Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2016 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Гришка О.Я.

при секретарі - Федорині А.А.

з участю заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Денисівська сільська рада, Оржицька державна нотаріальна контора, про встановлення факту перебування на утриманні, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася 29 лютого 2016 року до Оржицького районного суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні.

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що 06.05.2003 року помер ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 3,62 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності колгоспу «Червоний партизан».

ОСОБА_1 зазначає, що з покійним ОСОБА_3 вони проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 1988 по час смерті останнього у належному їй будинку по вул. Леніна, 26 в с. Денисівка Оржицького району Полтавської області.

Як вказує заявник, за весь період спільного проживання з ОСОБА_3 основним джерелом для їх існування були його доходи. Вона та ОСОБА_3 працювали разом в СТОВ «Денисівка» різноробочими, однак на відміну від ОСОБА_3, її трудова діяльність в товаристві мала епізодичний характер. Крім того, ОСОБА_3 завжди знаходив собі додаткові джерела заробітку у вигляді періодичних робіт, допомоги сусідам, розведення домашньої птиці та худоби. Дохід ОСОБА_3 був значно більшим від її, тому він надавав їй допомогу, яка була її основним джерелом існування.

Заявник ОСОБА_1 вказує, що вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині того, що заявником у встановлений законом строк не подано заяву про прийняття спадщини та не надано документів, які б підтверджували її належність до кола спадкоємців.

Таким чином, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні. Просилавстановити факт, що вона перебувала на утриманні ОСОБА_3, який помер 06.05.2003 року в с. Денисівка, вул. Леніна, 26 Оржицького району Полтавської області не менше одного року.

В судовому засіданні представник заявника уточнив зміст вимог заявника, просив визнати факт що ОСОБА_1 перебувала на утриманні ОСОБА_3, який помер 06.05.2003 року в с. Денисівка, вул. Леніна, 26, Оржицького району Полтавської області не менше одного року до його смерті. Уточнені вимоги заявник ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні підтримали в повному обсязі, в своїх поясненнях посилалися на обставини, викладені в заяві, і просили суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Денисівської сільської ради в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради, щодо задоволення заяви заперечень не має.

Від заінтересованої особи Оржицької державної нотаріальної контори до суду надійшов лист, згідно якого представник просить розглянути справу без їх участі, при винесенні рішення покладається на думку суду.

Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, заслухавши показання свідків, оглянувши медичну картку ОСОБА_1, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер 06.05.2003 року (а.с. 2).

До складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 входить зокрема право на земельну частку (пай) розміром 3,62 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності колгоспу «Червоний партизан» с. Денисівка Оржицького району Полтавської області (а.с. 2).

На момент своєї смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 у будинку, який належить ОСОБА_1. Крім ОСОБА_3, на день його смерті, за даною адресою були зареєстровані та проживали співмешканка ОСОБА_1, дочка співмешканки ОСОБА_4 та онука співмешканки - ОСОБА_5 (а.с. 4).

З погосподарської книги Денисівської сільської ради вбачається, що ОСОБА_3 проживав у будинку в с. Денисівка Оржицького району Полтавської області. Головою вказаного домогосподарства (особовий рахунок № 53) вказана ОСОБА_1, а ОСОБА_3 у графі «відношення до члена домогосподарства, записаного першим» вказаний як «чоловік» (а.с. 3).

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що після смерті ОСОБА_3, який помер 06.05.2003 року, спадкова справа не заведена (а.с. 28).

Державний нотаріус Оржицької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 постановою від 31.07.2015 року відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 на спадкове майно по причині того, що у встановлений законом строк вона не подала заяву про прийняття спадщини та не надала документів, які б підтверджували її належність до кола спадкоємців (а.с. 6).

Встановлення факту необхідне заявнику для подальшого оформлення спадкових прав після ОСОБА_3

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні показали, що з 1988 року по день своєї смерті 2003 року, ОСОБА_3 проживав разом із ОСОБА_1 як чоловік та дружина. У 1994 році у ОСОБА_9 стався складний перелом ноги, після цього вона довго ходила на милицях. Через деякий час вона почала пересуватися без милиць, але повноцінно працювати вона вже не змогла, не могла також отримувати повноцінний заробіток. Ходила вона дуже повільно, сильно шкутильгала, працездатність вона практично втратила, тому їй прийшлося звільнитися зі школи, де вона працювала технічним працівником, її формально зарахували до колгоспу, але роботи як такої вона практично не виконувала, їй давали роботу при якій можна було сидіти і не потрібно було часто пересуватися. В основному ОСОБА_1 латала мішки. Вона не оформила інвалідність, оскільки, за її словами, їй було соромно зробити це. В цей час у ОСОБА_1 загострилися інші тяжкі захворювання, внаслідок чого вона стала практично непрацездатною. Засобів для існування вона в цей час практично не отримувала, вони з ОСОБА_3 жили на зарплату останнього та на кошти, отримані ним в результаті його випадкових заробітків. ОСОБА_3 працював на колгоспній фермі і отримував досить високу заробітну плату. Крім того, він часто отримував кошти від випадкових заробітків. Це були практично єдині кошти, на які вони жили. ОСОБА_1 перебувала на утриманні ОСОБА_3 кілька років перед смертю останнього.

Свідок лікар Оржицької центральної районної лікарні ОСОБА_10 вказала, що знає ОСОБА_1 з 1987 року. З цього часу ОСОБА_1 перебувала на обліку у неї як у лікаря, характер та тяжкість хвороб, на які хворіла ОСОБА_1 дозволяли їй оформити інвалідність, але з незрозумілих їй причин ОСОБА_1 не зробила цього. Працездатність ОСОБА_1 через наявність у неї хвороб була мінімальною, їй були протипоказані практично будь-які фізичні навантаження, обмеження працездатності були дуже суттєві.

З медичної картки ОСОБА_1 вбачається, що 03.09.1989 року ОСОБА_1 діагностували перелом обох кісток правої голені, гвинтоподібний осколковий. 29.04.1994 року їй діагностували відкритий перелом плюснової кістки правої стопи. ОСОБА_1Я також мала тяжку хворобу, на яку хворіла і протягом року, що передував смерті ОСОБА_3, яка сталася 06.05.2003 року (а.с. 59). Влітку 2005 року ОСОБА_1 проходила стаціонарне лікування з діагнозом: остеомієліт ІІ п. лівої кисті (а.с. 60).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно ст. 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Отже, проаналізувавши всю сукупність письмових доказів по справі разом з показаннями свідків, які не є зацікавленими особами по справі, враховуючи не заперечення заінтересованих осіб у справі щодо задоволення заяви ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що заявник ОСОБА_1 довела суду, що вона перебувала на утриманні ОСОБА_3, який помер 06.05.2003 року не менше одного року, цей факт повинен бути встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 60, 212, 235, 256-259 ЦПК України, ст. 531 ЦК УРСР, п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» суд, -

в и р і ш и в:

1. Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Денисівська сільська рада, Оржицька державна нотаріальна контора, про встановлення факту перебування на утриманні задовольнити.

2. Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утриманні ОСОБА_3, який помер 06.05.2003 року в с. Денисівка, вул. Леніна, 26 Оржицького району Полтавської області не менше одного року до його смерті.

Апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час розгляду справи, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення складене 02.09.2016 року.

Суддя