АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/1985/16-ц
Провадження № 22-ц/792/2168/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

ОСОБА_1 (головуючий)

ОСОБА_2, ОСОБА_3

секретар судового засідання Лапко Ю.В.

з участю: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою

ОСОБА_6, ОСОБА_7, які діють в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які діють в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_11 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 21 жовтня 2016 року цивільну справу за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, які діють в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які діють в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_11, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів - орган опіки та піклування Кам`янець- Подільської районної державної адміністрації, про виселення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_12 зазначав, що від шлюбу з ОСОБА_13 має двох дітей. Всі разом проживали у будинку, що належав його матері. У 2002 році шлюб з останньою розірвано і позивач почав проживати окремо. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 21.05.2015 року за ОСОБА_12 визнано право власності на спадкове майно. Проте на даний час відповідачі продовжують проживати у ІНФОРМАЦІЯ_1 Кам`янець-Подільського району і перешкоджають йому користуватися ним та здійснювати своє право власності. А тому позивач просив суд виселити ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 з належного йому будинку без надання іншого житла.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 21 жовтня 2016 року позов задоволено.

Виселено ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 з житлового будинку по вул. Жовтневій, 45 в с. Довжок Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 по 2030 грн в відшкодування витрат на правову допомогу та по 137, 80 грн в відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 21 листопада 2016 року виправлено описку в рішенні Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 21 жовтня 2016 року.

Вказано у вступній та резолютивній частинах по-батькові відповідача ОСОБА_7.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей просять скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

На підтвердження незаконності рішення зазначається, що у спірному будинку проживають з народження, за місцем проживання їхніх батьків. Твердження позивача про усну домовленість проживання у будинку до досягнення відповідачами повноліття не підтверджуються жодними доказами. Вказують, що за власні кошти зробили капітальний ремонт будинку. Відповідно до ст. 405 ЦК України право користування житловим приміщенням зберігається за членами сім`ї в разі зміни власника, і може бути припинено тільки у випадках, передбачених ст. 406 ЦК України.

В засіданні апеляційного суду представник відповідачів ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримала з викладених у ній мотивів.

Представник позивача ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнав, рішення суду вважає законним і обґрунтованим.

Представник органу опіки та піклування Кам`янець- Подільської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.09.1983 року ОСОБА_12 та ОСОБА_13 уклали шлюб, який розірвано рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 11 листопада 2014 року. Під час шлюбу у них народилися діти: син ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно довідки Довжоцької сільської ради № 441 від 24.02.2015 року ОСОБА_12 разом з дружиною ОСОБА_13 та дітьми проживав в жилому будинку по вул. Жовтневій, 45 в с. Довжок Кам`янець-Подільського району, який належав матері ОСОБА_12, - ОСОБА_15, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 03.06.1987 року.

Після смерті матері позивача ОСОБА_15 25.02.2002 року (свідоцтво про смерть серії І-БВ №251889 від 18.02.2015 року) право власності на домоволодіння №45, розташованому по вул. Жовтневій с. Довжок Кам`янець-Подільського району Хмельницької області успадкував позивач, що стверджується рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 21.05.2015 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №40229548 від 07.07.2015 року, технічним паспортом на жилий будинок індивідуального житлового фонду за №4-860 від 01.07.2015 року.

Після смерті ОСОБА_15 відповідачі продовжують проживати в спірному будинку на даний час, що стверджується актом комісії Довжоцької сільської ради №825 від 21.03.2016 року, рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 22.01.2016 року; листами Кам`янець-Подільського РВП Кам`янець-Подільського ВП ГУНП №1228 від 22.02.2016 року, №1887/107-2016 від 14.03.2016 року; висновками по матеріалам перевірки від 19.02.2016 року, 12.03.2016 року.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_16 суду показав, що позивач протягом останніх 2 років знімає в нього будинок для власного проживання та проживання сім`ї, яка складається з дружини та двох малолітніх дітей. Оскільки будинок потрібний йому, попередив ОСОБА_12 про виселення з нового року.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що з 1985 року проживала в спірному будинку. Діти та онуки народились вже в цьому будинку. Позивач пішов з сім`ї в 2002 році і з того часу проживає окремо. Ні вона, ні діти в спірному будинку не зареєстровані, про це мову з власницею будинку при житті не вела, так як та не заперечувала, щоб вони проживали разом з нею.

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що підтримує з ОСОБА_12 фактичні шлюбні відносини з 2002 року. Під час спільного проживання у них народились двоє дітей: донька ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4, син ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_5 На даний час вони знімають житло і власник будинку вимагає виселитися з нього до нового року. Іншого житла для проживання немає.

Свідок ОСОБА_19 суду показала, що ОСОБА_12 успадкував після смерті матері будинок, але проживати в ньому не може, тому що його в будинок не пускають діти. За домовленістю між ОСОБА_15І та ОСОБА_13, діти мали право проживати в спірному будинку до досягнення повноліття. Дочці купили будинок в с. Устя, син живе на квартирі в м. Кам`янці-Подільському. Діти перешкоджають позивачу жити в будинку. Підтвердила, що за час проживання відповідачі зробили капітальний ремонт будинку, але згоди на це їм ніхто не давав.

Свідок ОСОБА_20 суду показала, що колишня дружина та діти не допускають позивача до будинку. Відповідачі проживають в будинку без згоди позивача. Дозвіл на проживання їм дала ОСОБА_15 до досягнення дітьми повноліття.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов до правильного висновку, що відповідачі не є членами сім`ї власника будинку, не мають право користування ним, а тому обґрунтовано, на підставі ст. ст 383, 391 ЦК України, задовольнив позовні вимоги ОСОБА_12

Норми матеріального права застосовані судом правильно, порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено. Тому наявні підстави для відхилення апеляційної скарги на підставі ст. 308 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що право користування житловим приміщенням зберігається за членами сім`ї в разі зміни власника спростовуються наступними обставинами.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Власник житлового будинку, квартири, згідно ч.1 ст. 383 ЦК України, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Зміст ч.1 ст. 383, ст. 391, ч.1 ст. 405 ЦК України свідчить про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Судом встановлено, що відповідачі не є членами сім`ї нового власника будинку, і не були членами його сім`ї на час набуття права власності на будинок, не зареєстровані в будинку.

Таким чином, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 не мають права на користування будинком після смерті колишнього власника ОСОБА_15

Посилання в апеляційній скарзі на те, що припинення права користування будинком можливе лише в порядку ст. 406 ЦК України безпідставне, оскільки сервітут з новим власником будинку не встановлювався.

Інші підстави в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7, які діють в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які діють в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_11 відхилити.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 21 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Суддя Суддя

підпис підпис підпис

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду М.М. Пастощук

===============================================================

Головуючий у І інстанції Швець О.Д.

Доповідач - Пастощук М.М. Категорія № 44