Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №317/503/16 Головуючий у 1 інстанції Ачкасов О.М.
Провадження № 22-ц/778/2919/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Дзярука М.П.,

Суддів: Крилової О.В.

ОСОБА_2,

за участі секретаря: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 26 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль», ОСОБА_6, про захист прав споживачів та припинення договорів поруки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом, уточненим в ході судового розгляду, до ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», ОСОБА_6, про захист прав споживачів та припинення договорів поруки.

В позові зазначали, що 27.08.2008 року між ОСОБА_6 та ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» (правонаступником, якого за усіма правами та обовязками є ПАТ «ОСОБА_3 Аваль») укладено Кредитний договір № 014/7333/74/76581 згідно умов, якого ОСОБА_3 надав Позичальнику кредитні кошти у сумі 40 600,00 доларів США строком дії до «27» серпня 2028 року із сплатою 13,85% річних.

27.08.2008 року в якості забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором Банком було укладено Договір поруки № 014/7333/74/76581/1 із ОСОБА_5 та Договір поруки № 014/7333/74/76581/2 із ОСОБА_4 Позивачі вважають, що вказані договори поруки припинили свою дію з 28.03.2015 року, у звязку зі спливом 6 місячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Просили суд визнати Договір поруки № 014/7333/74/76581/1 від 27.08.2008 року укладений між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_5 припиненим з 28 березня 2015 року. Визнати Договір поруки № 014/7333/74/76581/2 укладений між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_4 припиненим з 28 березня 2015 року.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 26 квітня 2016 року позов задоволено.

Визнано Договір поруки № 014/7333/74/76581/1 від 27.08.2008 року, укладений між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та фінансовим поручителем ОСОБА_5 припиненим.

Визнано Договір поруки № 014/7333/74/76581/2 від 27.08.2008 року, укладений між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та фінансовим поручителем ОСОБА_4 припиненим.

Стягнуто з ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» в дохід держави судовий збір у сумі 551,20 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Стягнути з позивачів на користь банку судові витрати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи, а саме з заперечень ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та витягом з єдиного державного реєстру судових рішень, вбачається, що рішенням Миронівського районного суду Київської області від 18.08.2015р., залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Київської області від 08.12.2015р., на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» з ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стягнуто в солідарному порядку 1 019 743,64 грн. заборгованості за кредитним договором № 014/7333/74/76581 від 27.08.2008р.

У відповідності до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Постановою ВСС України від 20.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено судам, що кредитор - відповідач по справі має право в разі невиконання позичальником взятого зобов'язань згідно кредитного договору, пред'явити вимогу до поручителя направивши/вручивши йому вимогу про погашення боргу, так і пред'явити до нього позов.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між тим, звертаючись до суду за захистом, позивачі не посилалися на невизнання банком їх права, передбаченого ч.ч. 1, 4 ст. 559 ЦК України на припинення поруки, приховавши існування обставин (судового рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором), правова оцінка яких має істотне значення для вирішення питання про порушення прав позивачів та наявності підстав для їх захисту.

Установлена судовими рішеннями від 18.08.2015р. та від 08.12.2015р. сукупність обставин для покладення на ОСОБА_4 і ОСОБА_5 як поручителів солідарної відповідальності за повернення кредиту є преюдиційною та виключає можливість їх спростування в даному спорі, якщо судове рішення набуло законної сили та підлягає виконанню.

Разом з тим, позивачами не надано жодного доказу стосовно оскарження вищевказаних судових рішень чи їх виконання боржниками в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, а обставини, викладені в ньому, не знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, тому рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 26 квітня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суду приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу і скасовує рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 312, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» - задовольнити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 26 квітня 2016 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль», ОСОБА_6, про захист прав споживачів та припинення договорів поруки відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» судовий збір за подачу апеляційної скарги по 606,34 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: