Справа № 450/1680/14 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/6822/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Шумської Н.Л.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 травня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсною відмову ОСОБА_2 від 25.06.2013 року, згідно якої ОСОБА_2 як спадкоємець до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 відмовився від належної йому частки спадкового майна.

Визнано недійсною заяву ОСОБА_2 від 25.06. 2013 року, згідно якої ОСОБА_2 як спадкоємець до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 відмовився від належної йому частки спадкового майна.

Поновлено право ОСОБА_2 на спадкування за заповітом ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповно встановленими обставинами, що мають значення для справи. Вказує, що районний суд не взяв до уваги того, що відмова від прийняття спадщини є одностороннім правочином, що ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса 25.06.2013 року, тобто через півроку з дня смерті спадкодавця ОСОБА_6 Вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність у ОСОБА_2 іншого житлового приміщення, крім будинку спадкодавця ОСОБА_6 Також вказує на те, що судом не дано оцінки тому, що даний спір виник не відразу ж після відмови від прийняття спадщини, а через 1,5 року після смерті спадкодавця та одного року після відмови від прийняття спадщини. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 25.01.2016 року рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.05.2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_4, про визнання правочину недійсним.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.10.2016 року рішення апеляційного суду Львівської області від 25.01.2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов»язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Апелянт ОСОБА_5 в судове засідання апеляційної інстанції не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового засідання (а.с. 66 т.2), тому відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України його неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 10, 59, 60, 61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_6

Згідно заповіту, посвідченого 27.03.2006 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Соколюк Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 263, ОСОБА_6 заповіла належний їй на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 грошовий вклад на рахунку, що знаходиться у філії № 6319/023 відділення Ощадного банку України у м. Львові, та грошовий вклад на рахунку, що знаходиться у філії № 8003/023 відділення Ощадного банку України у м.Львові, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

25.06.2013 року ОСОБА_2 подав заяву приватному нотаріусу Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області, згідно якої він, як спадкоємець майна, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6, відмовляється від належної йому частки спадкового майна.

Частиною 1 ст. 1273 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст.1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу.

Згідно із ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов»язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина 1 ст. 229 ЦК України).

Відповідно до роз»яснень, викладених у п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9 правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання равочину недійсним.

Враховуючи наведене, особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, наявність обставин, які вказують на помилку - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, дійсно було і має істотне значення. Такими обставинами є: вік позивача, його стан здоров»я та потреба у зв»язку з цим у догляді й сторонній допомозі, наявність у позивача спірного житла як єдиного.

Судом установлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки № 222, виданої Пасіки-Зубрицькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області 21.05.2014 року, ОСОБА_2 станом на 21.05.2014 року зареєстрований і фактично проживає в АДРЕСА_2 (а.с.6 т.1).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у реєстрі відсутні відомості щодо наявності у ОСОБА_2 нерухомого майна (а.с.148 т.1).

Задовольняючи позов, районний суд врахував вік позивача, наявність у нього спірного житла як єдиного, та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 відмовляючись від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 помилявся щодо правової природи такої відмови, що свідчить про відсутність його волевиявлення на вчинення таких дій.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними у матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 травня 2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: