У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"17" серпня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги мотивував тим, що в квітні 2016 року позивач звернувся до Одеського приватного нотаріуса Ганченко О.М., який повідомив позивача про накладення арешту на все його майно. Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів, підставою накладення арешту зазначено постанову Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим № 477173 від 09 квітня 2009 року. Однак згідно скороченого витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень інформація про наявність виконавчого провадження щодо ОСОБА_1 відсутня. Просить зняти арешт з майна накладений постановою Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим № 477173 від 09 квітня 2009 року

Позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.119,120 ЦПК України.

Згідно з вимогами ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: ім'я (найменування) позивача відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Згідно ч.4 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту.

Згідно п. 4 Постанови №6 від 27 серпня 1976 року Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Згідно п. 16 Постанови №14 від 26 грудня 2003 року Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК ) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

При накладенні арешту відповідний відділ держаної виконавчої служби є посередником між особою в інтересах якої накладається арешт, та особою на майно якої накладається арешт. Саме між цими особами існують спірні правовідносини. Саме ці особи зацікавлені в результаті розгляду справи про зняття арешту з майна, оскільки рішення суду стосується їх прав та обов'язків.

У зв'язку наведеним заявнику необхідно привести свої вимоги до відповідності з вимогами ст.ст.118, 119 ЦПК України та звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року " Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у матеріалах справи залежно від предмета та підстави позову мають бути належним чином завірені копії акта опису та арешту, постанови про арешт коштів чи майна боржника, вироку, рішення суду або іншого органу, на виконання яких проводився опис і арешт, матеріали, що є в кримінальній справі щодо належності описаного майна і джерел коштів на його придбання, документи про право власності на майно, кредитні зобов'язання, реєстраційні посвідчення, паспорти та інші документи, що видаються на це майно.

Також позивачу необхідно зазначити, чим підтверджуються підстави винесення постанови Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим № 477173 від 09 квітня 2009 року про накладення арешту на майно ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату позивачем судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6890,00 грн.), а за подання позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.).

Враховуючи те, що позивачем не додано до матеріалів справи квитанцій про сплату судового збору за вимогу немайнового характеру, а тому позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. та надати суду оригінали квитанції.

У відповідності зі ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовна заява подана без дотримання вимог ст.ст.119, 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, надає строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України,-

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту залишити без руху.

Строк для усунення недоліків не може перевищувати 5-ти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у випадку не виконання вимог даної ухвали в строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Є.Арапіна