Справа № 486/1281/16-ц
Провадження № 2/486/771/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2016 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого Франчук О. Д.

при секретарі Зацепіній І.О.

заучастю представника позивача ОСОБА_1, представника третьої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області до ОСОБА_3 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просить відібрати її малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, без позбавлення її батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3 є матірю малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Згідно повідомлення Южноукраїнського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, відомості про батьків дітей в актових записах про їх народження зазначено відповідно до ст. 135 СК України. Діти зареєстровані та проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебувають на обліку служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради, як діти, що проживають в сімї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обовязків. Відповідно до інформації наданої ДЗ СМСЧ-2 малолітня ОСОБА_4 має діагноз: дитячий церебральний параліч, спастичний тетропарез, груба затримка статомоторного та психоречового розвитку. За станом здоровя дитина потребує періодичного медичного обстеження, лікування та реабілітації. Але мати безвідповідально ставиться до потреб доньки, що є небезпечним для її життя та здоровя. Під час неодноразового комісійного відвідування сімї ОСОБА_4 за місцем їх проживання, було встановлено, що діти часто залишались вдома без нагляду матері. Умови проживання дітей створені неналежним чином, в приміщенні брудно, речі розкидані. Діти сплять на підлозі, через відсутність ліжок. ОСОБА_3 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обовязків. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради від 10.08.2016 року, було встановлено причини для відібрання дітей від ОСОБА_3, без позбавлення її батьківських прав. Просить відібрати малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від матері ОСОБА_3 без позбавлення її батьківських прав та передати їх органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради для подальшого їх влаштування.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, причину неявки суду не повідомила, про місце та час розгляду справи сповіщена вчасно та належним чином.

Представник третьої особи підтримала позовні вимоги позивача та також просила про їх задоволення.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що працюючи директором Южноукраїнського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді неодноразово спілкувалась з ОСОБА_3 та знала про всі проблеми цієї сімї. Намагаючись допомогти їх вирішити, вона неодноразово пропонувала допомогу у працевлаштуванні останньої та отриманні нею соціального житла. Проте ОСОБА_3 жодним чином не цікавилась її пропозиціями та продовжували вести антисоціальний спосіб життя.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що працює завідуючим дитячого відділення СМСЧ-2. Діти ОСОБА_3 неодноразово проходили лікування у стаціонарному відділенні СМСЧ-2, в тому числі за направленням соціальних служб. Проте ОСОБА_3 не дотримувалась рекомендацій лікарів та самовільно забирала дітей з лікарні.

Вислухавши представника позивача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В силу ст. 11 Закону України Про охорону дитинства предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про стан здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ст. 155 СК України).

Судом встановлено, що відповідно до копій свідоцтв про народження Серії І-ФП № 169100 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області 17.11.2004 року та Серії І-ФП № 058204 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області 19.04.2007 року ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5, 6).

Відомості про батьків дітей в актових записах про народження, зазначено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 7).

З актів обстеження умов проживання складених 06.02.2016 року, 08.02.2016 року, 11.03.2016 року, 12.07.2016 року, 18.07.2016 року, вбачається, що житло за адресою: АДРЕСА_1, потребує косметичного ремонту, придбання предметів тривалого вжитку та меблів. В кімнаті де знаходяться діти є крісло, стіл та шафи. Ліжка, відсутні, постільна білизна в неналежному стані, речі розкидані. Вікторія лежала на підлозі. Умови для проживання дітей не створені (а.с. 8-14).

Згідно повідомлення начальника ДЗ СМСЧ-2, діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні ДЗ СМСЧ-2 з 11.04.2007 року та з 16.08.2016 року. Мати дітей неодноразово порушувала стаціонарний режим лікування та перебування в дитячому відділенні, через що діти не отримували необхідного курсу терапії призначеного лікарем (а.с. 15, 16).

За повідомленням ЮУ міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, 17.08.2016 року ОСОБА_3 разом з дитиною ОСОБА_5, якому встановлено діагноз «запалення легенів», самовільно залишила стаціонарне відділення СМСЧ-2, тим самим наражаючи дитину на небезпеку. За місцем проживання ОСОБА_5, працівникам центру двері не відчинили (а.с. 17).

04.03.2016 року ОСОБА_3 службою у справах дітей Южноукраїнської міської ради оголошено попередження про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, у разі ухилення від виконання батьківських обовязків, що підтверджується актом № 2 (а.с. 18).

04.03.2016 року ОСОБА_3 надала розписку про зобовязання належним чином займатись вихованням та утриманням дітей (а.с. 19).

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» 06.02.2016 року (а.с. 20).

ОСОБА_3 08.02.2016 року надала пояснювальну записку про причини залишення дітей без нагляду 06.02.2016 року (а.с. 21).

Вихователями КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» були складені акти про відвідування ОСОБА_3 центру 06.02.2016 року та 10.02.2016 року у стані алкогольного спяніння (а.с. 22-23).

За повідомленням директора КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» за час перебування ОСОБА_5 у закладі з 06.02.2016 року до 04.04.2016 року мати відвідувала його двічі, будучи при цьому у стані алкогольного спяніння. З дозволу служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради та за заявою матері, 04.04.2016 року дитина вибула із закладу (а.с. 24).

Згідно повідомлення начальника Южноукраїнського відділення поліції Первомайського відділу поліції в Миколаївській області, ОСОБА_3 з 2010 року неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, в тому числі за ст. 184 КУпАП. 06.02.2016 року було встановлено, що ОСОБА_3 залишила своїх малолітніх дітей за місцем проживання, без нагляду дорослих, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП (а.с. 25, 26).

Постановами Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21.02.2016 року та 11.03.2016 року ОСОБА_3 визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 29-30).

Згідно характеристики загальноосвітньої школи №2, ОСОБА_5 навчається у 4-В класі, допускає пропуски занять без поважних причин. До обовязків ставиться добросовісно, з товаришами доброзичливий. Мати не завжди добросовісно ставиться до своїх обовязків. Учень має вади зору, проте окулярами не забезпечений (а.с. 31).

Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради склав висновок, який затверджено рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради 17.08.2016 року, про доцільність відібрання дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у матері ОСОБА_3, без позбавлення її батьківських прав (а.с. 32-36).

Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили факт невиконання ОСОБА_3 батьківських обов'язків, внаслідок чого існує реальна загроза для життя та здоров'я її малолітнім дітям.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції Про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 р., визначено, що в усiх дiях щодо дiтей, незалежно вiд того, здiйснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соцiального забезпечення, судами, адмiнiстративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню iнтересiв дитини.

Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом та відповідно до вимог ст. 164 СК України в разі ухилення ними від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені судом батьківських прав.

За ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Виходячи з вищевикладеного та беручи до уваги той факт, що ряд профілактичних заходів здійснених соціальними службами та направлених для усунення факторів, які призвели до даної ситуації ніяких результатів не дав, через небажання ОСОБА_3 займатись піклуванням про свїх дітей та їх вихованням. Всі дії направлені на збереження єдності сім'ї виявилися марними. У сім'ї де перебувають малолітні діти, одна з яких являється інвалідом, створилися умови, небезпечні для їх життя, здоров'я, фізичного та духовного розвитку, а тому суд приходить до висновку про можливість відібрання малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 від їх матері, без позбавлення її батьківських прав. Тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551.20 грн..

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Відібрати малолітніх ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_3 без позбавлення її батьківських прав.

Передати малолітніх ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради для подальшого його влаштування.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_9