Справа № 500/6669/16-ц
Провадження № 6/500/275/16
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

27 грудня 2016 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про тимчасову заборону боржнику у виїзді за межі України та порушення кримінальної справи,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, діючи на підставі довіреності від імені ОСОБА_2, звернувся до суду із заявою про тимчасову заборону боржнику ОСОБА_3 у виїзді за межі України, посилаючись на те, що останній ухиляється від виконання рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2005 року про стягнення на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 08.12.2004 року до досягнення дитиною повноліття, а саме по 19.07.2018 року. Також просила порушити відносно ОСОБА_4 кримінальну справу за систематичне ухилення від сплати аліментів.

Вивчивши матеріали заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Стаття 16 ЦПК України визначає, що не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Із заяви вбачається, що вона зареєстрована та обліковується під індексом «6», тобто як справа щодо розгляду питань у порядку виконання судових рішень у цивільних справах. Разом з тим, в прохальній частині заяви ОСОБА_1 просить порушити відносно боржника ОСОБА_3 кримінальну справу.

Крім того, законодавством України встановлено випадки, у яких застосовуються обмеження права особи вільно пересуватися, визначено порядок та умови їх застосування, зокрема, ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року за №3857-ХІІ (далі Закон №3857-ХІІ), п.19 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року за №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ), ч.1 ст.377-1 ЦПК України.

Так, відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону №1404-VІІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частина 1 ст.377-1 ЦПК України передбачає, що питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи, що представник сторони виконавчого провадження звернулася із заявою про тимчасову заборону боржнику у виїзді за межі України, а також що нею заявлені вимоги, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, суддя дійшов до висновку про те, що заява повинна бути залишена без руху з наданням часу для виправлення недоліків.

Керуючись ст.ст.15, 16, 119, 121, 377-1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про тимчасову заборону боржнику у виїзді за межі України та порушення кримінальної справи, залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки заяви на протязі пяти днів з дня отримання ухвали. Розяснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_5