Ухвала

іменем україни

12 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Дем'яносова М.В., Леванчука А.О., Ситнік О.М., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, служба у справах дітей виконавчого комітету Бориспільської міської ради, про звернення стягнення на предмети іпотеки і виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», третя особа - ОСОБА_8, про припинення поруки, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення апеляційного суду Київської області від 17 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 18 жовтня 2006 року № КІВ0GА00000007 ОСОБА_8 отримав кредит у розмірі 15 000 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18 жовтня 2010 року.

У забезпечення виконання позичальником умов цього договору між ОСОБА_5 та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», було укладено договір іпотеки, предметом якого є належний на праві власності іпотекодавцю будинок АДРЕСА_1, загальною площею 368,10 кв. м, житловою площею 112,80 кв. м, та земельна ділянка, на якій він розташований.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_8 своїх договірних зобов'язань утворилася заборгованість, розмір якої з урахуванням уточнених позовних вимог становить 43 924,81 доларів США, що еквівалентно 350 959 грн 23 коп., в рахунок погашення якої позивач просив звернути стягнення на предмети іпотеки - жилий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій він розташований, що належать на праві приватної власності ОСОБА_5, шляхом продажу указаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій необхідних для продажу предмета іпотеки.

Крім того, позивач ПАТ КБ «Приватбанк» просив суд виселити із вказаного вище будинку ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, зі зняттям їх з реєстраційного обліку.

ОСОБА_5 подала до суду зустрічний позов, в якому просила визнати зобов'язання поруки, що виникли за договором іпотеки від 18 жовтня 2006 року припиненими.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2015 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 18 жовтня 2008 року № KIB0GA00000007 у розмірі 30 776,77 доларів США, що еквівалентно 491 022 грн 92 коп. та 96 597 грн 24 коп., з яких: сума поточної заборгованості за кредитом становить 15 066,38 доларів США, що еквівалентно 240 374 грн 08 коп., сума поточної заборгованості по процентам за кредитом становить 15 710,39 доларів США, що еквівалентно 250 648 грн 84 коп. та сума заборгованості по пені становить 96 597 грн 24 коп. звернуто стягнення на будинок АДРЕСА_1 загальною площею 368,10 кв. м, житловою площею 112,80 кв. м та земельну ділянку, на якій він розташований, що належать на праві приватної власності ОСОБА_5, шляхом продажу вказаних предметів іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем. Встановлено початкову ціну реалізації предметів іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Урешті позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 17 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині звернення стягнення предмети іпотеки, що належать на праві приватної власності ОСОБА_5, шляхом їх продажу ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 18 жовтня 2008 року № KIB0GA00000007 у розмірі 30 776,77 доларів США, що еквівалентно 491 022 грн 92 коп. та 96 597 грн 24 коп. з яких: сума поточної заборгованості за кредитом становить 15 066,38 доларів США, що еквівалентно 240374 грн 08 коп., сума поточної заборгованості по процентам за кредитом становить 15 710,39 доларів США, що еквівалентно 250 648 грн 84 коп. та сума заборгованості по пені становить 96 597 грн 24 коп. та встановлення початкової ціни реалізації предметів іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та судового збору в розмірі 3 441 грн. та ухвалено у цій частині нове рішення у справі про відмову у задоволенні цих позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні їхніх вимог про звернення стягнення на предмети іпотеки та виселення, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі у цій частині про задоволення цих позовних вимог.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Указані вимоги апеляційним судом не дотримано.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що 18 жовтня 2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір № КІВ0GА00000007, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 15 000 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18 жовтня 2010 року.

У забезпечення виконання ОСОБА_8 умов цього договору між ОСОБА_5 (іпотекодавцем) та ЗАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір іпотеки, предметом якого є належні на праві власності іпотекодавцю будинок АДРЕСА_1 загальною площею 368,10 кв. м, житловою площею 112,80 кв. м, та земельна ділянка, на якій він розташований.

Із розрахунку заборгованості позивача вбачається, що станом на 28 січня 2014 року за ОСОБА_8 рахувалася заборгованість за кредитним договором від 18 жовтня 2006 року № КІВ0GА00000007 у розмірі 43 924,81 доларів США, яка складається з: 15 066,38 доларів США простроченої заборгованості за кредитом, 15 710,39 доларів США простроченої заборгованості за відсотками та 13 148,04 доларів США пені.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи від 30 грудня 2015 року № 17/15 станом на 28 січня 2014 року заборгованість ОСОБА_8 за кредитним договором від 18 жовтня 2006 року становила: 2 453,41 доларів США - заборгованість за кредитом, 210,84 доларів США - заборгованість за відсотками, 64,05 доларів США - пеня.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд апеляційної інстанції послався на висновок судово-економічної експертизи від 30 грудня 2015 року № 17/15, згідно з яким станом на 28 січня 2014 року заборгованість ОСОБА_8 за кредитним договором від 18 жовтня 2006 року становила: 2 453,41 доларів США - заборгованість за кредитом, 210,84 доларів США - заборгованість за відсотками, 64,05 доларів США - пеня, що є неспівмірним із вартістю предмета іпотеки. За таких обставин суд дійшов висновку, що порушення основного зобов'язання у розмірі 2 728,30 доларів США не завдає збитків іпотекодержателю та не змінює обсяг його прав.

Однак такі висновки апеляційного суду слід визнати передчасними.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Розглядаючи справу, апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 10, 60, 212, 303 ЦПК України не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, зокрема, належним чином не дослідив та не перевірив доводів ПАТ КБ «Приватбанк» щодо заявленого ним позову про підставність звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому суд апеляційної інстанції не дослідив інших доказів у справі у їх сукупності, обмежився лише висновком експертизи, який є одним із доказів та не є підставою в недослідженні інших доказів у справі та їх оцінці (глава 5 ЦПК України).

Отже, оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені апеляційним судом, то рішення цього суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від17 березня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

О.О. Дьоміна М.В. Демяносов А.О. Леванчук О.М. Ситнік О.В. Ступак Головуючий Судді: