Справа № 433/2941/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2016 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Певної О.С.,

при секретарі Соломіній В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Троїцьке цивільну справу за заявою ОСОБА_1, яку представляє ОСОБА_2, заінтересована особа: Сєвєродонецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла вищевказана заява, в якій зазначено, що 03.09.2016 року помер ОСОБА_3 у м.Луганську, в звязку з чим було видане лікарське свідоцтво про смерть. На даний час заявник не має змоги зареєструвати смерть ОСОБА_3, оскільки лікарське свідоцтво про смерть було видане на території, не підконтрольній українській владі. Таким чином, заявнику необхідно провести належну реєстрацію факту смерті ОСОБА_3

Представник заявника у судове засідання не зявилася, просила справу розглянути без її участі.

Сєвєродонецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання свого представника не направив.

Вивчивши та дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що заявнику було видане лікарське свідоцтво про смерть № 123 від 04 вересня 2016 року та довідку про причину смерті № 123 від 04 вересня 2016 року відносно ОСОБА_3, згідно яких останній помер 03 вересня 2016 року у Луганській міській багатопрофільній лікарні №15 у віці 73 років по причині: набряк головного мозку, інфаркт головного мозку не уточнений від 02.09.2016 року.

Факт родинних відносин між заявником та померлим підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 1 Постанови Верховної ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської області тимчасово окупованими територіями» визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської області, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно Наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 року, за № 246/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Луганської області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та здійснити перереєстрацію. Всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не пройшли перереєстрацію, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними. Положення цього нормативного акту кореспондується з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовій режим на тимчасово окупованій території України», якою передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою вищезазначеної статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Пунктом 5 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, в редакції, затвердженій Наказом Міністерства юстиції України № 1154/5 від 22.11.2007 року, з наступними змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації є: лікарське свідоцтво про смерть; фельдшерська довідка про смерть; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті в певний час.

Таким чином, вивчивши у сукупності у судовому засіданні усі наявні докази, суд приходить до висновку, що обставини, викладені заявником у своїй заяві, поданій в порядку окремого провадження, знайшли своє підтвердження, у звязку з чим суд вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.15.16 ЦК України, ст.ст.10,11,60,212-215, 256 ч.1 п. 8 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заявлені вимоги ОСОБА_1, яку представляє ОСОБА_2, заінтересована особа: Сєвєродонецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, про встановлення факту смерті задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, народженого 06 січня 1943 року, що настала 03 вересня 2016 року в місті Луганську.

Рішення направити для негайного виконання до Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О.С. Певна

4

Певна

21.12.16