Справа № 573/2420/16-ц
Номер провадження 2/573/909/16
РІШЕННЯ

іменем України

28 грудня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, третя особа: Улянівська державна нотаріальна контора Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

01 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 21 березня 2009 року померла його мати ОСОБА_2, а 06 вересня 2010 року помер батько - ОСОБА_3. Після смерті останніх відкрилася спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,812 га кожна, розташовані на території Верхосульської сільської ради, посвідчені державними актами серії І- СМ №038265 та серії І- СМ №038264. За життя батьки заповіли йому все своє майно. Зазначає, що після смерті останніх прийняв спадщину та частково її оформив, але відносно вказаних вище земельних ділянок не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом і вільно розпоряджатися спадковим майном у звязку з втратою правовстановлюючих документів. Посилаючись на викладені вище обставини, ОСОБА_1 просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після матері, ОСОБА_2, яка померла 21 березня 2009 року та після батька, ОСОБА_3, який помер 06 вересня 2010 року, право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,812 га кожна, розташовані на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчені державними актами на право приватної власності на землю серії І- СМ №038265 та серії І- СМ №038264.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, представник останнього за довіреністю ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує (а. с. 65).

Представник відповідача Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області у судове засідання не зявився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи у відсутність їх представника, проти позовних вимог не заперечують (а. с. 54).

Представник третьої особи Улянівської державної нотаріальна контори Білопільського району Сумської області, будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляд справи у судове засідання не зявився без повідомлення причин (а. с. 53).

У звязку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 були ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що свідоцтвом про народження серії ЯЖ №107936 (а. с. 12).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії 1-БП №108126 мати позивача померла 21 березня 2009 року (а. с. 7).

У відповідності до державного акту на право приватної власності на землю серії І- СМ №038265, виданого 23 квітня 2002 року Білопільською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 19 березня 2002 року №90, ОСОБА_2 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,812 га в межах згідно з планом, розташована на території Верхосульської сільської ради (а. с. 10).

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області 16 березня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №05, ОСОБА_2 заповіла все своє майно ОСОБА_1 позивачу в справі (а. с. 9).

З довідки Верхосульської сільської ради від 09 листопада 2016 року вбачається, що ОСОБА_2, яка померла 21 березня 2009 року, постійно до дня смерті була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. Останній на підставі державного акту І-СМ №038265 належала земельна ділянка №245,01, яка знаходиться на території сільської ради. Заповіт від імені ОСОБА_2, посвідчений виконкомом Верхосульської сільської ради 16 березня 2009 року за №05 на користь сина - ОСОБА_1, не відмінявся і не перезаповідався. ОСОБА_1 до дня смерті матері допомагав їй у веденні особистого підсобного господарства, а в подальшому розпорядився її речами (а. с. 16).

Після смерті ОСОБА_2 Улянівською державною нотаріальною конторою за заявою ОСОБА_1 заведена спадкова справа №217/2009. Чоловік померлої, ОСОБА_3, відмовився від спадщини, яка відкрилася після смерті дружини, на користь позивача. Останній отримав у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна (а. с. 56-59).

Крім того, судом встановлено, що 06 вересня 2010 року у м. Суми помер батько позивача, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БП №158002 (а. с. 6).

У відповідності до державного акту на право приватної власності на землю серії І- СМ №038264, виданого 23 квітня 2002 року Білопільською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 19 березня 2002 року №90, ОСОБА_3 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,812 га в межах згідно з планом, розташована на території Верхосульської сільської ради (а. с. 11).

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області 16 березня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №04, ОСОБА_3 заповів все своє майно ОСОБА_1 (а. с. 8).

Згідно з довідкою Верхосульської сільської ради від 09 листопада 2016 року, ОСОБА_3 постійно, до дня смерті 06 вересня 2010 року був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Останньому на підставі державного акту І-СМ №038264 належала земельна ділянка №244,01, яка знаходиться на території сільської ради. Заповіт від імені ОСОБА_3, посвідчений виконкомом Верхосульської сільської ради 16 березня 2009 року за №04 на користь сина ОСОБА_1 не відмінявся і не перезаповідався. ОСОБА_1 до дня смерті батька допомагав йому у веденні особистого підсобного господарства і в подальшому розпорядився речами (а. с. 15).

Після смерті ОСОБА_3 Улянівською державною нотаріальною конторою 05 листопада 2010 року заведена спадкова справа №272/2010. ОСОБА_1 отримав у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна (а. с. 60-64).

Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в порядку спадкування за заповітом після матері, ОСОБА_2, яка померла 21 березня 2009 року та після батька, ОСОБА_3, який помер 06 вересня 2010 року, позивач має право на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,812 га кожна, які знаходяться на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчені державними актами серії І-СМ №038265 та серії І-СМ №038264. Однак, він не має можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і вільно розпоряджатися спадковим майном у звязку з втратою правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки.

З огляду на викладене вище, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 316, 328, 373, 1216, 1218, 1220, 1223, 1233, 1235, 1268 ЦК України, ст. 81 Земельного Кодексу, ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, третя особа: Улянівська державна нотаріальна контора Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після матері, ОСОБА_2, яка померла 21 березня 2009 року, право власності на земельну ділянку №245.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,812 га в межах згідно з планом, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району, Сумської області, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії І-СМ №038265, виданим 23 квітня 2002 року Білопільською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 19 березня 2002 року №90.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після батька, ОСОБА_3, який помер 06 вересня 2010 року, право власності на земельну ділянку №244.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,812 га в межах згідно з планом, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії І-СМ №038264, виданим 23 квітня 2002 року Білопільською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 19 березня 2002 року №90.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: