Справа № 441/1691/16-ц
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

"26" грудня 2016 р. суддя Городоцького районного суду Львівської області Ференц О.І., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, Підгайчиківська сільська рада Золочівського району Львівської області, Золочівська нотаріальна контора про визнання заповіту, -

В С Т А Н О В И В :

02.12.2016р. позивач звернулася до суду із даним позовом, покликаючись на те, що 10.06.2016 року померла її сестра ОСОБА_4. Покійна проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із своїм племінником, сином позивачки ОСОБА_3, який доглядав її, забезпечував належне медичне обслуговування, харчування, та утримував в належному стані будинковолодіння, обробляв землю, вів господарство за вказаною адресою. Після смерті ОСОБА_4 він за свої кошти її похоронив та справив поминки.

Вказує, що відповідач - їхній рідний брат ОСОБА_2 нічим не допомагав її сестрі за життя, матеріально не підтримував, а лише приїжджав як правило один-два рази на рік ненадовго та їхав геть. При цьому міг викрикувати образи в сторону сина позивачки ОСОБА_3 виганяючи з подвіря її внука тощо. Вказані обставини можуть підтвердити, зокрема, її син та сусіди: ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Відчуваючи неминуче наближення своєї смерті, бачучи відповідальне, доброзичливе відношення з її боку, та з боку її сина, доглядав за нею, та напевне, відчуваючи докори сумління, ОСОБА_4 вирішила довіритися її синові ОСОБА_3, про те, що вона поставилася несправедливо, щодо нього та сестри ОСОБА_1 Вона повідомила, що відповідач ОСОБА_2, скориставшись складними обставинами у житті позивачки ОСОБА_1 перебувала у важкому стані після перенесеної операції (госпіталізована 05.04.2002р. виписана 19.04.2002 р.), а ОСОБА_3 займався її реабілітацією у післяопераційний період, та застосувавши щодо ОСОБА_4 психологічний тиск та обман, мовляв позивачка «все одно довго не проживе після такої операції», відповідач змусив у травні 2002 року підписати її заповіт про те, що після смерті ОСОБА_4 все належне їй майно перейде до нього. Крім того розповіла, що з моменту підписання цього заповіту її брат ОСОБА_2 не цікавився її здоровям, матеріальним становищем, не купував їй одягу, харчів і головне ліків, навпаки коли приїжджав то лише з метою переконатися що з заповітом нічого не змінилося, міг обмовити позивачку та її сина, плів інтриги, а розмови про можливість зміни заповіту уникав, переводячи розмову на інше та їхав по своїх справах. Побоюючись погроз та помсти з боку відповідача, не маючи можливості самостійно рухатися внаслідок хвороби, відчуваючи страждання та депресію за несправедливий заповіт на користь відповідача перед рідними вона мовчала про це майже до самої своєї смерті.

Зазначає, що розказавши про це ОСОБА_4 вказала, де сховані її папери і просила вибачити її, викрити вчинок брата та виправити цю несправедливість у відношенні до сестри та племінника. Після похорону ОСОБА_4 вона з сином звернулися до Підгайчиківської сільської ради Золочівського району Львівської області, котра видала довідку про те, що ОСОБА_3, дійсно проживав разом із покійною тіткою, вів із нею спільне господарство, здійснював постійний догляд та після смерті оплатив похорон власним коштом. Інша довідка від 06.09.2016 р. № 398, видана Підгайчиківською сільською радою Золочівського району Львівської області підтвердила факт наявності згаданого заповіту на користь ОСОБА_2, який був посвідчений 15.05.2002р. посадовими особами Підгайчиківської сільської ради Золочівського району Львівської області за №31. Відповідач умисно ухилявся від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, хоча повинен був усвідомлювати свій обовязок, мав можливість його виконувати, але не вчиняв необхідних дій. Спадкодавець ОСОБА_4 через похилий вік та хворобу перебувала у безпорадному стані, вона не могла самостійно пересуватися, забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування. Відповідач також не піклувався будинковолодінням, землею, що належали покійній ОСОБА_4, та на її переконання, здійснював психологічний тиск щодо неї до та під час складання заповіту, щоб отримати її майно.

Просить суд постановити рішення, яким визнати недійсним заповіт ОСОБА_4, яка померла 10.06.2016р. на користь ОСОБА_2 посвідчений 15.05.2002р. посадовими особами Підгайчиківської сільської ради Золочівського району Львівської області зареєстрованого за №31. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Під час попереднього судового засідання вирішити питання про: витребування із Підгайчиківської сільської ради Золочівського району Львівської області копію заповіту, складеного ОСОБА_4 на імя ОСОБА_2; виклику до суду свідків : ОСОБА_5 та ОСОБА_7

Подана заява за формою та змістом відповідає вимогам ст.ст.119, 120 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.11, 122 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відкрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, Підгайчиківська сільська рада Золочівського району Львівської області, Золочівська нотаріальна контора про визнання заповіту

Призначити попереднє судове засідання в приміщенні Городоцького районного суду Львівської області на 15:00 год. 25.01.2017р., куди викликати сторони та свідків, .

На підставі ст.127 ЦПК України копію даної ухвали разом з копіями позовної заяви і доданих до неї матеріалів надіслати третім особам ОСОБА_3, Підгайчиківська сільська рада Золочівського району Львівської області, Золочівська нотаріальна контора яким розяснити, що відповідно до вимог ст.128 ЦПК України вони мають право подати до суду письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються.

Розяснити заявнику та заінтересованій особі, що відповідно до вимог ст.131 ЦПК України вони зобовязані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності у встановлений законом строк і порядок, а в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Ференц