 умовляв свою бабусю, ОСОБА_17, щоб вона умовила свого сина, тобто його батька дати згоду на добровільне позбавлення батьківських прав відносно нього. Він мотивував це тим, що в опікунській раді йому повідомили, що в разі позбавлення батька батьківських прав він буде отримувати більшу пенсію та зможе перетинати кордон України в будь-який час, без довіреності від батька. ОСОБА_17 дуже негативно сприйняла цю заяву, і відмовилась від цього.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні показала, що вона є другою дружиною ОСОБА_6, який має від першого шлюбу сина ОСОБА_5, 1999 року народження. У 2006 році ОСОБА_6 розірвав шлюб з ОСОБА_10, яка померла у 2012 році. Ще за життя першої дружини ОСОБА_10 - ОСОБА_6 опікувався сином не зважаючи на розірвання шлюбу, піклувався про його здоров'я та оплачував витрати в дитячій лікарні м. Харкова та санаторії м. Євпаторія. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов»язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов'язків по вихованню, а також встановити , що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише наявності в діях батьків вини. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не є особою, який злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачем не доведено, що поведінка відповідача - ОСОБА_6 відносно його неповнолітнього сина - ОСОБА_5, є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов'язками. У відповідності до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, ґрунтуючись на виз вказаному,суд не знаходить підстав для позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав по відношенню до його сина ОСОБА_5, 1999 року народження.

Щодо стягнення аліментів на користь та на утримання неповнолітнього ОСОБА_5, у розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісячно до його повноліття, стягнення аліментів на користь та на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 за останні три роки, тобто з лютого 2013 року у розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно, суд вважає неможливим стягнення аліментів на користь неповнолітньої особи, а також позовну заяву було заявлено ОСОБА_4 яка є бабусею неповнолітнього ОСОБА_5, не є його офіційним опікуном, тому є неналежним позивачем і не може звертатись до суду з приводу стягнення аліментів, так як не є стороною відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Також, відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Свідомого ухилення від виконання ОСОБА_18 своїх батьківських обов'язків судом не встановлено, прямої відмови від утримання сина відповідач не заявляв, а заходів щодо одержання аліментів в законному порядку не вживала ані ОСОБА_7, ані ОСОБА_4, після її смерті, доказів до суду з вищезазначеного не подала.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 12, 209, 212, 214-216 ЦПК України, ст.ст. 150, 164-166, 191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, до ОСОБА_6, третя особа: Комісія з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_5, стягнення аліментів на користь та на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, у розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісячно до його повноліття, стягнення аліментів на користь та на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 за останні три роки, тобто з лютого 2013 року у розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -