Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2529/16-ц

Номер провадження: 2/511/1102/16

21 грудня 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

при секретарі Півоваров В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Одеської області, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок та господарчі споруди по праву спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1В звернулася до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 міської ради Одеської області та просить суд визнати за нею право власності по праву спадкування за законом на житловий будинок та господарчі споруди, розташовані по вул..Орджонікідзе, 85, м.Роздільна Одеської області, що складаються з: «А» - житловий будинок загальною площею 70,80 кв.м., в тому числі житловою 42,20 кв.м., «Б» - літня кухня, «В» - альтанка та «Г» - душ, що належали ОСОБА_5, який помер 05.05.2016 року. Позов мотивований тим, що позивачка прийняла спадщину шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, який спадкодавець за життя не отримав.

Позивачка ОСОБА_1 надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність, треті особи позов визнали, також надали суду письмові заяви про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Одеської області позовні вимоги визнав, просив розглядати справу у його відсутність. Визнання позову мотивував тим, що спірний житловий будинок та господарчі споруди збудовані на відведеній для цієї мети земельній ділянці, отримано дозвіл на проведення будівельних робіт, ОСОБА_6 від 09.12.1976р. введено будинок в експлуатацію. Рішенням виконкому ОСОБА_2 міської ради від 14.07.2008р. №101 визнано право власності на всі обєкти, що розташовані на цій земельній ділянці, в тому числі і альтанку, побудовану у 2000р. Таким чином, ОСОБА_2 міська рада заперечень щодо задоволення позову не має.

Розглянувши матеріали справи, оглянувши копію спадкової справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 05 травня 2016 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №451485, виданого 05.05.2016 ОСОБА_2 районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 275 (а.с.7).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: м.Роздільна Одеської області, вул..Орджонікідзе, 85.

Факт володіння ОСОБА_5 вказаним житловим будинком з господарськими спорудами по праву власності підтверджується Договором по надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 06.10.1972р., укладеним на підставі рішення виконкому №20 від 27.09.1972р. про відвід земельної ділянки між виконкомом міської Ради депутатів трудящих м.Роздільна та ОСОБА_5 про надання останньому на праві безстрокового користування земельної ділянки по вул..Орджонікідзе в м.Роздільна площею 600 кв.м під забудову одноповерхового житлового будинку площею 41,80 кв.м. (а.с.8-9); ОСОБА_6 від 06.10.1972р. про відвід земельної ділянки по вул..Орджонікідзе в м.Роздільна забудовнику ОСОБА_5Ю.(а.с.14); зобовязанням ОСОБА_5 від 06.10.1972р. огородити садибу парканом та посадити фруктовий сад (а.с.10); Дозволом, наданим Відділом комунального господарства виконкому, на проведення будівельних робіт на земельній ділянці, дійсним до жовтня 1975р., згідно затвердженого проекту жилого будинку (а.с.11-13); Планом земельної ділянки по вул..Орджонікідзе,85 від 15.09.1976р., згідно якого на земельній ділянці розташований А- житловий будинок загальною площею 71,70 кв.м, житловою 43,10 кв.м, Б сарай, І мощення, №1-2-3 паркани (а.с.15-17); ОСОБА_6 прийомки індивідуального домоволодіння по вул..Орджонікідзе, 85 м.Роздільна, належного ОСОБА_5, затвердженим рішенням виконкому Ради депутатів трудящих Роздільнянського району від 09.07.1977р. (а.с.18-19); Рішенням виконкому ОСОБА_2 міської ради №101 від 14.07.2008р. про оформлення права власності на житловий будинок, літню кухню, альтанку, душ, що знаходиться за адресою: м.Роздільна, вул..Орджонікідзе, 85 за ОСОБА_5 (а.с.25).

Документом, який засвідчує відповідність вказаного житлового будинку, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил також є технічний паспорт від 17.06.2008р., виготовлений КП «Одеське МБТІ та РОН», згідно якого житловий будинок, що розташований в м.Роздільна Одеської області, вул.Орджонікідзе, 85 рахується за ОСОБА_5 Будинок під літ. «А» побудований у 1976 році, складається з веранди площею 8.90 кв.м, ванної площею 5.80 кв.м, коридору площею 5.50 кв.м, трьох житлових кімнат площами 19.10 кв.м, 11.30 кв.м та 11.80 кв.м, кухні площею 8.40 кв.м, загальною площею 70.80 кв.м, житловою 42.20 кв.м, господарські споруди: літ. «Б» - літня кухня 1976 року забудови, літ «В» альтанка 2000 року забудови, літ «Г» - душ 1976 року забудови. (а.с.20-23).

Згідно повідомлення субєкта господарювання ФОП ОСОБА_7 від 10.11.2016 №266 житловий будинок по вул. Горіхова (бувша Орджонікідзе), 85 м.Роздільна Одеської області належить ОСОБА_5 на підставі Договору по надання у безстрокове користування земельної ділянки від 06.10.1972р. №3058 та зареєстровано у БТІ в книзі №16 на стор.143, та ОСОБА_6 прийому-передачі індивідуального будівництва від 09.07.1977р. №6. Згідно технічної характеристики житлового будинку та господарських будівель станом на 10.11.2016: літ «А» - житловий будинок, загальною площею 70.80 кв.м, житловою - 42.20 кв.м, «а» - веранда, «Б» - літня кухня, «В» - альтанка, «Г»№ - душ. Фактична загальна та житлова площа не співпадають з площею, вказаною у ОСОБА_6 прийому-передачі у звязку з тим, що була знесена пічка та грубка, що не відноситься до самочинної реконструкції згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 №127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за №582/5773 (із змінами та доповненнями, внесеними наказом Держжитлокомунгоспу України) та п.3.2.про порядок проведення обмірювальних робіт. Самочинні забудови, реконструкції тощо відсутні (а.с.24).

Таким чином, спірний житловий будинок був побудований ОСОБА_5 на виділеній для цього земельній ділянці на підставі отриманого в установленому порядку дозволу й прийнятий в експлуатацію.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Судом встановлено, що спірний житловий будинок був збудований у 1976 році.

У 1976 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до пяти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року.

Згідно з пунктами 6, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції).

Зокрема, за пунктом 10 цього переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, збудований після видання Указу від 26 серпня 1948 року, є затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію.

Таким чином, з моменту затвердження виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акта державної комісії про прийняття збудованого громадянином у 1976 році житлового будинку цей громадянин набув статусу власника житлового будинку, і будинок не був самовільним будівництвом у розумінні діючої на той час статті 105 ЦК Української РСР.

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: м.Роздільна Одеської області, вул.Орджонікідзе, 85 від 02.11.2016 ринкова вартість житлового будинку без ПДВ складає 72 260 грн. (а.с.38).

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої.

Спадкуванням, згідно ст.1216 ЦК України, є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_5 не склав заповіт (а.с.78), тому має місце спадкування за законом.

Спадкоємцем першої черги відповідно до положень ст..1261 ЦК України є діти спадкодавця, чоловік (дружина), який його пережив, та батьки.

Позивачка ОСОБА_1 є дружиною померлого, що підтверджується копією свідоцтва по одруження, виданого 24.06.1961р. Іллічівським РВ ЗАГС м.Одеса, актовий запис №;1136 (а.с.26), і спадкоємцем першої черги.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняла його дружина позивачка ОСОБА_1, яка 02.06.2016р. звернулась з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса ОСОБА_6, заведено спадкову справу №92/2016 щодо майна померлого (а.с.75,76).

Діти померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовились від прийняття спадщини (а.с.75,76).

Листом від 08.11.2016 року нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва по право на спадщину у звязку з відсутності правовстановлюючих документів на будинок і рекомендував звернутись до суду (а.с.81).

Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Вказані обставини вимусили позивачку звернутись до суду.

На час розгляду справи в суді право ОСОБА_1 на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 ніким не оспорюється.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На момент смерті спадкодавця цей будинок був повністю збудований і прийнятий в експлуатацію, проте спадкоємець позивачка ОСОБА_1 не може оформити належне їй право власності на вказаний будинок в порядку спадкування відповідно до вимог закону з тих підстав, що реєстрація права власності на будинок відсутня, тому суд дійшов до висновку про те, що спірний житловий будинок є обєктом права власності, а також про наявність правових підстав для визнання за спадкоємцем права власності на цей будинок у порядку спадкування.

Судові витрати позивачем сплачено при зверненні з позовом до суду у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, ст.ст.1217,1218,1222, 1223,1261,1268,1269,1296,1297 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності по праву спадкування за законом на житловий будинок та господарчі споруди, розташовані по адресу: вул.Орджонікідзе, 85, м.Роздільна Одеської області, що складаються з: «А» - житловий будинок загальною площею 70,80 кв.м., в тому числі житловою 42,20 кв.м., «Б» - літня кухня, «В» - альтанка та «Г» - душ, після смерті ОСОБА_5, померлого 05.05.2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. В. Бобровська