АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________
Апеляційне провадження №22-ц/796/9377/2016 Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

06 липня 2016 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва МузичкоС.Г. вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» про захист прав споживачів шляхом здійснення перерахунку нарахувань за житлово-комунальні послуги,

встановив:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ТОВ «Євро-реконструкція» про захист прав споживачів шляхом здійснення перерахунку нарахувань за житлово-комунальні послуги відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, зазначає, що згідно положень Закону України «Про захист прав споживачів», звільняється від сплати судового збору.

Ухвалою судді від 09 червня 2016 рокуапеляційна скарга була залишена без руху, а позивачу наданий строк в п'ять днів з дня отримання копії ухвали для оплати судового збору. Також в ухвалі було зазначено, що правових підстав для звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» не має.

04.07.2016 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_3 про те, що він звільнений від оплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»

Позивач у своїй заяві повторно зазначає, що відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», що він звільнений від сплати судового збору, як споживач банківських послуг, тому у нього відсутні підстави для сплати судового збору при поданні апеляційної скарги.

Проаналізувавши зазначені положення законодавства та судової практики, зміст повторного клопотання про звільнення від сплати судового збору , суд не знаходить підстав для його задоволення з огляду на наступне.

З 1 вересня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня №484-VIII. Вказаний закон значно змінив положення Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI.

Зміни торкнулися і пільг щодо сплати судового збору, які встановлені ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Отже, зменшена кількість суб'єктів, яким надаються пільги, а також пільги стали надаватися незалежно до якої судової інстанції ці суб'єкти звертаються.

Зокрема, до набрання чинності Законом України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнялися згідно пункту 7 державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Посилання заявника на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист справ споживачів», як на підставу звільнення від сплати судового збору, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з урахуванням змін внесених до Закону України «Про судовий збір», статтю 5 викладено в іншій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору.

Оскільки першорядним нормативно-правовим актом національного законодавства, який регулює порядок справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір», то саме правові приписи, закріплені в наведеному законі, застосовуються при обчисленні судового збору, його сплаті, а також звільненні осіб від його сплати у випадках, визначених у статті 5 цього Закону.

За змістом змін до статті 5 Закону України «Про судовий збір», які прийняті пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів», убачається, що з 1 вересня 2015 року споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тому посилання заявника на положення Закону України «Про захист прав споживачів» не були взяті до уваги.

Враховуючи викладене, вважаю, що позивач не звільнений від сплати судового збору за подачу даної апеляційної скарги і повинен був виконати ухвалу від 09.06.2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору, застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки подана апеляційна скарга не оплачена судовим збором, у наданий строк позивач не надав докази оплати судового збору, керуючись ст. ст. 121, 297 ЦПК України, судя

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2016 рокувважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя