ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2403/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. за участі секретаря Косолап Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення порядку користування домоволодінням,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про встановлення порядку користування домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до якого просили: виділити їм у користування житловий будинок, позначений в технічному паспорті літерою «Б», сарай під літерою «В», вбиральню під літерою «Д» та спорудження № 3 (огорожу); виділити в користування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у житловому будинку, позначеному в технічному паспорті літерою «А», житлову кімнату площею 12,5 кв.м. та гараж під літерою «Г»; виділити в користування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у житловому будинку, позначеному в технічному паспорті літерою «А», житлову кімнату площею 18,3 кв.м., комору площею 1,6 кв.м. та льох під літерою «Л»; залишити у спільному користуванні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у житловому будинку, позначеному в технічному паспорті літерою «А», кухню площею 4,4 кв.м., котельню площею 12,8 кв.м., передпокій площею 9,3 кв.м., сіни площею 5,1 кв.м., веранду площею 3,5 кв.м. та гараж під літерою «Г».

З урахуванням усіх змін, внесених в судовому засіданні, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявили до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 остаточну вимогу про встановлення порядку користування вказаним домоволодінням, відповідно до якого просили виділити їм у користування житловий будинок, позначений в технічному паспорті літерою «Б», який складається з прибудови літери - «Б» та «Б-1», загальною площею 82 кв.м., житловою площею 50,2 кв.м., сарай під літерою «В», вбиральню під літерою «Д» та спорудження № 3 (огорожу).

Позов обґрунтований такими обставинами. На підставі договору купівлі-продажу від 21 травня 2001 р. ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули у власність житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, в таких долях: ОСОБА_8 - ?, ОСОБА_2 - ?, ОСОБА_3 - ?. На день укладення договору зазначений будинок складався з житлового будинку, позначеного на плані літерою «А», літньої кухні, позначеної літерою «Б», сараю, позначеного літерою «В», вбиральні, позначеної літерою «Д», погребу, позначеного літерою «Л», споруджень № 1-4. 1 серпня 2008 р. на підставі дозволу УДАБК НОМЕР_1 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами було введено в експлуатацію, при цьому літню кухню було введено в експлуатацію як житловий будинок під літерою «Б». В подальшому земельна ділянка під будинком площею 0,10 га. була приватизована усіма співвласниками пропорційно до їх часток у праві власності на будинок. З моменту набуття будинку у власність між співвласниками була досягнута домовленість щодо порядку користування та володіння майном, відповідно до якого ОСОБА_8 користувалась і володіла будинком під літерою «А», гаражем під літерою «Г» та погребом під літерою «Д», а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - будинком під літерою «Б», сараєм під літерою «В», вбиральнею під літерою «Д». Такий порядок задовольняв усіх співвласників, при цьому кожен із співвласників самостійно поліпшував умови свого проживання. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 право на спадкування належної їй ? частини будинку одержали спадкоємці першої черги - чоловік ОСОБА_4, дочка ОСОБА_5, батьки - ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Позивачі посилаються на те, що після смерті дружини ОСОБА_4 постійно вчиняє сварки з позивачами та ОСОБА_6, які закінчуються викликом міліції і навіть побоями, подає судові позови, що робить неможливим та небажаним спільне користування майном.

Під час перебування справи в провадженні суду помер відповідач ОСОБА_9, внаслідок чого його права та обов'язки перейшли до правонаступників - позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та представники позивачів ОСОБА_10 і ОСОБА_11 позов підтримали пославшись на обставини, викладені у позовній заяві та доповненнях до неї.

Відповідач та законний представник неповнолітнього відповідача ОСОБА_4 позов не визнав пославшись на те, що запропонований позивачами порядок користування будинком порушить його права та права його неповнолітньої дочки, оскільки будинок під літерою «А» значно менший і дешевший від будинку під літерою «Б», у ньому немає ніяких вигод, і внаслідок неправомірних дій позивачів за кілька років цей будинок став занедбаним. Пояснив, що на час придбання спірного будинку всі будівлі, як літера «А», так і літера «Б», були побудовані, проте не введені в експлуатацію, і саме його дружина займалась питанням їх узаконення. За життя його дружини дійсно існував порядок користування будинком, відповідно до якого їх сім'я користувалась будинком під літерою «А», а сім'я ОСОБА_2 - будинком під літерою «Б», однак вони безперешкодно могли користуватися місцями загального користування, які є в будинку «Б». Проте після смерті дружини ОСОБА_2 цей порядок користування порушили - захопили будинок під літерою «А» і поселили в ньому батьків його покійної дружини, а він з дочкою доступу до домоволодіння не має не дивлячись на судові рішення. ОСОБА_4 заявив, що він погодиться лише поділ будинку в натурі з виплатою відповідної грошової компенсації.

Відповідачем ОСОБА_6 подана письмова заява про визнання позову (т. 2 а.с. 41-42).

Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації свого представника до суду не направила, надавши письмовий відзив на позов, просила винести рішення з максимальним урахуванням інтересів малолітньої дитини (т. 1 а.с. 61).

Заслухавши сторони, їх представників та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 21 травня 2001 р. ОСОБА_8, її рідна сестра ОСОБА_2 та чоловік останньої ОСОБА_3 набули у власність житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, в таких частках: ОСОБА_8 - ?, ОСОБА_2 - ?, ОСОБА_3 - ? (т. 1 а.с. 206).

В договорі купівлі-продажу зазначено, що будинок складається з житлового будинку житловою площею 30,80 кв., позначеного на плані літерою «А», літньої кухні під літерою «Б», сараю під літерою «В», вбиральні під літерою «Д», погребу під літерою «Л» та споруджень № 1-4.

З технічного паспорту на будинок, складеного Київським міським бюро технічної інвентаризації станом на 2 березня 2001 р., вбачається, що на момент продажу існували, але не були введені в експлуатацію, прибудова до будинку під літерою «А», позначена на плані літерою «а1», літня кухня, переобладнана в жилий будинок, під літерою «Б», прибудови до неї під літерами «б» та «б1», гараж під літерою «Г» (т. 1 а.с. 11-15).

Рішенням Київської міської ради від 11 липня 2002 р. № 114/114 ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передано у спільну часткову власність земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 загальною площею 0,1000 га, розташовану по АДРЕСА_1, для обслуговування належного їм на праві спільної часткової власності житлового будинку, господарських будівель і споруд пропорційно до їх часток у праві власності на будинок (т. 1 а.с. 18, 19).

Усі прибудови та гараж були введені в експлуатацію відповідно до вимог чинного на той час законодавства, про що свідчить розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 25.04.2003 № 275 та дозвіл Управління державного архітектурно-будівельного контролю № 3/5 від 01.08.2003 (т. 1 а.с. 16, 17).

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_8 померла (т. 1 а.с. 20). Оскільки заповіту щодо розпорядження майном на випадок своєї смерті ОСОБА_8 не залишила, право на спадкування в рівних частках одержали спадкоємці за законом першої черги - чоловік ОСОБА_4, дочка ОСОБА_5 та батьки ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які прийняли спадщину у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що частка ОСОБА_8 у праві власності на будинок та земельну ділянку становила 1/2, кожен зі спадкоємців успадкував по 1/8 частині будинку та земельної ділянки.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 53). Заповіту щодо розпорядження майном на випадок своєї смерті він також не залишив, в тому право на спадкування належної йому 1/8 частини будинку та земельної ділянки одержали спадкоємці за законом першої черги - дружина ОСОБА_6, дочка ОСОБА_2 та за правом представлення - малолітня онука ОСОБА_5

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 прийняли спадщину у встановленому законом порядку, а дружина померлого ОСОБА_6 відмовилась від спадщини на користь дочки ОСОБА_2

Відтак на час розгляду справи співвласниками спірного будинку є ОСОБА_3, якому належить ? його частина; ОСОБА_2, якій належить 1/3 частина (1/4+1/12), ОСОБА_4 та його малолітня дочка, яким загалом належить 7/24 частин (1/8+1/8+1/24), та ОСОБА_6, якій належить 1/8 частина.

При вирішенні вимог про встановлення порядку користування домоволодінням суд керується положеннями цивільного законодавства, які визначають зміст права власності, поняття права спільної часткової власності та регулюють здійснення цього права.

Так, за приписом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Ст. 321 цього Кодексу, у якій закріплений конституційний принцип непорушності права власності, проголошує, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено у ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Відповідно до положень ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Судом встановлено, що з моменту набуття спірного будинку у власність і до смерті ОСОБА_8 між співвласниками склався та існував певний порядок користування будинком, відповідно до якого ОСОБА_8 користувалась і володіла будинком під літерою «А», гаражем під літерою «Г» та погребом під літерою «Д», а подружжя ОСОБА_2 - будинком під літерою «Б», сараєм під літерою «В» та вбиральнею під літерою «Д».

Вказана обставина підтверджується поясненнями сторін в судовому засіданні та змістом позовної заяви ОСОБА_8 про виділ частки житлового будинку та земельної ділянки в натурі, поданої до Дарницького районного суду м. Києва у листопаді 2009 р. (т. 1 а.с. 90-97).

Звернення ОСОБА_8 з вказаним позовом є також підтвердженням тієї обставини, що вже на той час між співвласниками мав місце конфлікт з приводу користування спільною власністю.

Внаслідок смерті ОСОБА_8 і успадкування її частки у праві спільної часткової власності склад співвласників спірного будинку змінився.

Оскільки нотаріально посвідченого договору про порядок володіння та користування спільним майном співвласники не укладали, відповідно до положень ч. 4 ст. 358 ЦК України встановлений раніше порядок володіння та користування спільним майном для нових співвласників не є обов'язковим.

Судом також встановлено, що між співвласниками спірного домоволодіння - позивачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3, на стороні яких виступає і відповідач ОСОБА_6, - з одного боку, та відповідачем ОСОБА_4 - з іншого, існує тривалий особистісний конфлікт, внаслідок якого порядок володіння та користування спільним майном, що існував до смерті ОСОБА_8, було порушено, при цьому позивачі чинять ОСОБА_4 перешкоди у користуванні домоволодінням.

Вказана обставина підтверджується поясненнями сторін в суді та судовими рішеннями, ухваленими у 2015 р. у цивільних справах за позовами ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном (т. 1 а.с. 70-71, 72-76, 184-188).

Зазначеними судовими рішеннями позивачів зобов'язано не чинити перешкоди ОСОБА_4 у користуванні ? частиною будинку АДРЕСА_1.

Відтак доводи позивачів про існуючий порядок користування будинком суперечать встановленим судом обставинам.

Позивачі просять захистити порушене право у спосіб, передбачений ст. 358 ЦК України, яка регулює порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, однак з огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що вирішити існуючий спір у такий спосіб неможливо.

По перше, позивачами неправильно сформульовані позовні вимоги, оскільки вони взагалі не визначили, яку частину спільного майна в натурі слід передати в користування кожного із співвласників (з урахуванням загальної та житлової площі, вартості тощо), а відтак суд позбавлений можливості встановити, чи відповідає такий порядок користування часткам співвласників.

По друге, у випадку встановлення судом запропонованого позивачами варіанту порядку користування частина домоволодіння перейде у спільне користування ОСОБА_4, його дочки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Оскільки ОСОБА_6 виступає на стороні позивачів і між нею та ОСОБА_5 існує спір, є очевидним, що вони не зможуть домовитися про порядок володіння та користування майном, виділеним у їх спільне користування.

По третє, з огляду на успадкування ОСОБА_2 після смерті батька 1/12 частин спірного домоволодіння, вона та її чоловік можуть претендувати і на більшу частину тієї частини домоволодіння, яка буде виділена в користування ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що призведе до нових спорів.

Враховуючи встановлені обставини, підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд не вбачає і відмовляє у їх задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення порядку користування домоволодінням відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: