Справа № 342/1183/16-ц
Провадження № 2/342/845/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі в порядку спадкування за заповітом

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить припинити право ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/4 частку, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/4 частку, Стефанюк (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 на 1/4 частку житлового будинку, розташованого по вул. Українська, 11 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області; визнати за нею - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Українська, 11 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок, розташований по вул. Українська (колишня вул.Комсомольська), 11 в с.Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, на підставі свідоцтва про право власності від 23.11.1999 року належить на праві спільної часткової власності по 1/4 чотирьом особам: ОСОБА_7; ОСОБА_2; ОСОБА_5; Стефанюк (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_6. Оригінал свідоцтва про право власності не зберігся, залишилася лише копія. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,25 га, що доводиться довідкою Торговицької сільської ради № 1295 від 01.11.2016 року. Будівництво житлового будинку та господарських споруд було здійснено протягом 1977- 1991 років, що доводиться технічним паспортом. У відповідності до технічної документації житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 111,1 м.кв., житловою площею 62,1 м. кв., літньої кухні, трьох сараїв, комори, стодоли, навісу, гаража, вбиральні, колодязя, воріт та огорожі. Згідно звіту про оцінку майна ТзОВ «Українське бюро приватизації та оцінки майна» житловий будинок по вул. Українська, 11 в с.Торговиця Городенківського району, перебуває у задовільному стані, його ринкова вартість становить 131 704 гри. За результатами проведення технічного обстеження згаданого будинковолодіння встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. 18 березня 2013 року мама позивача - ОСОБА_7 вчинила на користь ОСОБА_1 заповіт, згідно з яким розпорядила їй все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося. Заповіт ніким не скасовувався та не оскаржувався. 27 травня 2014 року ОСОБА_7 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть І-НМ№ 189937 від 27.05.2014 року, актовий запис № 17. Реалізовуючи свої спадкові права ОСОБА_1 звернулася до Городенківської державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини - в т.ч. належної її мамі частки житлового будинку. Проте, в.о. державного нотаріуса відмовила позивачу у видачі документів на спадщину на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04.11.2016 року. Відповідачі у справі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 добровільно відмовляються від своїх часток у житловому будинку, 26.12.2013 року відповідачі вже подавали нотаріально посвідчену заяву про добровільну відмову від права безоплатної приватизації своїх часток в земельній ділянці, виділеній для будівництва та обслуговування вищевказаного будинку. Відповідачі у справі добровільно погоджуються на визнання права власності на житлове господарство за позивачем в цілому, кожен з них забезпечений житлом, а тому їхні права та законні інтереси ніяким чином не порушуються, про що вони ствердять у судовому засіданні.

В судове засідання сторони не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі позовні вимоги визнають в повному обсязі.

За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Із копії свідоцтва на право власності на житловий будинок від 23.11.1999 року, виданого на основі рішення Торговицької сільської ради від 30.09.1999 року слідує, що в цілому житловий будинок, який розташований в с. Торговиця по вул. Українська (Комсомольська), 11 дійсно належить ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 по 1/4 частині на праві приватної власності.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серія 1-НМ № 072660, відповідач ОСОБА_6 після реєстрації шлюбу 31.08.2009 року з ОСОБА_9, змінила прізвище "Липчук" на "Стефанюк".

Довідкою № 1294 від 01.11.2016 року, виданої виконавчим комітетом Торговицької сільської ради стверджено, що вулицю Комсомольська в с. Торговиця перейменовано на Українська, а номер індивідуального житлового будинку 11 не змінено.

Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташоване в с. Торговиця по вул. Українська, 11 Городенківського району Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1970/1991 р., загальною площею 111,1 кв.м., житловою площею 62,1 кв.м., 2 навісів, гаражу, 3 сараїв, стодоли, комори, вбиральні, колодязя, воріт, 3 огорож, літньої кухні. Згідно звіту про оцінку майна, складеного ТзОВ "Українське бюро приватизації та оцінки майна" встановлено, що ринкова вартість станом на 27.10.2016 року становить 131703,50 грн.

У відповідності до ст.ст. 346, 347 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

В силу п.4 ч.1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 позовні вимоги визнають в повному обсязі, добровільно відмовляються від права на 1/4 частку житлового будинку, розташованого по вул. Українська, 11 в с. Торговиця Городенківського району, та не заперечують щодо визнання права власності на це житлове господарство в цілому за ОСОБА_1, що стверджено поданими до суду заявами.

За заповітом від 18.03.2013 року, ОСОБА_7 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, яким усю спадщину, права, які їй належать на момент складання заповіту, а також ті права і обо'язки, які можуть їй належати у майбутньому заповіла своїй дочці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.

ОСОБА_7 померла 27.05.2014 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 189937.

Внаслідок її смерті відкрилась спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України.

Свідоцтвом про народження серії ЯЮ № 062376 р. стверджено, що батьками позивача є ОСОБА_10 та ОСОБА_7. ОСОБА_11 після реєстрації одруження 30.10.1967 року з ОСОБА_12, змінила прізвище ОСОБА_7 на ОСОБА_12, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії VІІІ-УР № 241597.

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_7 є її дочка ОСОБА_1 (позивач).

За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Довідкою № 1293 від 01.11.2016 року, виданою виконавчим комітетом Торговицької сільської ради стверджено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину, оскільки на день смерті матері ОСОБА_7, яка померла 27.05.2014 року, разом з нею проживала та вела спільне господарство.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори вих № 1595/02-31 від 04.11.2016 р., слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_7, померлої 27.05.2014 року, на житловий будинок, що знаходиться за адресою с. Торговиця вул. Українська, 11 Городенківського району, оскільки спадкоємець не надала документ, який посвідчував би право власності спадкодавця ОСОБА_7 на вище згаданий житловий будинок.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

З довідки № 1295 від 21.11.2016 року, виданої виконавчим комітетом Торговицької сільської ради слідує, що розмір земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) становить 0,2500 га по вул. Українська, 11 с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Українська, 11 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачами.

На підставі ст.ст. 317, 328, 346-347, 365, 1216 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Припинити право ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/4 частку, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/4 частку, Стефанюк (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 на 1/4 частку житлового будинку, розташованого по вул. Українська, 11 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Українська, 11 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Федів Л.М.