Провадження № 2/161/970/16
У Х В А Л А

16 грудня 2016 року місто Луцьк

в складі:

головуючого судді - Івасюти Л.В.

при секретарі - ЗаболотькоД.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, згідно з яким просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2, в його користь 83580 грн. заподіяної йому матеріальної шкоди, 3 000 грн. моральної шкоди, 3 000 грн. витрат на правову допомогу, а всього: коштів в сумі 89580грн.

Позов мотивує тим, що 16 червня 2014року в смт. Маневичі Волинської області був фактично знищений вогнем належний йому автомобіль НОМЕР_1, яким керував відповідач ОСОБА_2. При цьому також згоріли документи на автомобіль. За даним фактом (за результатами його скарги до слідчого судді Маневицького районного суду), слідчим відділом Маневицького РВ УМВС України у Волинській області 11.07.2014р. було відкрите кримінальне провадження № 000233, за ч. 2 ст. 194 КК України. В ході досудового розслідування було проведено ряд криміналістичних експертиз, допитано як свідка ОСОБА_3 Згідно з висновком експерта №95 від 20.12.2014р. у автотоварознавчій експертизі, вартість знищеного автомобіля НОМЕР_2, станом на 16.06.2014р., складала 83 580 грн. 00 коп. Також, згідно з висновком експерта № 61 від 24.07.2015р. у пожежно-технічній експертизі, ймовірний осередок пожежі знаходився у салоні автомобіля НОМЕР_2; ймовірною причиною пожежі є займання горючих матеріалів салону автомобіля від контакту з вогневим джерелом запалювання полуменевої форми (палаючі сірники, запальнички, свічки, факели тощо), так і безполуменевої форми (тліючий тютюновий виріб). Електрична мережа автомобіля (коротке замикання, перевантаження тощо) найбільш ймовірно не є причиною виникнення пожежі.

Постановою Маневицького РВ УМВС України у Волинській області від 08.12.2014р. було призначено по даній справі пожежно - технічну експертизу, з висновку якої вбачається, що на наданому на дослідження пожежному смітті чорного кольору та шматку марлевої тканин із нашаруваннями речовини чорного кольору залишків нафтопродуктів не виявлено.

Сторони подали суду заяви про визнання мирової угоди.

Згідно вимог ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних уступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета спору. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо заява викладена в письмовій формі, вона приєднується до справи. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що умови мирової угоди не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, в тому числі, і сторін, а тому суд вважає підставним визнати мирову угоду, а справу у зв'язку з цим провадженням закрити.

Керуючись ст. 175, ч. 1 п. 4 ст. 205, 206 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати мирову угоду по справі 161/15366/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди на наступних умовах:

відповідач ОСОБА_2 зобов'язаний сплатити позивачу ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 20 000 , 00 (двадцять тисяч) гривень до 25 грудня 2016 року, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача ОСОБА_1, або шляхом передання готівкових коштів;

з моменту затвердження судом цієї мирової угоди та за умови виконання відповідачем ОСОБА_2 свого обовязку за п.2.1. цієї мирової угоди спір між сторонами по судовій справі №161/15366/15-ц вважається врегульованим на основі вільного волевиявлення та взаємних поступок, та позивач ОСОБА_1 не має до відповідача ОСОБА_2 жодних матеріальних чи нематеріальних вимог чи претензій;

позивач ОСОБА_1 заявляє, що з моменту затвердження судом цієї мирової угоди та за умови виконання відповідачем ОСОБА_2 свого обов'язку за п. 2.1. цієї мирової угоди, позивач ОСОБА_1 не має та не буде мати в майбутньому до відповідача ОСОБА_2 жодних матеріальних чи нематеріальних вимог;

сторони, тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі, й держави;

цю мирову угоду укладено та підписано сторонами особисто, за повного розуміння її змісту та наслідків її підписання та укладення;

Ця мирова угода вступає в силу з моменту її затвердження Луцьким міськрайонним судом Волинської області в судовій справі № 161/15366/15-ц та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цією мировою угодою.

Судові витрати, повязані з розглядом цивільної справи 161/15366/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишаються за сторонами, тобто всі витрати (в тому числі, судові витрати), пов'язані з цим судовим провадженням, що виникли чи можуть виникнути у кожної із сторін, сплачуються відповідною стороною самостійно та не підлягають компенсації іншою стороною.

Справу провадженням закрити. З наслідками закриття провадження по справі, які передбачені ст.ст. 175, 205, 206 ЦПК України сторони ознайомлені.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Волинської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта