Справа №538/349/16-ц
Провадження по справі №2/538/184/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Хоменко О.А.

при секретарі Дробот О.П.

за участю сторін: позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця, Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації і спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Лохвицький районний суд до ОСОБА_2 із позовом прохаючи визнати інформацію поширену відносно нього та його родини недостовірною і такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію, котра організована та розміщена за усним розпорядженням ОСОБА_2 в статті "Генплан s голос сумління" від 03 березня 2015 року за допомогою електоронного ЗМІ на файлах сайту Лохвицької міської ради: рубрика "Новини міста", рубрика "Наше місто" та у друкованому ЗМІ в Лохвицькій районній газеті "Зоря" за № 17 (11079), визнати інформацію поширену відносно нього та його родини недостовірною і такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію, котра особисто виконана ОСОБА_2 та яка організована до друку і розповсюджена ним від 01 липня 2015 року у статтях під назвою "Відкрите звернення до керівників держави" на сторінках Лохвицької районної газети "Зоря" за № 49 (11111), "У пошуках верховенства закону або хто стоїть на заваді наповнення міського гаманця" на сторінці ЗМІ "Лохвицька газета" виконкому міської ради за № 1 (1) та зобов"язати ОСОБА_2 не пізніше наступного дня від набрання рішення законної сили спростувати зазначену інформацію шляхом письмового звернення до Лохвицької міської ради та Лохвицькій районній газеті "Зоря" та стягнути із ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду в розмірі 45000 (сорок п"ять тисяч) грн. та судові витрати (судовий збір та банківські послуги) в розмірі 4474 (чотири тисячі чотириста сімдесят чотири) грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, пояснивши суду, що в Лохвицькій районній газеті "Зоря" від 03.03.2015 року та на файлах сайту Лохвицької міської ради у рубриках "Новини міста" та "Наше місто" опублікована стаття "Генплан s голос сумління". На думку позивача інформація поширена відносно нього та його родини за усним розпорядженням ОСОБА_2 є недостовірною і такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію. Позивач вважає, що це, зокрема, інформація "Родина правозахисника та небайдужої людини ОСОБА_1 теж успішно "торпедує" центральну частину Лохвиці. Громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 протягом 2004-2009 років було надано дозволи на переобладнання їх власних квартир під офісне приміщення по вул. Шевченка, 5 та магазин по вул. Леніна, 4."

Для того, щоб ці об"єкти стали більш комерційно привабливими їх власники здійснили добудову на комунальних землях міста. Але не оформили належним чином своє право користування земельними ділянками.

Також, у власності небайдужого пана ОСОБА_1 є частина приміщення по вул.

Перемоги, 17. Там успішно працює пивбар. Та економний правозахисник не оформляє право оренди землі.

Майже десятиліття родина не сплачує за оренду землі під усім цим майном. Тільки за останні чотири роки сума боргу складає близько 100 тис. грн.

Також, позивач суду пояснив, що інформація поширена відносно нього та його родини, яка особисто виконана ОСОБА_2 та організована до друку і розповсюджена ним від 01 липня 2015 року у статтях під назвою "Відкрите звернення до керівників держави" на сторінках Лохвицької районної газети "Зоря" за № 49 (11111), "У пошуках верховенства закону або хто стоїть на заваді наповнення міського гаманця" на сторінках ЗМІ "Лохвицька газета" виконкому міської ради за № 1(1), а саме те, що "На території міста ведуть свою підприємницьку діяльність деякі фізичні та юридичні особи, які злісно ухиляються від норм чинного законодавства, не оформляють своє право оренди землі та відповідно не сплачують орендну плату. Всі ці недонадходження складають половину нинішнього бюджету. Це... Громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (сини колишнього заступника прокурора Полтавської області та голови Партії регіонів у Лохвицькому районі) протягом 2004-2009 років було надано дозволи на переобладнання їх власних квартир під офісне приміщення по вул. Шевченка 5 та магазин по вул. Леніна 4 в м. Лохвиця.

Та для того, щоб ці об"єкти стали більш комерційно привабливими їх власники здійснили добудову на землях комунальної власності територіальної громади в м. Лохвиця при цьому не оформили належним чином своє право користування земельними ділянками. Також у пана ОСОБА_5 є частина приміщення по вул. Перемоги 17, де ведеться підприємницька діяльність і теж не оформлено право оренди землі.

Відповідно орендна плата під всім цим майном не сплачувалась багато років, а це близько 100 тис. грн. Для міського бюджету це значні надходження" є недостовірною і такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію його та його родини.

Відповідач вимоги позовної заяви не визнав, а поширену інформацію вважає оціночним судженням і просив суд повністю відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Треті особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просили суд задоволити позов повністю.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У відповідності до вимог ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

В ст. 68 Конституції України визначено, що кожен зобов"язаний неухильно додержуватися Конституції та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Судом встановлено, що 03.03.2015 року на файлах Лохвицької міської ради в рубриках "Новини міста" та "Наше місто", Лохвицькій районній газеті "Зоря" була розміщена стаття заступника міського голови ОСОБА_6 під назвою "Генплан s голос сумління". Суд фіксує, що в даних аналогічних публікаціях маються вислови, на які вказує позивач і які на його думку являються недостовірними і такими, що принижують честь, гідність та ділову репутацію його та його родини.

Статтею 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім"ї недостовірної інформації має право на відповідь, а також не спростування цієї інформації.

Згідно ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутись до суду з позовом про захист гідності та честі.

В судовому засіданні позивач не надав суду доказів про те, що в дійсності інформація розміщена в Лохвицькій районній газеті "Зоря" за № 17 в статті "Генплан s голос сумління" за підписом заступника міського голови ОСОБА_6 та інформація розміщена на файлах сайту Лохвицької міської ради у рубриках "Новини міста" та "Наше місто" випуск № 25 організована була та розміщена за усним розпорядженням відповідача ОСОБА_2

Суд вважає, що це являється суб"єктивною думкою позивача і тому підстав для задоволення даної позовної вимоги немає і тому необхідно відмовити позивачу у задоволенні вказаної позовної вимоги.

Судом встановлено, що 01 липня 2015 року в Лохвицькій районній газеті "Зоря" за № 49 була розміщена стаття "Відкрите звернення до керівників держави" міського голови ОСОБА_2, також на сторінці ЗМІ "Лохвицька газета" виконкому міської ради за № 1 (1) була розміщена стаття "У пошуках верховенства закону або хто стоїть на заваді наповнення міського гаманця" міського голови ОСОБА_2.

Суд фіксує, що в даних публікаціях маються вислови на які вказує позивач і які на його думку не відповідають дійсності і такими, що принижують честь, гідність та ділову репутацію його та його родини та наносить їм моральної шкоди.

В пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", зазначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з"ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночними судженням.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У свою чергу частиною першою статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Відповідно до ст. 277 ЦК Украни негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (принцип презумпції добропорядності).

За змістом вищенаведених норм недостовірною інформацією вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомомсті про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій, яка на думку позивача порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Суд вважає, що відповідачем була поширена негативна інформація, яка містить посилання на конкретні обставини та має фактичний характер, оскільки у висновках "На території міста ведуть свою підприємницьку діяльність деякі фізичні та юридичні особи, які злісно ухиляються від норм чинного законодавства, не оформляють своє право оренди землі та відповідно не сплачують орендну плату. Всі ці недонадходження складають половину міського бюджету. Це... Громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (сини колишнього заступника прокурора Полтавської області та голови Партії регіонів у Лохвицькому районі) протягом 2004-2009 років було надано дозволи на переобладнання їх власних квартир під офісне приміщення по вул. Шевченка 5 та магазин по вул. Леніна 4 в м. Лохвиця.

Та для того, щоб ці об"єкти стали більш комерційно привабливими, їх власники здійснили добудову на землях комунальної власності територіальної громади в м. Лохвиця, при цьому не оформили належним чином своє право користування земельними ділянками.

Також у власності пана ОСОБА_5 є частина приміщення по вул. Перемоги 17, де ведеться підприємницька діяльність і теж не оформлено право оренди землі.

Відповідно орендна плата під всім цим майном не сплачувалася багато років, а це близько 100 тис. грн. Для міського бюджету це значні надходження". Йде мова про конкретні дії відповідача.

Зібраними по справі докази доводиться, що позивач не являється приватним суб"єктом підприємницької діяльності і взагалі власником приміщень по вул. Перемоги 17 являється ВАТ національна акціонерна страхова компанія "Оранта".

Сини позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як підприємці не зобов"язані сплачувати ні податок, ні орендну плату на землю, так як вони вчасно сплачували за прибудинкову територію як співвласники багатоквартирного об"єкту нерухомості. Позивач також не повинен сплачувати орендну плату, так як в його особистій власності немає нерухомості по вул. Перемоги 17, яка б використовувалась ним у підприємницьких цілях.

Аналізуючи зазначені висновки суд приходить до висновку, що вони містять конкретну інформацію щодо дій позивача та його родини, які на думку відповідача злісно ухиляються від норм чинного законодавства, не оформляють своє право оренди землі та, відповідно, не сплачують орендну плату і що це для міського бюджету являється значними надходженнями.

Оскільки зазначені дії позивача ОСОБА_1 та його родини можна перевірити їх відповідності дійсності, в тому числі шляхом отримання відповідної інформації з компетентних органів чи рішення суду стосовно доведеності вини в злісному ухиленні від норм чинного законодавства, тобто зазначена інформація може бути піддана перевірці на правдивість то суд вважає таку інформацію не оціночними судженнями, а фактичною негативною інформацією.

У частині 1 статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частина 3 статті 23 ЦК України закріпила, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, суд з урахуванням характеру та способу поширення недостовірної інформації, її впливу на ділову репутацію позивача та його родини, беручи до уваги засади співмірності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне визначити її в розмірі 1000 грн.

Враховуючи, що висловлювання відповідача ОСОБА_2 стосовно дій позивача ОСОБА_1 та його родини опублікована на сторінках Лохвицької районної газети "Зоря" за № 49 під заголовком "Відкрите звернення до керівників держави" та на сторінках ЗМІ "Лохвицька газета" виконкому міської ради за № 1 під заголовком "У пошуках верховенства закону або хто стоїть на заваді поповнення міського гаманця" суд вважає обгрунтованим обраним позивачем спосіб спростування інформації.

Позивач просить стягнути із ОСОБА_2 на його користь судові витрати (судовий збір та банківські послуги) в розмірі 4474 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов"язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат пов"язаних із розглядом судової справи банківські послуги не належать.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-216, 218, 294 ЦПК України, ст. ст. 23, 277, 297, 1167 ЦК

України, Конвенцією про захист прав і основ свобод людини, ст. ст. 19, 34, 56, 68 Конституції України, постановою Пленуму Верховного Суду від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", суд,

р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати недостовірною інформацію відносно ОСОБА_1 та його родини, поширену ОСОБА_2 01 липня 2015 року у статтях під назвою: "Відкрите звернення до керівників держави" на сторінках Лохвицької районної газети "Зоря" за № 49 (11111) та "У пошуках верховенства закону або хто стоїть на заваді наповнення міського гаманця" на сторінці ЗМІ "Лохвицька газета" виконкому міської ради за № 1 (1).

Зобов"язати ОСОБА_2 не пізніше наступного від набрання рішення по даній справі законної сили спростувати зазначену інформацію шляхом письмового звернення до Лохвицької міської ради та Лохвицької районної газети "Зоря" з подальшим опублікуванням даними юридичними особами наступного змісту: "Я, ОСОБА_2, у статтях: "Відкрите звернення до керівників держави" та "У пошуках верховенства закону або хто стоїть на заваді наповнення міського гаманця" офіційно спростовую в даних статтях поширену частину змісту недостовірної інформації, що стосується родини ОСОБА_1 і заявляю, що:

"На території міста дійсно ведуть свою підприємницьку діяльність деякі фізичні та юридичні особи, які злісно ухиляються від норм чинного законодавства, не оформляють своє право оренди землі та відповідно не сплачують орендну плату але до їх числа ні ОСОБА_1, ні його сини: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не відносяться.

Громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (сини колишнього заступника прокурора Полтавської області та голови Партії регіонів у Лохвицькому районі) протягом 2004-2009 років Лохвицькою міською радою було на законних підставах надано дозволи на переобладнання їх власних квартир під офісне приміщення по вул. Шевченка, 5 та магазин по вул. Леніна, 4 і згідно діючого законодавства вони правомірно користуються земельними ділянками прибудинкової території.

Також у власності ОСОБА_1 не мається приміщення по вул. Перемоги, 17 де працює пивбар і він особисто не зобов"язаний був оформляти право користування земелею та сплачувати орендну плату під цим об"єктом нерухомості, який належить Страховій компанії "Оранта".

Його сини вчасно сплачують за користування земельними ділянками прибудинкової території під нерухомим майном і не мають заборгованості перед КП "Лохвиця".

Відповідно орендна плата під всім цим майном в сумі близько 100 тис. грн. родиною ОСОБА_1 не повинна була сплачуватися на протязі наведених років, так як спеціалістами Лохвицької міської ради вона не підтверджувалась необхідними правовстановлюючими документами".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 45,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_7