Справа № 199/1539/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

10.05.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Лавріщевій Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та ОСОБА_3 05.04.2006 року був укладений договір №DNH4KP11412479 про надання кредиту у розмірі 11169,60 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком дії кредитної картки до 04.11.2009 року.

Відповідачка належним чином не виконала умови кредитного договору №DNH4KP11412479 від 05.04.2006 року, у зв'язку з чим станом на 18.02.2016 року заборгованість складє 136583,82 гривень, з яких 7792,30 гривень - заборгованість за кредитом, 42261,96 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом; 86529,56 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором.

Враховуючи суму заборгованості у розмірі 46319,45 гривень, яка була стягнута згідно з рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 11.12.2013 року, позивач просив стягнути різницю між утвореною заборгованістю та сумою, що була стягнута з відповідачки за рішенням суду у розмірі 90264,37, а також штрафи передбачені умовами кредитного договору, у розмірі 500 гривень - штраф (фіксована частина); 4513,22 гривень - штраф (процентна складова), а також понесені витрати по справі.

Представник позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - Шандиба Ю.С. позовні вимоги підтримала надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_3 проти позову заперечувала, просила суд відмовити у позові, застосувавши строк позовної давності, та у зв'язку з тим, що спір з приводу стягнення коштів за договором вже розглянутий у судовому порядку.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 заперечувала проти позову, зазначивши про відсутність належних доказів на обґрунтування позовних вимог, зокрема на неналежну форму кредитного договору №DNH4KP11412479 у формі заяви, в якій відсутні обов'язкові умови, передбачені законодавством для договору про надання споживчого кредиту, а саме: детальний розпис сукупності вартості кредиту в грошовому виразі; умови дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; річна відсоткова ставка за кредитом. Також зазначила, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором №DNH4KP11412479 від 05.04.2006 року є невірним, як в частині розрахунку відсотків у розмірі 25,08% замість 2,09% зазначених в заяві позичальника №DNH4KP11412479, так і в частині нарахування неустойки, застосовуючи подвійну відповідальність за порушення зобов'язання у вигляді штрафу та пені.

Представник відповідача ОСОБА_5 просила суд застосувати також строк позовної давності до позовних вимог, оскільки згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Вислухавши пояснення представників сторін та відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та ОСОБА_3 05.04.2006 року був укладений договір №DNH4KP11412479 про надання кредиту у розмірі 11169,60 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку за заборгованості за кредитом, строком дії кредитної картки до 04.11.2009 року.

У зв'язку з неналежним виконання відповідачкою умов договору, заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 11.12.2013 року було стягнуто з ОСОБА_3 суму заборгованості у розмірі 46319,45 гривень за кредитним договором DNH4KP11412479 від 05.04.2006 року.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст. 549 - 552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події, але при цьому береться до уваги строк дії самого договору.

Відповідно до ст.598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Відповідно до вимог п.п.5.7. «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. п.п. 5.2. «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов укладеного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною з моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових та інших обов'язків за укладеним Договором.

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому Законодавець розрізняє поняття, як «строк дії договору» та і «строк (термін) виконання зобов'язання».

Застосовуючи вищенаведені норми права та, приймаючи до уваги умови викладені пунктами укладеного кредитного Договору DNH4KP11412479 від 05.04.2006 року, суд вбачає, що позивач скористався своїм правом на дострокову вимогу щодо повернення суми кредиту та відсотків за його користування разом з штрафними санкціями через невиконання відповідачем умов кредитного договору, що підтверджується рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 11.12.2013 року, яким було стягнуто з відповідачки суму заборгованості у розмірі 46319,45 гривень за кредитним договором DNH4KP11412479 від 05.04.2006 року. За таких обставин дії позивача регламентуються ст.ст. 611, 615 ЦК України про правові наслідки порушення зобов'язання та односторонню відмову від зобов'язання, що призводить до припинення зобов'язання за законом, а позивач має право виключно на відшкодування інфляційних витрат та трьох процентів річних, що передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України.

До посилань позивача на умови п.9.12. «Умов та правил надання банківських послуг» щодо продовження дії умов договору - його автоматичного пролонгування у разі відсутності повідомлення від сторін про його припинення, суд ставиться критично, оскільки в даному випадку умови вищезгаданого пункту відносяться не до терміну дії кредитного ліміту, який відповідно строку дії картки визначений у заяві, а лише до дії умов про надання банківських послуг, що регулюють відносини між банком та клієнтом щодо відкриття та обслуговування карткового рахунку клієнта та інше.

Оскільки в ході судового розгляду позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження та не були доведені на підставі діючого законодавства, тому суд вважає Публічному акціонерному товариству Комерційний Банк «ПриватБанк» у позові до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 60, 61, 77, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 13, 16, 258, 261, 267, 526, 530, 598, 599, 610, 611, 651, 1049, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Публічному акціонерному товариству Комерційний Банк «ПриватБанк» у позові до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: