АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/9845/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Дуда О.О.
Провадження № 22-ц/789/881/16 Доповідач - Ткач З.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Рожук О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 червня 2014 року у справі за поданням державного виконавця Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2014 року начальник Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон.

Вимоги обґрунтовував тим, що на виконанні Другого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 в солідарному порядку з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованості за кредитним договором у сумі 111217,37 грн.

Боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання виконавчого документа, тому просив суд вжити заходів для забезпечення виконання виконавчого листа, шляхом обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 17 червня 2014 року вирішено: Подання державного виконавця Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ід.код. НОМЕР_1, громадянці України, жительці м. Тернопіль вул. Морозенка, 1/121 тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, згідно виконавчого провадження №160/10 від 06.11.2013 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 17 червня 2014 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання мотивуючи тим, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та з неповним з'ясуванням всіх обставин справи. Вказала, що суду не надано доказів, про її ухилення від виконання зобов'язань, обмеження у праві виїзду за кордон позбавить її можливості отримати певні грошові кошти за ту чи іншу роботу та, таким чином, виконати кредитне зобов'язання.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до заловолення з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з положеннями ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом

У відповідності до ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України громадянинові України, який має паспорт, може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язання.

За приписами п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

Таким чином, основною і єдиною підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є його ухилення від виконання зобовязань.

Встановлено, що на виконанні в Другому відділі держаної виконавчої служби Тернопільського управління юстиції знаходиться виконавче провадження №160/10 від 06.11.2013р. про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку в користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованості у сумі 111217,37 грн.

Задовольняючи подання начальника Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції та тимчасово обмежуючи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що боржник не сплачує кошти і прийшов до висновку про її ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням.

З цим висновком колегія суддів не погоджується.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, начальник Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції не навів обставин, які б вказували на те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобовязань, що вона викликалась до виконавчої служби чи вчиняла інші дії або їх не виконувала, які б вказували про її ухилення від сплати боргу.

До подання не долучено і в судовому засіданні не встановлено жодних доказів, на підставі яких можна зробити висновок, що мало місце ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду, яке полягає в тому, що вона вчиняє будь-які свідомі дії, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні при тому, що виконати цей обов'язок у неї є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від неї об'єктивні обставини.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що ухвалу належить скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальник Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 312, 313, 315, 317, 377-1 ЦПК України,колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 червня 2014 року року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, першого травня ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки м. Тернопіль вул. Морозенка, 1/121.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді :