У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О.,
Кадєтової О.В.,Мостової Г.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Головного управління Держземагенства у Полтавській області, ОСОБА_7, третя особа - Зіньківська районна державна адміністрація Полтавської області, про визнання відмови незаконною, визнання недійсним договору оренди, визнання незаконними наказів, за касаційними скаргами Головного управління Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_7 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 11 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держземагенства у Полтавській області, ОСОБА_7, третя особа - Зіньківська районна державна адміністрація Полтавської області, та просив визнати недійсними накази Головного управління Держземагентства у Полтавській області про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою від 04 лютого 2014 року № ПЛ/:00:015/00001065, № ПЛ/:00:033/00001069, № ПЛ/:00:049/00001251, № ПЛ/:00:020/00001056, № ПЛ/:00:026/00001057, № ПЛ/:00:026/00001058, № ПЛ/:00:022/00001059, № ПЛ/:00:043/00001066; визнати недійсними накази Головного управління Держземагентства у Полтавській області про затвердження документації із землеустрою від 26 лютого 2014 року № ПЛ/:00:015/00001244; № ПЛ/:00:020/00001238, № ПЛ/:00:026/00001239, № ПЛ/:00:043/00001242, № ПЛ/:00:033/00001246, № ПЛ/:00:026/00001241, № ПЛ/:00:049/00001240, № ПЛ/:00:022/00001245; визнати недійсними договори оренди землі від 03 березня 2014 року, укладені між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_7 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 площею 43,2500 га, на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 площею 2,4608 га, на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3 площею 10,5500 га, на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_4 площею 6,8300 га, на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_5 площею 5,2000 га, на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_6 площею 11,4000 га, на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_7 площею 1,8900 га, на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_8 площею 11,0000 га; визнати незаконною відмову Головного управління Держземагенства у Полтавській області від 19 березня 2014 року № 1345/100 в затвердженні документації із землеустрою та передачі ОСОБА_6 в користування земельних ділянок кадастрові номери: НОМЕР_1 площею 43,2500 га, НОМЕР_2 площею 2,4608 га, НОМЕР_3 площею 10,5500 га, НОМЕР_4 площею 6,8300 га, НОМЕР_5 площею 5,2000 га, НОМЕР_6 площею 11,4000 га, НОМЕР_7 площею 1,8900 га, НОМЕР_8 площею 11,0000 га; зобов'язати Головне управління Держземагенства у Полтавській повторно розглянути його клопотання про затвердження документації із землеустрою та передачу останньому у користування земельних ділянок кадастрові номери: НОМЕР_1 площею 43,2500 га, НОМЕР_2 площею 2,4608 га, НОМЕР_3 площею 10,5500 га, НОМЕР_4 площею 6,8300 га, НОМЕР_5 площею 5,2000 га, НОМЕР_6 площею 11,4000 га, НОМЕР_7 площею 1,8900 га, НОМЕР_8 площею 11,0000 га.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено. Додатковим рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 2 жовтня 2015 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 11 січня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову частково. Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області № ПЛ/:00:020/00001056 від 14 лютого 2014 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою». Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області № ПЛ/:00:026/00001057 від 14 лютого 2014 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою». Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області № ПЛ/:00:026/00001058 від 14 лютого 2014 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою». Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області № ПЛ/:00:022/00001059 від 14 лютого 2014 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою». Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області № ПЛ/:00:033/00001064 від 14 лютого 2014 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою». Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області № ПЛ/:00:015/00001065 від 14 лютого 2014 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою». Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області № ПЛ/:00:043/00001066 від 14 лютого 2014 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою». Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області № ПЛ/:00:049/00001251 від 26 лютого 2014 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою». Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області № ПЛ/:00:020/00001238 від 26 лютого 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду». Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області № ПЛ/:00:026/00001239 від 26 лютого 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду». Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області № ПЛ/:00:026/00001241 від 26 лютого 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду». Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області № ПЛ/:00:043/00001242 від 26 лютого 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду». Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області № ПЛ/:00:015/00001244 від 26 лютого 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду». Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області № ПЛ/:00:033/00001246 від 26 лютого 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду». Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області № ПЛ/:00:049/00001374 від 05 березня 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду». Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області № ПЛ/:00:022/00001379 від 05 березня 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду». Визнано недійсним договір оренди землі від 03 березня 2014 року укладений між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_7 про передачу в оренду земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3 на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області площею 10,5500 га. для ведення фермерського господарства. Визнано недійсним договір оренди землі від 03 березня 2014 року укладений між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_7 про передачу в оренду земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_8 на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області площею 11,0000 га для ведення фермерського господарства. Визнано недійсним договір оренди землі від 03 березня 2014 року укладений між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_7 про передачу в оренду земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області площею 43,2500 га для ведення фермерського господарства. Визнано недійсним договір оренди землі від 03 березня 2014 року укладений між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_7 про передачу в оренду земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_6 на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області площею 11,4000 га для ведення фермерського господарства. Визнано недійсним договір оренди землі від 03 березня 2014 року укладений між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_7 про передачу в оренду земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_7 на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області площею 1,8900 га для ведення фермерського господарства. Визнано недійсним договір оренди землі від 03 березня 2014 року укладений між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_7 про передачу в оренду земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області площею 2,4600 га. для ведення фермерського господарства. Визнано недійсним договір оренди землі від 17 квітня 2014 року укладений між Головним управління Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_7 про передачу в оренду земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_4 на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області площею 6,8300 га для ведення фермерського господарства. Визнано недійсним договір оренди землі від 17 квітня 2014 року укладений між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_7 про передачу в оренду земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_5 на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області площею 5,2000 га для ведення фермерського господарства. Визнано незаконною відмову Головного управлінням Держземагенства у Полтавській області у проведенні погодження поданої ОСОБА_6 документації із землеустрою та передачі земельних ділянок в користування. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Скасовано додаткове рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2015 року.

У касаційних скаргах Головне управління Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_7 просять рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Касаційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області, при дотриманні загальних умов та етапів розгляду клопотань позивача та відповідача, допущено порушення прав позивача на отримання у користування бажаних земельних ділянок для ведення фермерського господарства, оскільки останній першим отримав на це право, дотримався встановлених для цього умов та порядку, не вчиняв дій, які б свідчили про зміну його намірів або відмову від них, а тому безпідставно отримав відмову у цьому виходячи лише з своєчасності звернення до відповідного органу на етапі прийняття рішення про надання земельних ділянок у користування.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна виходячи з наступного.

Судами встановлено, що розпорядженнями голови Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області від 24 жовтня 2011 року №579 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» та від 27 грудня 2012 року № 737 «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 24 жовтня 2011 року № 579» ОСОБА_6, був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що передаються в користування для ведення фермерського господарства, площею 97,32 га, із земель сільськогосподарського призначення, що перебувають в запасі, на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, за межами населених пунктів (а.с. 12-13, т. 1).

24 липня 2012 року ОСОБА_6 замовлено роботи по розробці проектів відведення земельних ділянок в Полтавській регіональній філії ДП «Центр ДЗК». 08 грудня 2013 року відділом Держземагенства у Зіньківському районі Полтавській області надано висновок № 05-11/184 «Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду гр. ОСОБА_6 для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території Тарасівської сільської ради, Зіньківського району, Полтавської області». Проекти землеустрою 07 грудня 2013 року подані Державному кадастровому реєстратору відділу Держземагенства у Зіньківському районі Полтавської області для здійснення державної реєстрації земельних ділянок та визначення кадастрових номерів. У Державному земельному кадастрі зареєстровано земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1 площею 43,2500 га, НОМЕР_2 площею 2,4608 га, НОМЕР_3 площею 10,5500 га, НОМЕР_4 площею 6,8300 га, НОМЕР_5 площею 5,2000 га, НОМЕР_6 площею 11,4000 га, НОМЕР_7 площею 1,8900 га, НОМЕР_8 площею 11,0000 га (а.с.34-58, т.1).

04 березня 2014 року рішеннями двадцять шостої позачергової сесії шостого скликання Зіньківської районної ради Полтавської області було затверджено подані позивачем технічні документації з нормативної грошової оцінки по кожній окремій земельній ділянці (а.с.59-66, т. 1).

05 березня 2014 року позивач звернувся до Головного управління Держземагентства у Полтавській області з клопотаннями щодо затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 43,25 га, 11,4 га, 11,0 га, 2,46 га, 5,2 га, 1,89 га, 6,83 га, 10,55 га для ведення фермерського господарства за межами населеного пункту на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області (а.с. 26-33, т. 1).

Листом від 19 березня 2014 року № 1345/100 головного управління Держземагентства в Полтавській області позивача було повідомлено, що зазначені вище земельні ділянки у кількості 8 шт. передані за договорами оренди землі у користування гр. ОСОБА_7, а клопотання ОСОБА_6 про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок залишені без задоволення (а.с. 67, т. 1).

Також судами встановлено, що 06 лютого 2014 року відповідач ОСОБА_8 звернувся до Головного управління Держземагентства у Полтавській області з клопотаннями про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 43,25 га, 11,4 га, 11,0 га, 2,46 га, 5,2 га, 1,89 га, 6,83 га, 10,55 га для ведення фермерського господарства за межами населеного пункту на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області (а.с. 135-138, т. 1).

Наказами начальника ГУ Держземагентства у Полтавській області № ПЛ/:00:020/00001056 від 14 лютого 2014 року, № ПЛ/:00:026/00001057 від 14 лютого 2014 року, № ПЛ/:00:026/00001058 від 14 лютого 2014 року, № ПЛ/:00:022/00001059 від 14 лютого 2014 року, № ПЛ/:00:033/00001064 від 14 лютого 2014 року, № ПЛ/:00:015/00001065 від 14 лютого 2014 року, № ПЛ/:00:043/00001066 від 14 лютого 2014 року, № ПЛ/:00:049/00001251 від 26 лютого 2014 року надано дозвіл ОСОБА_7 на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що передаються в користування для ведення фермерського господарства, орієнтовними площами 43,25 га, 11,4 га, 11,0 га, 2,46 га, 5,2 га, 1,89 га, 6,83 га, 10,55 га, із земель сільськогосподарського призначення (а.с.191, 196-202, т. 1).

24 лютого 2014 року відповідач ОСОБА_7 звернувся до Головного управління Держземагентства у Полтавській області з клопотаннями щодо затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 43,25 га, 11,4 га, 11,0 га, 2,46 га, 5,2 га, 1,89 га, 6,83 га, 10,55 га для ведення фермерського господарства за межами населеного пункту на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області (а.с. 139-144, т. 1).

Наказами начальника ГУ Держземагентства у Полтавській області № ПЛ/:00:020/00001238 від 26 лютого 2014 року, №ПЛ/:00:026/00001239 від 26 лютого 2014 року, № ПЛ/:00:026/00001241 від 26 лютого 2014 року, № ПЛ/:00:043/00001242 від 26 лютого 2014 року, № ПЛ/:00:015/00001244 від 26 лютого 2014 року, № ПЛ/:00:033/00001246 від 26 лютого 2014 року, № ПЛ/:00:049/00001374 від 05 березня 2014 року, № ПЛ/:00:022/00001379 від 05 березня 2014 року затверджено розроблені проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що передаються в користування для ведення фермерського господарства, площами 43,25 га, 11,4 га, 11,0 га, 2,46 га, 5,2 га, 1,89 га, 6,83 га, 10,55 га, із земель сільськогосподарського призначення, за межами населеного пункту на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області та надано дані земельні ділянки відповідачу ОСОБА_7 в довгострокову оренду терміном на 21 рік (а.с. 192-195, 203-206, т. 1). 03 березня 2014 року між відповідачами були укладені договори оренди землі щодо всіх земельних ділянок зазначених вище (а.с.155-190, т. 1) та 17 квітня 2014 року (а.с. 55-67, т. 3) .

З огляду на положення статей 22, 31, 93, 124 ЗК України землі сільськогосподарського призначення можуть надаватися громадянам для ведення фермерського господарства та використовуватися цим господарством, зокрема, на умовах оренди. За правилом статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів.

Частинами другою та третьою статті 134 ЗК України визначені випадки, коли земельні торги не проводяться, а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Зокрема, земельні торги не проводяться при передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Відповідно до частини другої статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, в якому зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Органам, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною третьою статті 123 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, стаття 123 ЗК України врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати інших, крім установлених цією статтею, матеріалів і документів; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу.

Порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства передбачений спеціальним Законом України від 19 червня 2003 року № 973-IV «Про фермерське господарство» (далі - Закон № 973-IV).

Так, згідно з абзацом 1 частини першої статті 7 цього Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (абзац 2 частини першої статті 7 Закону № 973-IV).

Частинами другою та четвертою статті 7 цього Закону передбачено, що заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону. У разі відмови органів державної влади та органів місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки для ведення фермерського господарства питання вирішується судом.

Отже, спеціальний Закон № 973-IV визначає обов'язкові вимоги до змісту заяви про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, які дещо відрізняються від загальних вимог, передбачених статтею 123 ЗК України, до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зокрема, в заяві про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства слід зазначитине лише бажаний розмір і місце розташування ділянки, але й обґрунтувати розміри земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Зазначені вимоги відповідають загальним принципам земельного законодавства (стаття 5 ЗК України) та меті правового регулювання земельних відносин у сфері діяльності фермерських господарств, яка полягає у створенні умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, а також для забезпечення раціонального використання й охорони земель фермерських господарств, правового та соціального захисту фермерів України (преамбула Закону № 973-IV).

Крім того, цей Закон передбачає, що заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна бути розглянута по суті. При цьому норми Закону № 973-IV не містять імперативної вимоги про задоволення заяви за наявності певних формальних умов, допускаючи можливість прийняття органом державної влади чи органом місцевого самоврядування рішення про відмову в задоволенні заяви без визначення виключного переліку підстав для такої відмови.

Статтею 186-1 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту. Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій»; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений). Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки. Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд не встановив в повному обсязі фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, не надав належної оцінки наданим сторонами доказам у їх сукупності, зокрема, не звернув належної уваги на підстави з яких позивач просив визнати недійсними та незаконними оскаржувані накази Головного управління Держземагенства у Полтавській області про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою та про затвердження такої документації, та не перевірив належним чином підстав позову щодо визнання недійсними оспорюваних договорів оренди. Визнаючи оспорювані договори оренди недійсними апеляційний суд зауважив, що даними договорами порушуються права позивача, а їх зміст суперечить актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, не зазначивши жодним чином в чому саме полягає порушення прав позивача, оскільки останній в установленому законом порядку ще набув права користування земельними ділянками.

Апеляційним судом залишено поза увагою, що при зверненні до органів місцевого самоврядування з метою отримання у користування бажаних земельних ділянок для ведення фермерського господарства, законодавством не встановлено заборони надання дозволу на розробку проектної документації землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що передаються в користування для ведення фермерського господарства більш ніж одній особі. Апеляційний суд не звернув увагу на те, що позивачеві розпорядженням голови Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області від 24 жовтня 2011 року №579 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» було надано такий дозвіл, а за погодженням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки останній звернувся лише у березні 2014 року.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Зокрема, судом першої інстанції правильно встановлено, що дозвіл на розроблення проекту землеустрою надавався відповідачеві ОСОБА_7 у відповідності до ст. 123 Земельного кодексу України. Оскільки підстав для перевірки клопотань про надання дозволів на предмет внесення відомостей до Державного земельного кадастру законодавством не передбачено, тому під час прийняття наказів про надання таких дозволів у Головному управлінні Держземагентства у Полтавській області була відсутня інформація щодо внесення даних земельних ділянок до кадастру. Окрім того, присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам при оформленні документації за ініціативою позивача не надає йому переважного права на отримання у користування земельних ділянок перед відповідачем ОСОБА_7, оскільки такі кадастрові номери присвоюються окремій земельній ділянці, а не конкретній особі, на яку оформлюються земельні ділянки.

Судом першої інстанції також було обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними наказів «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду», через те, що не зважаючи, що між цими наказами та п. 9 оспорюваних договорів оренди існує фактично незначна розбіжність, проте вона не призвела до настання негативних наслідків, в тому числі, не було спричинено збитків бюджету, та не суперечить чинному законодавству.

Разом з цим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що розмір орендної плати за земельні ділянки сільськогосподарського призначення до моменту набрання чинності рішенням про затвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки, проведеної відповідно до Закону України «Про оцінку земель» з урахуванням положень п. 271.2 ст. 271 Податкового кодексу України, розраховується за алгоритмом, визначеним у додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2006 року № 1774 «Деякі питання оренди земель», з урахуванням листа Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03 квітня 2013 року № 37-13-5-13/6651, що і було зроблено Головним управлінням Держземагентства при визначенні орендної плати при укладанні договорів оренди землі.

Зазначені обставини в повному обсязі підтверджуються наданими сторонами у справі належними доказами та встановленими фактичними обставинами справи.

Установивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, правовідносини, що склалися між сторонами, оцінивши докази у їх сукупності за правилами ст. 212 ЦПК України, застосувавши відповідні встановленим правовідносинам норми матеріального права, суд першої інстанції дійшов правильних висновків по суті спору.

Відповідно до статті 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Головного управління Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 11 січня 2016 року скасувати, а рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2015 року - залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова