У х в а л а

іменем україни

05 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Ситнік О.М.,Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення суми вкладу та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом посилаючись на те, що 29 липня 2013 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір депозитного вкладу «Стандарт». За умовами договору ОСОБА_4 у цей день у Кримському РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», яке знаходиться у смт Совєтське Автономної Республики Крим, було відкрито рахунок, відповідно до якого він передав банку грошові кошти в розмірі 17 000 доларів США для їх розміщення на 12 місяців по 29 липня 2014 року із зобов'язанням банку нараховувати проценти на суму вкладу у розмірі 8,5 % річних. 27 липня 2014 року строк дії договору закінчився, позивач звернувся до банку з заявою про повернення йому вказаної суми депозитного вкладу, але відповідач відмовив у задоволенні заяви. Просив зобов'язати банк перерахувати вклад у розмірі 17000 доларів США та проценти у розмірі 1 445 доларів США на зазначений позивачем рахунок.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2015 року скасовано, позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 суму вкладу за договором банківського вкладу від 29 липня 2013 року у розмірі 17000 доларів США та проценти у розмірі 1 445 доларів США, всього 18 445 доларів США.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що кошти вносились позивачем, як громадянином України, у відділенні банку на території Автономної Республіки Крим, яка станом на час розгляду справи окупована. Договір вкладу був укладений між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк», як юридичною особою, а тому припинення діяльності відділення банку на окупованій території АР Крим, не є підставою для відмови у поверненні відповідачем вкладу позивача за його вимогою.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

О.М.Ситнік

О.В.Ступак