Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2016 Справа №607/12944/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого В.М. Братасюка

за участю секретаря О.І.Чичкевич

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великогаївської сільської ради Тернопільського району, третя особа Тернопільська районна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Великогаївської сільської ради Тернопільського району, третя особа Тернопільська районна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, а саме просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок № 7 з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що після смерті матері, він не може отримати свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі оскільки відсутня державна реєстрація права власності на житловий будинок. Крім того, ОСОБА_4 відмовиввся від прийняття спадщини за законом, про що подана заява.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Великогаївської сільської ради Тернопільського району в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, щодо позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи Тернопільського районного бюро технічної інвентаризації в судове засідання не з'явився, подано заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 (дідо позивача), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, був головою колгоспного двору в АДРЕСА_1, членами якого станом на 01 липня 1990 року також були ОСОБА_5 (бабця позивача), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, їх син ОСОБА_6 (батько позивача), який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та невістка ОСОБА_3 (мати позивача), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 і які станом на 01.07.1990 року проживали там, що підтверджується довідкою №123 від 28.10.2016 року, виданої Великогаївською сільською радою.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності.

Зважаючи на те, що станом на 15.04.1991 року ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 були членами колгоспного двору, тому суд приходить до висновку, що вони були власниками по 1/4 частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача - ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, яке видане Козівською сільською радого Тернопільського району Тернопільської області 20 вересня 1999 року, актовий запис №16 від 20 вересня 1999 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабця позивача - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, яке видане Козівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 29 листопада 2001 року, актовий запис № 25 від 29 листопада 2001 року.

Згідно ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР, який діяв на час смерті ОСОБА_6, ОСОБА_5, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_6 спадщину за законом прийняли його дружина ОСОБА_3 та батьки - ОСОБА_1 та ОСОБА_5, які на день смерті проживали з спадкодавцем та вступили в управління спадковим майном (по 1/12 частці будинковолодіння).

Таким чином ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 стали співвласниками по 1/3 частці спірного житлового будинку.

Після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 частки в будинковолодінні, яка належала ОСОБА_5, як члену колгоспного двору та 1/12 частки в будинковолодінні, яку вона успадкувала після смерті свого сина ОСОБА_6, але за життя не оформила своїх спадкових прав (разом 1/4+ 1/12 = 4/12= 1/3). Спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід позивача - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3, яке видане Козівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 04 лютого 2010 року, актовий запис № 01 від ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 частки в будинковолодінні, яка належала ОСОБА_1, як члену колгоспного двору, 1/12 частки в будинковолодінні, яку він успадкував після смерті свого сина ОСОБА_6 та 1/3 частки в будинковолодінні, яку він успадкував після смерті своєї дружини ОСОБА_5, але за життя не оформив своїх спадкових прав (разом 1/4 + 1/12 + 1/3 = 8/12 = 2/3).

Мати позивача ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_1, оскільки на момент його смерті була зареєстрована і проживала разом із спадкодавцем, про що свідчить довідка Великогаївської сільської ради № 125 від 28.10.2016 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4, яке видане Козівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 08 липня 2013 року, актовий запис № 9 від 08 липня 2013 року.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 частки в будинковолодінні, яка належала ОСОБА_3, як члену колгоспного двору, 1/12 частки в будинковолодінні, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_6, 2/3 частки в будинковолодінні, яку вона успадкувала після смерті ОСОБА_1, але за життя не оформила своїх спадкових прав (разом 1/4 + 1/12 + 2/3= 12/12= 1).

Жоден із померлих своєчасно не оформив свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно.

На даний житловий будинок Тернопільським районним госпрозрахунковим БТІ 11.10.2016 року виданий технічний паспорт.

Згідно інформаційної довідки №661 від 11.10.2016 року станом на 11.10.2016 р. по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_1 рахується за громадянами ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 Станом на 01.01.2013 року державна реєстрація права власності на будинковолодіння в бюро не проведена.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла, до інших осіб.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем спадкового майна, відмови від прийняття спадщини не заявляв, а звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_4 відмовиввся від прийняття спадщини за законом, про що подав заяву.

27.10.2016року державним нотаріусом Тернопільської районної

державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про

право на спадщину за законом, у зв'язку із тим, що було виявлено що відсутня державна реєстрація права власності на житловий будинок.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов до задоволення, шляхом визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на житловий будинок № 7 з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст. 549 Цивільного Кодексу Української РСР (1963р.), ст.ст. 392, 1216, 1261, 1268, 1270 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 60, 88, 215, 218, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 7 з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 що складається із : житлового будинку з прибудовами літ. «А», хліва з підвалом літ. «Б», господарської будівлі літ. «В», гаража літ «Г», літньої кухні літ. «Д», погреба літ. «Пг», вимощення літ. «І», огорожі 1-6, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк