Провадження № 6/522/499/16
УХВАЛА

27 грудня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у порядку вимог статті 377-1 ЦПК України керівника ДП «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів () ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у порядку вимог статті 377-1 ЦПК України керівника ДП «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів () ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, до виконання зобовязань за виконавчими документами, що входять до складу зведеного виконавчого провадження про стягнення грошових коштів з ДП «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів» () на користь фізичних осіб заборгованості по заробітній платі, держави та юридичних осіб на загальну суму заборгованості 38 132 304,96 грн..

Судом встановлено, що у провадженні відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з Чорноморсько-Азовського виробниче0експлуатаційного Управління морських шляхів заборгованості на користь юридичних, фізичних осіб та держави на загальну суму 38132 304,96 грн. та складається з 401 виконавчого провадження.

Вимоги виконавчих документів, що входять до складу зведеного виконавчого провадження, божником у самостійному порядку не виконано. Виконавче провадження перебуває на примусовій стадії виконання. Боржник ухиляється від виконання рішень судів, хоча про наявність відкритих виконавчих проваджень боржнику відомо, що підтверджується матеріалами зведеного виконавчого провадження.

Державним виконавцем неодноразово до банківських установ направлялися платіжні вимоги щодо примусового списання грошових коштів з рахунків боржника, проте згідно відповідей з банків кошти на рахунку відсутні.

13.04.2016 року постановою ВП №33845924 про розшук майна боржника з метою контролю виконання вимог державного виконання, щодо розшуку майна боржника, а саме автотранспортних засобів TOYOTA LAND CRUISER, 2004 р.в., д/н НОМЕР_2, VOLKSWAGEN PASSAT VARIAT, 2008 р.в., д/н НОМЕР_3, VOLKSWAGEN CARAVELLE, д/н НОМЕР_4, державним виконавцем повторно у оголошено розшук вищевказані транспортні засоби.

02.07.2016 року згідно заяви боржника вищезазначені автотранспортні засоби знаходяться за адресами: м.Одеса, вул. Приморська, 7 та Одеська область, м.Іллічівськ, смт Олександрівка, вул.. Судоремонтна, 35.

Листом відділу від 18.07.2016 року проведення виконавчих дій щодо опису та арешту і передачі майна було призначено на 20.07.2016 року. Також, до проведення виконавчих дій щодо опису та арешту майна на 20.07.2016 року відділом було залучено представників ОФ ДП «СЕТАМ» для прийняття майна на відповідальне зберігання.

З метою виконання рішень судів 20.07.2016 року державним виконавцем здійснено виїзд за місцем знаходження майна боржника, а саме: м.Одеса, вул. Приморська, 7 для проведення опису, арешту та передачі на відповідальне зберігання представникам ОФ ДП «СЕТАМ».

Однак, 20.07.2016 року, в присутності представників ОФ ДП «СЕТАМ», при здійсненні огляду майна, яке належить боржнику, а саме: автотранспортних засобів TOYOTA LAND CRUISER, 2004 р.в., д/н НОМЕР_2, VOLKSWAGEN PASSAT VARIAT, 2008 р.в., д/н НОМЕР_3, було встановлено, що у TOYOTA LAND CRUISER, 2004 р.в., д/н НОМЕР_2, відсутній технічний паспорт та ключі, в звязку з чим неможливо здійснити огляд автотранспортного засобу, у автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT VARIAT, 2008 р.в., д/н НОМЕР_3 відсутні номерні знаки та технічний паспорт. На вимогу державного виконавця надати технічні паспорти, ключі від автомобіля та номерні знаки було відмовлено, окрім цього робітниками підприємства під час проведення виконавчих дій було зачинено ворота гаражу де знаходився автотранспортний засіб та перекрито виїзд автотранспортними засобами, що унеможливило заїзд евакуатора для вилучення автотранспортних засобів. На вимогу державного виконавця відчинити ворота наражу та ворота заднього двору де знаходилися розшукувані автотранспортні засоби та звільнити проїзд, боржник відверто проігнорував законні вимоги державного виконавця, від виконання законних вимог ухилився, чим створив перешкоди під час виконання ним своїх службових обовязків та унеможливив передачу розшукуваного рухомого майна.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років) , вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

Згідно вимог ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобовязань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК України. За поданням державного виконавця погодженим із начальником відділу державної виконавчої служби , судом вирішується питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

Застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобовязання, покладеного на неї рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.

При розгляді заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 377-1 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Відповідно до положення ч.ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного зясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних правовідносин, підлягає зясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання у повному обсязі або частково.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобовязання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві виїзду, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання, оскільки головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 не надано суду доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_2 є керівником державного підприємства, а також, доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення суду.

Керуючись ст.377-1ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у порядку вимог статті 377-1 ЦПК України керівника ДП «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів () ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.А. Ільченко