Справа 574/730/16-ц
Провадження 2/574/238/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2016 року Буринський районний суд Сумської області

в складі : головуючого судді Міщенко В. М.

при секретарі Ключник О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Буринь справу за позовом ОСОБА_1 до Пісківська сільська рада Буринського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Пісківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що свідоцтво видане після смерті спадкодавцяі через це вона не може оформити спадщину у нотаріальній конторі.

Викладені вище обставини фактично унеможливлюють прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав і просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, позов визнає, просить його задовольнити та просить слухати справу без їх участі.

Суд, дослідивши обставини справи, вислухавши сторони, приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, позивач у справі, народився 12.02.1925 року у селі Бабаківка Білопільського району Сумської області, але з післявоєнного часу постійно проживаю в ІНФОРМАЦІЯ_1 за вказаною вище адресою.

Маючи намір скласти заповіт щодо належного йому майна та укласти договір оренди належних на праві приватної власності земельних ділянок, було встановлено, що у належ¬ному позивачеві паспорті прізвище зазначене як ОСОБА_1, а у державному акті серії РЗ № 730186, виданому 30.08.2002 р. Пісківською сільською радою Буринсь¬кого району на право власності на земельну ділянку площею 1,92 га вартістю 47648 грн. 98 коп.. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пісківської сіль¬ської ради Буринського району моє прізвище зазначене як ОСОБА_3 і нотаріуси Буринського нотаріального округу роз»яснили, що ці недоліки повинні бути усунені шляхом звернення до суду і, крім того, у позивача повинні бути не копія, а оригінал правовстановлюючого документа на згадану земельну ділянку.

Належне позивачеві нерухоме майно, як вже зазначено, складається із земельної ділянки площею 1,9171 га для ведення товарного сільськогосподарського виробницгва ( кадастровий № :04:004:0532) вартістю 47648 грн. 98 коп. на території Пісківської сільської ради, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю, Витягом з технічної документації на землю та Витягом про нормативну грошову оцінку землі.

На цю земельну ділянку відповідно до розпорядження голови Буринської районної державної адміністрації від 28.08.2002 р. № 193 був виготовлений та Пісківською сіль¬ською радою Буринського району виданий державний акт серії РЗ № 730186 від 30.08.2002 р., однак знайти його на даний час позивач не зміг, де вони знаходяться невідомо і позивач надав оголо¬шення в газету «Рідний край» вважати цей державний акт втраченим.

З метою отримання дублікату державного акта на землю позивач звернувся до відділу Держгеокадастру України у Буринському районі, де було роз»яснено, що відповідно до положень ЗУ «Про державний земельний кадастр» та Постанови КМУ від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження порядку ведення державного кадастру» дублікат державного акта на право влас¬ності на землю взамін втраченого, видати неможливо. Письмово було надано відповідь, що право на згадану земельну ділянку на території Пісківської сільської ради, державний акт виготовлявся та видавався, вносити зміни до державних актів забороняється і право власності на земельну ділянку слід вирішувати в судовому порядку.

Відсутній належний позивачеві державний акт на право власності на землю і в Пісківській сільській раді Буринського району та фермерських господарствах, що здійснюють господарську діяльність на території Пісківської сільської ради.

Таким чином, фактично позивач є власником нерухомого майна у вигляді згаданої земельної ділянки, однак не має правовстановлюючого документа, який би посвідчували право влас¬ності на цю земельну ділянку.

Факт того, що ОСОБА_1, дійсно має у власності земельну ділянку площею 1,9171 га ( у державному акті вона зазначена як 1,92 га) на території Пісківської сіль¬ської ради Буринського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру України у Буринському районі, факт того, що її вартість становить 47648 грн. 98 коп. підтверджується Витягом з техні¬чної документації на зазначену земельну ділянку, а факт того, що ця земельна ділянка дійсно перебуває у власності позивача і має відповідний кадастровий номер - підтверджується технічною документацією на землю.

Факт того, що державний акт на право приватної власності на землю серії РЗ № 730186, виданий Пісківською сільською радою Буринського району 30.08.2002 р. на ім.»я ОСОБА_3 належить ОСОБА_1, підтверджується рішенням Бурин¬ського районного суду від 28.04.2016 року.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004нр. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Крім того, Верховний суд України, узагальнюючи практику розгляду земельних спорів, звернув увагу на те, що право на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а також і не з часу отримання сертифіката, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого він є.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Пунктом 10 ППВС України №7 від 30.05.2008 р. «Про практику у справах про спадкування» визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК (435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Пунктом 7 ППВС України № 7 від 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що судам слід мати на увазі, що спори, пов'язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Згідно ч.І, ч.2, п.а ч.З ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.1, ч.2, п.а ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Пісківська сільська рада не заперечує проти визнання права власності за ОСОБА_1

Виходячи із вищевикладеного, керуючись ст. 213-215 ЦПК України, ст. 25, 331, 392, 1233-1235 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право вла¬сності на земельну ділянку площею 1,9171 га ( кадастровий № :04:004:0532) вартістю 47648 грн. 98 коп. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пісківської сільської ради Буринського району Сумської області, отриману відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії РЗ № 730186, виданого 30.08.2002 року Пісківською сільською радою Буринського району Сумської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Сумської області через Буринський райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: