Справа №162/542/15-ц
Номер провадження 2/162/155/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гладіч Н.І.,

при секретарі Пилипчук Р.М.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товаритсва "Альфа-Банк" (далі - ПАТ "Альфа Банк") до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Альфа-Банк" звернулося в суд з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 290399,91 грн. та судові витрати в сумі 2904,00 грн.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 25.05.2007 року Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі ПАТ „АКПІБ) та відповідач ОСОБА_1 уклали договір про іпотечний кредит №61/8-07. Відповідно до умов кредитного договору, ОСОБА_1 отримала від банку кредит у сумі 51000 доларів США і за користування кредитом зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком №1 до нього графіком платежів.

17.12.2012 року між ПАТ "Альфа Банк" та ПАТ „АКПІБ було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ „АКПІБ відступило ПАТ "Альфа Банк" права вимоги до кредитних договорів, укладених між ЗАТ „АКПІБ та фізичними особами. Відповідно до умов зазначеного договору первинний кредитор передає, а новий кредитор приймає кредитний портфель, унаслідок чого новий кредитор набуває всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобовязань.

Позивач вважає, що згідно даного договору відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №61/8-07 від 25.05.2007 року, що був укладений між ПАТ „АКПІБ і ОСОБА_1

Вказує, що боржник ОСОБА_1 неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 26.01.2015 року має прострочену заборгованість в сумі 290399,91 грн., яка кладається з: 281573,66 грн.- заборгованості за кредитом; 5564,96 грн. - по відсотках; 3261,29 грн.- по пені.

Крім того, з метою забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором, ПАТ „АКПІБ та громадяни ОСОБА_1 і ОСОБА_3 уклали договір поруки №187/12-07 від 25.05.2007 року.

Враховуючи порушення основним боржником своїх зобов'язань позивач ПАТ "Альфа Банк" просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рахунок заборгованості за кредитним договором №61/8-07 від 25.05.2007 року 290399,91 грн. та судові витрати в розмірі 2904,00 грн.

В судове засідання представник позивача ПАТ "Альфа-Банк" не з'явився, направив заяву, в якій підтримує позовні вимоги і просить їх задовольнити, а справу розглянути без його участі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, надав суду письмове заперечення проти позову. Обгрунтування сторони відповідача зводяться до того, що позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог не подано суду будь-яких належних та допустимих доказів, на які посилається позивач в позовній заяві, подані ним додатки не можуть вважатися належними доказами, оскільки є неповними, містять виправлення, не завірені належним чином, позивач, незважаючи на вимоги суду щодо обовязкової участі представника позивача, на розгляд справи не зявився, належні та допустимі докази не подав, відтак вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки не подав належних доказів про відступлення права вимоги доказ передачі прав вимоги від ЗАТ „АКПІБ до ПАТ "Альфа-Банк", з цих підстав вважає ПАТ "Альфа-Банк" неналежним позивачем, а наведені ним обставини, на його думку, є підставами для відмови у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, у поданих клопотаннях просять розгляд справи проводити без їх участі. Крім того, у поданому представником відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 запереченні проти позову просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що боржник та його поручитель про заміну кредитора у зобовязанні не повідомлялись, поручитель не повідомлявся відповідно до вимог закону та договору про зміну процентної ставки за договором, і таким чином про збільшення обсягу відповідальності поручителя, вважає з цих підстав договір поруки припиненим, а позовні вимоги ПАТ "Альфа-Банк" безпідставними. Прохає в позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представник відповідача ОСОБА_1- ОСОБА_2, дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення за наступних обставин.

Основним законом, який регламентує спірні правовідносини, в тому числі і відступлення права за іпотечним кредитом, є Закон України "Про іпотеку".

Статею 24 даного Закону визначено, що відступлення права за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не вставовлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобовязанням. Зазначена норма Закону кореспондується зі статтею 516 ЦК України, відповідно до якої заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що 25 травня 2007 року між ЗАТ „АКПІБта ОСОБА_1 укладено договір про іпотечний кредит № 61/8-07, предметом якого є надання кредиту в сумі 51000 доларів США зі сплатою 12 % річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 24 травня 2017 року.

Згідно п. 5.3.4 вказаного договору банк має право відступити право вимоги за цим договором з наступним повідомленням позичальника протягом 5 днів з моменту укладення договору з цього приводу про особу нового кредитора.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ЗАТ „АКПІБ, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 25 травня 2007 року укладено договір поруки № 187/12-07, згідно якого ОСОБА_3 зобов'язався відповідати в повному обсязі перед банком за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором № 61/8-07 від 25 травня 2007 року, а також усіх додаткових угод до нього.

17 грудня 2012 року між ЗАТ „АКПІБта ПАТ „Альфа-Банк укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ЗАТ „АКПІБпередає (відступає), а ПАТ „Альфа-Банк приймає кредитний портфель та зобов'язується сплатити за нього ЗАТ „АКПІБгрошову вимогу (ціну продажу) на умовах, визначених цим договором.

Згідно визначень, даних у п. 1 договору відступлення прав вимоги:

- кредитний портфель - це сукупність усіх прав вимоги (прав вимоги за кредитами (включаючи основні права вимоги за кредитами та додаткові права вимоги за кредитами) та права вимоги за забезпеченнями, існуючих та майбутніх, наявних та умовних), які передаються (відступаються) первісним кредитором новому кредитору за цим договором;

- дата передання прав вимоги - це дата фактичного підписання сторонами реєстру позичальників;

- грошові зобов'язання - це будь-які зобов'язання позичальників перед первісним кредитором, що виникли та/або виникнуть в майбутньому з укладених кредитних договорів, строк виконання яких настав та/або настане в майбутньому відповідно до умов таких кредитних договорів. Розмір основних грошових зобов'язань щодо кожного окремого позичальника, що виникли та існують (незалежно від того, чи настав їх строк виконання) станом на день підписання сторонами реєстру позичальників, зазначається в реєстрі позичальників;

- реєстр позичальників - це перелік необхідних даних щодо позичальників та прав вимоги, наведені в додатку № 1 до цього договору. Підписання сторонами реєстру позичальників засвідчує передачу (відступлення) прав вимоги первісним кредитором новому кредитору.

Згідно п. 2.2 договору відступлення прав вимоги внаслідок передачі (відступлення) кредитного портфеля за цим договором, новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом на звернення стягнення за зобов'язаннями позичальників на заставлене майно, та іншими правами вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Відповідно до п. 4.1 договору відступлення прав вимоги первісним кредитором новому кредитору, набуття новим кредитором прав вимоги та заміна кредитора за правами вимоги на нового кредитора набувають чинності у день укладення договору, за умови належного оформлення сторонами (підписання та скріплення відбитком печаток сторін) реєстру позичальників. При цьому права вимоги, що виникнуть у майбутньому, набуваються новим кредитором з моменту їх виникнення, але в будь-якому разі після підписання сторонами реєстру позичальників.

Згідно п. 4.3 договору сторони підписують реєстр позичальників, що є додатком № 1. Підписання реєстру позичальників в основній формі здійснюється в день укладення цього договору на підставі даних, отриманих на початок цього банківського (операційного) дня. Реєстр позичальників підписується у трьох примірниках (по одному для кожної сторони та один для нотаріуса). Первісний кредитор також передає новому кредитору реєстр позичальників в основній формі та додатковий реєстр позичальників, в електронній формі. Факт отримання додаткового реєстру позичальників в електронній формі фіксується актом приймання передачі, що є додатком № 2 до цього договору.

Відповідно до п. 16.3 договору цей договір та інші документи, зазначені у цьому договорі, становлять цілісний договір та домовленість сторін стосовно відступлення прав вимоги.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованість позичальника ОСОБА_1 за договором про іпотечний кредит № 61/8-07 від 25 травня 2007 року станом на 26 січня 2015 року складала 290399,91 грн., а саме заборгованість за кредитом - 17809,84 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складало 281573,66 грн., заборгованість по відсотках - 351,99 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складало 5564,96 грн., пеня - 206,28 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складало 3261,29 грн.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Як гарантовано ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 64 ЦК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Відповідно до статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд вважає, що позивач не підтвердив належними доказами своїх прав як нового кредитора у кредитному зобов'язанні, що випливає з договору про іпотечний кредит № 61/8-07 від 25 травня 2007 року між ЗАТ „АКПІБта ОСОБА_1, відповідних доказів позивач не надав суду, незважаючи на неодноразове розяснення та вимоги суду про участь представника в судовому засіданні, подання необхідних належних та допустимих доказів на виконання вимог ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 16.03.2016 року про встановлення фактичних обставин справи, від яких залежить правильне вирішення спору, адже встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладали угоди із Закритим акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", а в позовній заяві позивач вказує, що договір відступлення прав вимоги до кредитних договорів ПАТ "Альфа-Банк" уклав з Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк".

На думку суду, позивачу було відомо про те, що подані ним документи як докази, не можуть бути належними доказами, оскільки не засвідчені належним чином. Наведені обставини щодо сумніву в достовірності та правильності документів, поданих позивачем як доказів на обґрунтування позовних вимог, зафіксовані в судових рішеннях судів всіх інстанцій, які приймались по вирішенню даного спору. Однак, незважаючи на розяснення суду вимог ст. 10 ЦПК України щодо вчинення чи не вчинення процесуальних дій, в даному випадку подання належно завірених копій документів, обовязкової участі представника позивача з метою отримання додаткових пояснень, ознайомлення з матеріалами справи, реалізації інших прав позивача, передбачених ст.ст. 27, 31 ЦПК України, з метою всебічного і повного зясування обставин справи, від яких залежить правильне вирішення спору, позивач явку представника в судове засідання не забезпечив, представник позивача подав декілька заяв про розгляд справи за відсутності представника на підставі вже поданих доказах, що свідчить про зловживання позивача своїми правами та недотримання процесуальних обовязків.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 64 ЦПК України суд першої інстанції не має права з власної ініціативи витребувати оригінали договору про відступлення права вимоги, реєстр позичальників (додаток № 1 до договору), акт прийому-передачі реєстру позичальників (додаток № 2 до договору).

Наявні в матеріалах справи копію договору про відступлення права вимоги та витяг з додатку № 1 до договору суд не може взяти до уваги в якості належних та допустимих доказів, оскільки договір містить не завірені ретушування (замалювання) окремих його частин, відсутні сторінки із пунктами 3.8.4, 3.8.5, копія договору не засвідчена відповідною посадовою особою позивача; витяг з додатку складено одноособово позивачем і на ньому відсутні підписи сторін договору. Не надано ні копії, ні оригіналу акту прийому-передачі реєстру позичальників.

Суд не має права з власної ініціативи винести ухвалу про витребування доказів у позивача, оскільки це суперечить принципам диспозитивності та змагальності цивільного процесу.

Позивач не надав суду також інших документів, будь-яких доказів, на підставі яких би суд на виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції перевірив би доводи сторін, встановив фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору, визначив би, які правові відносини сторін випливають із встановлених обставин, а відтак міг постановити законне та обґрунтоване рішення, зокрема, не можливо зясувати чи повідомлявся боржник про заміну кредитора у зобов'язанні, чи не змінював первісний кредитор строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором; доказів щодо строку позовної давності щодо кожного періодичного платежу, оскільки розрахунок заборгованості складено помісячно починаючи з 17 грудня 2012 року і не надано доказів, чи належним чином вносилися періодичні платежі до вказаної дати; чи не сплив шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителя, встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України.

В суді також встановлено, що подана позивачем на підтвердження позовних вимог копія договору б/н від 17.12.2012 року відступлення прав вимоги містить ретушування (замалювання) окремих його частин, що виключає можливість оцінювати цей договір як належний доказ у справі. Окрім того, в зазначеному договорі (наданій копії) відсутні пункти 3.8.4 та 3.8.5., а сама копія договору належним чином не засвідчена.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються , як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, слід констатувати, що позивачем ПАТ "АЛЬФА- БАНК" не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Ненадання таких доказів є підставою для відмови у задоволенні позову.

Керуючись статтями 10, 58-60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, статтями 512, 516, 626, 628 ЦК України, статтею 24 Закону України „Про іпотеку, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товаритсва „Альфа-Банк до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня проголошення, у разі подання апеляційної скарги - після розгляду скарги апеляційним судом і може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області протягом цього ж строку шляхом подачі апеляційної скарги через Любешівський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: