У х в а л а

іменем україни

20 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Закропивного О.В., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, треті особи: публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», приватний нотаріус Ковганич Алла Вікторівна, про визнання недійсними результатів електронних торгів з реалізації нерухомого майна, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 29 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив:

- визнати недійсними проведення електронних торгів від 14 листопада 2014 року з реалізації арештованого майна, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_1 в системі «СЕТАМ»;

- визнати недійсним протокол від 14 листопада 2014 року № 10964 про проведення електронних торгів від 14 листопада 2014 року з реалізації арештованого майна, а саме вказаної вище квартири;

- визнати недійсним акт про реалізацію предмета іпотеки, виданий державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції 02 грудня 2014 року.

- скасувати свідоцтво про належність на праві власності трикімнатної квартири АДРЕСА_1, виданого 08 грудня 2014 року ОСОБА_4 і завірене приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Ковганич А.В.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що 14 листопада 2014 року державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (далі - ДП «Інформаційний центр» МУЮ) з реалізації арештованого майна були проведені електронні торги з реалізації належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що під час проведення прилюдних торгів та реалізації вказаного майна було порушено норми чинного законодавства, а саме його як власника квартири, виставленої на електронні торги, не було повідомлено про початкову ціну реалізації майна, не було повідомлено про їх проведення, крім того, на час проведення електронних торгів шестимісячний строк дії експертної оцінки майна закінчився, реальна ринкова вартість майна, яке реалізоване на електронних торгах занижена вдвічі, а договір купівлі-продажу спірної квартири оформлений у вигляді протоколу електронних торгів, у зв'язку із чим позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 16 жовтня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсними проведення електронних торгів від 14 листопада 2014 року з реалізації арештованого майна, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_1 в системі «СЕТАМ».

Визнано недійсним протокол № 10964 від 14 листопада 2014 року про проведення електронних торгів від 14 листопада 2014 року з реалізації арештованого майна, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_1 в системі «СЕТАМ».

Визнано недійсним акт про реалізацію предмета іпотеки, виданий державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції 02 грудня 2014 року.

Скасовано свідоцтво про належність на праві власності трикімнатної квартири АДРЕСА_1, виданого 08 грудня 2014 року ОСОБА_4 і завірене приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Ковганич А.В.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 29 січня 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 задоволено, рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 16 жовтня 2015 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення ОСОБА_4 на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що оскільки прилюдні торги з реалізації майна проведені за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність, суд дійшов висновку, що зазначена обставина є порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому за правилами статей 203, 215 ЦК України такі торги є недійсними.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що зазначені ним порушення вплинули на результат електронних торгів, з огляду на їх проведення більше ніж через 6 місяців з моменту підписання звіту про оцінку реалізованого майна, як і не надано доказів того, що вартість реалізованого майна занижена вдвічі, у зв'язку із чим дійшов висновку, що права і законні інтереси позивача порушені не були.

Колегія суддів касаційного суду вважає, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалене із дотриманням норм матеріального і процесуального права з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 15 жовтня 2007 року між відкритим акціонерним товариство «РайффайзенБанк Аваль» (далі - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «РайффайзенБанк Аваль»), та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 255 000 грн зі сплатою 13,500 % річних та з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 14 жовтня 2017 року (а. с. 177-179).

На забезпечення належного виконання позивачем умов вищезазначеного кредитного договору, 15 жовтня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 (а. с. 49-50). Заставна вартість предмета іпотеки - 357 240 грн.

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 05 серпня 2011 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором у розмірі 394 377 грн 65 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а. с. 78).

24 грудня 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції (далі - ВДВС Тульчинського РУЮ) із заявою про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення та 06 лютого 2014 року накладено арешт на вказану вище квартиру (а. с. 46, 61-64).

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8, за замовленням ВДВС Тульчинського РУЮ, проведено оцінку спірного нерухомого майна та 20 березня 2014 року складено звіт про визначення його ринкової вартості у сумі 288 815 грн. (а. с. 52).

22 квітня 2014 року рецензентом ОСОБА_9, за зверненням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» проведено рецензування звіту про незалежну оцінку спірної квартиру та підтверджено ринкову вартість спірної квартири в сумі 288 815 грн. (а. с. 58-60).

07 серпня та 25 вересня 2015 року ДП «Інформаційний центр» МУЮ проведено електронні торги, які не відбулись (а. с. 196 ,197).

14 листопада 2015 року ДП «Інформаційний центр» МУЮ проведено електронні торги, які відповідно до протоколу № 10964, відбулись (а .с. 54-57).

02 грудня 2015 року державним виконавцем видано акт про реалізацію предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1(а. с. 205, 206).

08 грудня 2014 року ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на вказану вище квартиру (а. с. 207).

З урахуванням норм ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням.

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Згідно із частиною першою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до частини п'ятої статті 58 вказаного Закону звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

На момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Проведення переоцінок (уцінок) спірного майна державним виконавцем у зв'язку з тим, що прилюдні торги не відбулися, не може вважатися новою оцінкою у розумінні положень частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на зазначене можна зробити висновок про те, що проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15 та від 29 червня 2016 року у справі № 6-547цс16, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що відповідно до протоколу № 10964 проведення електронних торгів, торги розпочались 14 листопада 2014 року о 09 год. зі стартової ціни 158 848 грн 25 коп., а закінчились о 20:44 год. за ціною продажу 333 581 грн 60 коп., у зв'язку із чим суд дійшов обґрунтованого висновку, що вартість реалізованого нерухомого майна підвищилась удвічі та перевищила вартість, визначену у звіті про ринкову вартість цього майна у розмірі 288 815 грн.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що ОСОБА_3 не надав доказів того, що зазначені ним порушення вплинули на результат електронних торгів, з огляду на їх проведення більше ніж через 6 місяців з моменту підписання звіту про оцінку реалізованого майна; не надав доказів того, що вартість реалізованого майна занижена вдвічі або була більша за вартість його реалізації, як і не надав доказів порушення його прав і законних інтересів з огляду на те, що розмір його боргових зобов'язань складав 394 377 грн 65 коп., а кошти з реалізації спірного майна в розмірі 316 902 грн 52 коп. були перераховані стягувачу.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 29 січня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: О.В. Закропивний

В.М. Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана