Справа № 199/5322/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

08.09.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Лавріщевій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську заяву Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та грошового відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

По цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, Амур-Нижньодніпровським районним судом 15.12.2015 року було постановлено рішення, яким позовні вимоги були задоволені частково: стягнуто з ПАТ «Дніпропетровський завод прокатних валків» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 11208,48 грн. та 1000 грн. моральної шкоди. Також стягнуто з ПАТ «Дніпропетровський завод прокатних валків» 487,20 грн. судового збору на користь держави.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.02.2016 року дане рішення змінено в частині розміру стягнутого середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, зменшивши розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 11 208,48 грн. до 2 857,71 грн. та моральної шкоди з 1 000 грн. до 500 грн..

Відповідач ОСОБА_2 акціонерне товариство «Дніпропетровський завод прокатних валків» звернувся до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в обґрунтування якої посилався на те, що 18.07.2016 року апеляційним судом Дніпропетровської області скасовано рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.10.2014 року, яким визнано незаконним та скасовано наказ №104 (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 02.06.2014 року, про звільнення ОСОБА_1 з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України; поновлено ОСОБА_1 на роботі формовщиком ручної формовки вальцеливарного цеху ПАТ «Дніпропетровський завод прокатних валків».

Скасоване рішення АНД районного суду від 01.10.2014 року було підставою для поновлення ОСОБА_1 на роботі з 02.06.2014 року. Оскільки рішення в цій частині було виконане лише 18.11.2014 року, про що було видано наказ №615, тому рішенням суду від 15.12.2015 року було стягнуто середній заробіток за період з 02.10.2014 року по 18.11.2014 року, що складає 11208,48 грн., та 1000 гривень моральної шкоди за несвоєчасне поновлення на роботі.

У зв'язку з цим, на думку відповідача ПАТ «Дніпропетровський завод прокатних валків», апеляційним судом було встановлено законність звільнення позивача 02.06.2014 року та відсутність підстав для його поновлення на роботі взагалі.

При розгляді даної справи позивач також посилався на рішення АНД суду від 01.10.2014 року.

У судовому засіданні представник ПАТ «Дніпропетровський завод прокатних валків» ОСОБА_3 заяву підтримав, просив її задовольнити, скасувати рішення від 15.12.2015 року за нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_1 в позові до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та грошового відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Позивач по справі ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, його неявка не перешкоджає розгляду даної заяви.

Вислухавши пояснення представника ПАТ «Дніпропетровський завод прокатних валків» ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву про перегляд рішення від 15.12.2015 року за нововиявленими обставинами такою, що підлягає задоволенню, з постановленням нового рішення, яким ОСОБА_1 в позові до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та грошового відшкодування моральної шкоди слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до наказу №81 від 14.08.2008 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу формовщиком ручної формовки до ПАТ «Дніпропетровський завод прокатних валків», про що свідчить запис у його трудовій книжці. Наказом №159 від 21.03.2014 року «Про оптимізацію штатної чисельності ВЛЦ» було прийнято рішення ПАТ «ДЗПВ» про проведення скорочення штату та виключення зі штатного розкладу робочих ВЛЦ з 26.05.2014 року. 25.03.2014 року позивач отримав повідомлення про наступне вивільнення та наказом №104 від 02.06.2014 року його було звільнено з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, у зв'язку зі скороченням штату працівників.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.10.2014 року визнано незаконним та скасовано наказ №104 (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 02.06.2014 року, про звільнення ОСОБА_1 з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України; поновлено ОСОБА_1 на роботі формовщиком ручної формовки вальцеливарного цеху Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків». Дане рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання та було виконано лише 18.11.2014 року, у зв'язку з чим рішенням суду від 15.12.2015 року було з ПАТ «ДЗПВ» на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за період з 02.10.2014 року по 18.11.2014 року, що складає 11208,48 грн., та 1000 гривень моральної шкоди.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.02.2016 року дане рішення змінено в частині розміру стягнутого середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, зменшивши розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 11 208,48 грн. до 2 857,71 грн. та моральної шкоди з 1 000 грн. до 500 грн..

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.07.2016 року скасовано рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.10.2014 року, яким визнано незаконним та скасовано наказ №104 (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 02.06.2014 року, про звільнення ОСОБА_1 з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України; поновлено ОСОБА_1 на роботі формовщиком ручної формовки вальцеливарного цеху ПАТ «Дніпропетровський завод прокатних валків».

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

Згідно з вимогами ч.2 ст.365 ЦПК України, розгляд заяви здійснюється за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Зважаючи на те, що рішення АНД суду від 15.12.2015 року, яким було стягнуто середній заробіток за період з 02.10.2014 року по 18.11.2014 року, та моральну шкоду, постановлено на виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.10.2014 року, яке рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.07.2016 року скасовано, тому відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.361 ЦПК України рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.12.2015 року підлягає скасуванню у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Надаючи оцінку усім зібраним по справі доказам та зважаючи на те, що рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.10.2014 року, яке стало підставою для ухвалення рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.12.2015 року року, скасоване, тому підстави для задоволення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 02.10.2014 року по 18.11.2014 року, та відшкодування моральної шкоди, - задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 361-366 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, - задовольнити.

Скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.12.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та грошового відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 в позові до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя