АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1622/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48,50 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 липня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу.

У квітні 2014 року ОСОБА_7 збільшила позовні вимоги та просила суд розірвати шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_6, зареєстрований 24 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського МУЮ, актовий запис № 323 та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в сумі 800 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 березня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування таких позовних вимог ОСОБА_7 вказувала, що 24 квітня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 323. Проте, з жовтня 2013 року сторони не підтримують сімейних та подружніх стосунків, проживають окремо. Від даного шлюбу мають дитину: доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зараз проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. З січня 2014 року відповідач перестав надавати матеріальне забезпечення дитині та участі у вихованні доньки не приймає, в зв'язку із чим позивачка і звернулася до суду та просила задовольнити даний позов.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 липня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду в частині стягнення аліментів, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність і необгрунтованість рішення суду, немотивованість, порушення норм матеріального та процесуального права в оскаржуваній частині, просить рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги про стягнення аліментів залишити без розгляду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про задоволенні позовних вимог, районний суд вважав обгрунтованими позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення з батька неповнолітньої ОСОБА_8 аліменти на її утримання у розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 березня 2014 року.

Колегія суддів частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що сторони згідно свідоцтва про шлюб серія І-СР №063474 з 24 квітня 2010 року перебували у шлюбі (а.с. 12), в якому 17 листопада 2010 року згідно свідоцтва про народження серії І-СР № 123183, виданого відділом РАЦС по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції народилася дочка ОСОБА_8. (а.с. 3)

Батьками ОСОБА_8 є ОСОБА_7, яка є матір'ю, та ОСОБА_6, який є батьком (а.с. 3 ).

Згідно довідки № 340 від 16 січня 2014 року, виданої ПП «Утримання багатоквартирних будинків» малолітня ОСОБА_8 зареєстрована разом із матір'ю за адресою АДРЕСА_1 разом у будинку батьків позивача. (а.с. 6) Батько ж малолітньої дитини, відповідач по справі, проживає у м. Сміла.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Станом на час розгляду справи судом встановлено, що дитина проживає спільно з матір'ю, яка нею опікується постійно разом із своїми батьками, несе витрати на її утримання, а враховуючи обов'язок обох батьків брати участь у витратах на утримання дитини, суд вірно прийшов до висновку про стягнення із відповідача аліментів на утримання дочки ОСОБА_9.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Будь-яких належних та допустимих доказів в силу ст.ст. 57-60 ЦПК України на підтвердження отримання відповідачем регулярного доходу матеріалами справи не містять.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України.

Урахування зазначених обставин для правильного вирішення спору та не порушення прав жодної із сторін, дитини є необхідним і з огляду на роз'яснення, дані судом у п. 17 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи обов'язок обох батьків утримувати неповнолітню дитину, колегія суддів вважає, що вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки відповідача ОСОБА_9, колегія суддів вважає за необхідне врахувати наступне.

ЗУ «Про державний бюджет на 2014 рік» (станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що прожитковий мінімум, необхідний для нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товорів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, для дітей віком від до 6 років у 2014 році становить 1032 гривень.

При визначенні розміру аліментів відповідно до ст.ст. 180, 182 СК України слід врахувати, що відповідач є працездатною особою, доказів про його статус як безробітнього чи непрацездатного матеріали справи не містять, як і не містять відомостей щодо неспроможності останнього працювати за станом здоров'я.

Більш того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач виїжджає за межі України, зокрема на територію Російської Федерації для отримання заробітку, що підтверджується міграційним патентом на ім'я ОСОБА_6, а тому визначений судом розмір аліментів 800 грн. відповідає встановленим обставинам справи та доказам, що підтверджують такі обставини.

Колегія суддів критично оцінює доводи відповідача про добровільне виконання ним свого обов'язку щодо утримання дочки шляхом перерахування коштів, оскільки на наданих ним квитанціях про проведення електронних грошових переказів не вказано призначення платежу, грошові перекази проводилися не батьком дитини, а ОСОБА_10 тільки з кінця 2015 року, у зв'язку із чим такі посилання відповідача із врахуванням ст. 64, 212 ЦПК колегія суддів вважає безпідставними.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення в частині визначення розміру аліментів.

Проте, визначаючи розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції, зобов'язаний був врахувавши всі обставини, визначити відразу належний розмір, а не встановлюючи конкретний розмір у твердій грошовій сумі, всупереч вимогам ч. 2 ст. 182 СК України додатково встановлювати мінімальний розмір стягуваних аліментів у процентному відношенні до прожиткового мінімуму.

З таких підстав рішення суду в частині визначення мінімального розміру стягуваних аліментів слід змінити, виключивши з резолютивної частини рішення слова «але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Крім того, судом не враховано положення ст. 191 СК України, якою встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову та стягнуто аліменти на дитину з 08 березня 2014 року, тоді як позовні вимоги про стягнення аліментів були пред'явлені до суду 03 квітня 2014 року в порядку ч. 1 ст. 118 ЦПК України шляхом подачі заяви до канцелярії суду, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Соснівського районного суду м. Черкаси № 11350 від 03 квітня 2014 року. (а.с. 19)

За вказаних обставин заочне рішення районного суду в частині часу, з якого присуджуються аліменти на ОСОБА_8, необхідно змінити з 08 березня 2014 року на 03 квітня 2014 року.

Доводи апелянта в частині неправомірності прийняття судом до розгляду разом із позовом про розірвання шлюбу збільшених позовних вимог про стягнення аліментів колегія суддів оцінює критично, оскільки одночасно із позовом про розірвання шлюбу судом, у межах заявлених вимог і поданих доказів, можуть бути одночасно вирішені вимоги щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу. (п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 р.)

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 липня 2014 року змінити, виключити з резолютивної частини рішення слова «але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Змінити дату стягнення аліментів з 08 березня 2014 року на 03 квітня 2014 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :