У Х В А Л А
13 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України рішення Заводського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року, клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень, клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит» про стягнення депозитного вкладу, втраченої вигоди та процентів, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Заводського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року, в якій порушує питання про скасування зазначених судових рішень.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 8 вересня 2016 року подана заява залишена без руху, оскільки оформлена неналежним чином, а саме: на порушення статей 357, 358 ЦПК України у поданій заяві не зазначено обґрунтування підстав для перегляду судових рішень; в чому саме полягає неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального/процесуального права; в чому полягає невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права; до поданої заяви не додано: копії судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, про перегляд яких порушує питання заявник у поданій заяві; копії різних за змістом судових рішень (судів касаційної інстанції) та постанови Верховного Суду України на підтвердження підстав перегляду судових рішень; платіжний документ на підтвердження сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України, та надано строк для усунення недоліків до 29 вересня 2016 року.

На виконання вимог зазначеної ухвали Верховного Суду України ОСОБА_1 надав заяву, відповідно до якої зазначив про порушення його права власності (щодо коштів, які знаходяться на рахунках банку) зазначеними судовими рішеннями та незастосування судами статті 1074 ЦК України при вирішенні його справи судом. Заявник також долучив до поданої заяви копії судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, про перегляд яких він порушував питання у своїй заяві.

Одночасно ОСОБА_1 заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень заявник обґрунтовує положеннями Конституції України, статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

У задоволенні заявленого клопотання слід відмовити з огляду на таке.

Згідно із положенням абзацу 2 частини першої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Згідно частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України визначена в розмірі 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (в редакції Закону України № 484-VIII від 22 травня 2015 року).

Положеннями статті 5 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції Закону України № 484-VIII від 22 травня 2015 року) визначено перелік категорій осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору.

На підставі Закону України № 484-VIII від 22 травня 2015 року частина перша статті 5 ЗУ «Про судовий збір» викладена в іншій редакції, відповідно до якої положення щодо звільнення від сплати судового збору споживачів (за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав) виключено.

За змістом змін до статті 5 Закону України «Про судовий збір», які прийняті пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів», убачається, що з 1 вересня 2015 року споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тому посилання заявника на положення Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути взяті до уваги.

Таким чином, підстави, на які посилається ОСОБА_1 щодо наявності пільг при сплаті судового збору за подання до Верховного Суду України заяви про перегляд судових рішень, відсутні, а тому клопотання про звільнення його на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України задоволенню не підлягає.

Крім того, ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку для подання зазначеної заяви, посилаючись на поважну причину його пропуску.

Зазначене клопотання підлягає залишенню без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до положень частин першої, третьої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Встановлено, що ухвала суду касаційної інстанції, про перегляд якої подана заява, постановлена 20 квітня 2016 року.

Заява про перегляд судових рішень подана ОСОБА_1 до Верховного Суду України 12 липня 2016 року, тобто в межах передбаченого процесуальним законодавством тримісячного строку з дня постановлення ухвали суду касаційної інстанції, про перегляд якої подано заяву.

Враховуючи наведене, відсутні правові підстави для розгляду вказаного клопотання.

Разом з тим вимоги ухвали Верховного Суду України від 8 вересня 2016 року щодо сплати судового збору заявник не виконав, а також не виконав й інші вимоги зазначеної ухвали Верховного Суду України, зокрема:

- не вказав підстави перегляду судових рішень, передбачені статтею 355 ЦПК України (яка містить чотири підстави);

- не навів судових рішень, які свідчать про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального/процесуального права та не надав такі рішення;

- не зазначив, в чому саме полягає невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права (якщо заява подається з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України);

- не надав копію постанови Верховного Суду України на підтвердження невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права (якщо заява подається на підставі пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України).

За таких обставин строк для усунення недоліків поданої ОСОБА_1 заяви про перегляд судових рішень підлягає продовженню.

Керуючись частинами першою, третьою статті 356, статтями 357, 358 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суддя Верховного Суду України

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України залишити без розгляду.

Продовжити ОСОБА_1 строк до 28 листопада 2016 року для усунення недоліків поданої заяви про перегляд судових рішень.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Л.І. Охрімчук