Справа № 520/8013/16-ц
Провадження № 2/520/3983/16
24.10.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого-судді Васильків О.В.
при секретарі - Дідур Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, суд,-
11.07.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою - АДРЕСА_1. При цьому посилається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1, в якій зареєстрований відповідач, який є племінником позивача, але з 2010 року не проживає в квартирі. Факт реєстрації відповідача призводить до порушення прав позивача як власника майна, у зв'язку із чим позивач змушений звернутись до суду.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином, у відповідності зі ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Вислухавши позивача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування від 16.06.2016 року, посвідченим приватним нотаріусом ОМНО Атаманчук О.Г. /а.с. 8-9/, та інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с. 7/.
Згідно довідки /виписки з домової книги про склад сім'ї та прописку/ № 15 від 08.07.2016 року, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 11/.
Судом також досліджено акт про непроживання № 13 від 08.07.2016 року, складений ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з якого слідує, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, у квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 2010 року, його речі у квартирі відсутні, адреса проживання невідома /а.с. 10/.
В ході розгляду справи судом у якості свідків були допитані ОСОБА_5, ОСОБА_6, які підтвердили складання ними акту № 13 від 08.07.2016 року про непроживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, у квартирі АДРЕСА_1. Свідки пояснили, що їм невідоме місце проживання відповідача.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
Керуючись ст. ст. 3, 60, 158, 169, 212-215, 224-232 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Вказане рішення є підставою для зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Васильків О. В.