печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2016 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Васильєвої Н.П.,

при секретарі Захарчишиній В.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 .,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів як безпідставно набутого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовною заявою та просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь 863050,00 гривень - безпідставно набутих коштів, 68266,04 гривень - 3 проценти річних від простроченої суми та 3654,00 гривень судового збору. Позивач посилався на таке: в червні 2012 року між ним, який є директором ТОВ «Яніс» та відповідачем було проведено попередні переговори стосовно надання послуг з пошуку інвестора для участі в розробці, реалізації та фінансуванні інвестиційного проекта по будівництву і розвитку торгового комплексу на земельній ділянці загальною площею 2,1 га в селі Гатне Києво-Святошинського району Київської області. Відповідач запропонував йому укласти договір з компанією «Терра Іммобілієн ГмбХ», керівником та власником якої є його знайомий громадянин Австрії ОСОБА_6, та яка повинна була взяти на себе в подальшому зобов'язання по основному договору по наданню Товариству послу з розробки, управління та реалізації вищевказаного проекту та пошуку інвестора. Згідно умов, які обговорювались з відповідачем, на першому етапі співробітництва після підписання попереднього договору слід було зареєструвати комерційну компанію в Австрії, учасниками якої мали виступати позивач та його партнер ОСОБА_7, які мали наповнити статутний капітал новоствореної компанії в розмірі 35000Євро, а також громадянин Австрії ОСОБА_6. Акції новоствореної компанії між вищевказаними учасниками мали бути розділені наступним чином: позивач та його партнер ОСОБА_7 мали володіти 90 відсотками акцій, а громадянин Австрії ОСОБА_6 - 10 відсотками акцій. Позивачем було складено проект попереднього договору, який було підписано від імені ТОВ «Яніс» ним 17 червня 2012 року. Відповідач запевняв його, що попередній договір буде підписано від імені компанії «Терра Іммобілієн ГмбХ» громадянином Австрії ОСОБА_6 в стислі строки та отримав від нього для внесення до статутного фонду компанії, яка мала бути створена в Австрії 15000 доларів США, що підтвердив власноручно , зазначивши про вказаний факт на останньому аркуші проекту попереднього договору та вчинивши власноручний підпис. У подальшому на ці є цілі впродовж липня-грудня 2012 року відповідачу було передано позивачем це грошові кошти на загальну суму 26000 доларів США. Всього відповідачу було передано позивачем 41000 доларів США. В процесі отримання грошових коштів відповідач брав на себе та покладав також на ОСОБА_6, діючи від його імені, зобов'язання щодо строків виконання обов'язків, які мали виникнути з основного договору у разі його укладення: подати документи в банк для отримання проектного фінансування до кінця жовтня 2012 року, що також підтвердив власноручно написаним текстом та вчиненням особистого підпису. Однак до цього часу ані попередній , ані основний договір зазначеною відповідачем особою не підписано, таким чином позивач отримав грошові кошти безпідставно. Правових підстав для отримання вказаної суми не існувало як на момент їх отримання, так і не виникло у подальшому. 18 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог та просив стягнути з відповідача на його користь 902770,80 гривень - безпідставно набутих коштів, 80757,03 гривень - 3 відсотків річних від простроченої суми та судовий збір в сумі 3654,00 гривень /а.с.45/. У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що дійсно на проекті договору він зробив запис про те, що отримав від позивача грошові кошти в сумі 15000 доларів США, але ці кошти він передав ОСОБА_6, громадянину Австрії, який був стороною реалізації та фінансуванні інвестиційного проекту по будівництву і розвитку торгового комплексу на земельній ділянці загальною площею 2,1 га в селі Гатне Києво-Святошинського району Київської області. Він запропонував позивачеві укласти договір з компанією «Терра Іммобілієн ГмбХ», керівником та власником якої є його знайомий громадянин Австрії ОСОБА_6, та яка повинна була взяти на себе в подальшому зобов'язання по основному договору по наданню Товариству послуг з розробки, управління та реалізації вищевказаного проекту та пошуку інвестора. Згідно умов, які обговорювались з відповідачем, на першому етапі співробітництва після підписання попереднього договору слід було зареєструвати комерційну компанію в Австрії, учасниками якої мали виступати позивач та його партнер ОСОБА_7, які мали наповнити статутний капітал новоствореної компанії в розмірі 35000Євро, а також громадянин Австрії ОСОБА_6. Він взяв грошові кошти та передав ОСОБА_6.

Суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню за таких підстав: в червні 2012 року між позивачем та відповідачем було проведено попередні переговори стосовно надання послуг з пошуку інвестора для участі у розробці, реалізації та фінансуванні інвестиційного проекту по будівництву і розвитку торгового комплексу на земельній ділянці за адресою село Гатне Києва-Святошинського району Київської області площею 2,1 га. Відповідач запропонував позивачеві укласти попередній договір з компанією «Терра Іммобілієн ГмбХ» керівником та власником якої був знайомий відповідача громадянин Австрії ОСОБА_6 та яка повинна була взяти на себе у подальшому зобов'язання за основним договором по наданню ТОВ «Яніс» директором якого був позивач послуг з розробки, управління та реалізації вищевказаного проекту та пошуку інвестора. Згідно умов, які обговорювались з відповідачем, на першому етапі співробітництва після підписання попереднього договору треба було зареєструвати комерційну компанію в Австрії, учасниками якої мали виступати позивач та його партнер ОСОБА_7, які мали наповнити статутний капітал в розмірі 35000Євро, а також громадянин Австрії ОСОБА_6. Акції мали бути розподілені таким чином: позивач та його партнер ОСОБА_7 - 90 відсотків, а ОСОБА_6 - 10 відсотків. Позивачем та відповідачем було складно проект попереднього договору, який 17 червня 2012 року позивачем було підписано від імені ТОВ «Яніс». Відповідач запевнив позивача про те. що вказаний договір у стислий строк буде підписано і ОСОБА_6 та відповідач отримав від позивача суму 15000,00 доларів США, про що вчинив власноруч підпис. До часу розгляду справи у суді договори не підписані, грошові кошти позивачеві не повернуті. У відповідності до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави зобов'язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовується також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. У відповідності до ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. У відповідності до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров,я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити проценти якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору т вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У судовому засіданні встановлено, що вимоги ст.ст. 526, 536, 625 ЦК України не розповсюджуються на правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню лише сума безпідставно отриманого майна 15000 доларів США, у відповідності до ст. 533 ЦК України, у відповідності до курсу Національного банку України підлягає стягненню 383700,00 гривень та судові витрати в сумі 3654,00 гривень. В решті позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 1212 - 1215 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215, 208, 209 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів як безпідставно набутого майна задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 383700,00 гривень та судові витрати в сумі 3654,00 гривень В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів після його проголошення в Апеляційний суд міста Києва через Печерський районний суд міста Києва, особами, що не були присутні при проголошенні рішення - в той же строк з дня отримання ними копії рішення.

Суддя