Ухвала

іменем україни

13 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмежено відповідальністю «Аграрний дім ім. Горького» про визначення строку дії договору оренди земельної ділянки та повернення ділянки із користування, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Харківської області від 11 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаними позовом, на обґрунтування якого посилалася на те, що вона є власником земельної ділянки площею 5,25 га, кадастровий номер НОМЕР_1, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лебедівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області. Вищевказана земельна ділянка знаходиться в оренді Товариства з обмежено відповідальністю «Аграрний дім ім. Горького» (далі - ТОВ «АД ім. Горького» на підставі договору оренди землі від 03 березня 2005 року № 197, зареєстрованого Сахновщинським РВ ХРФ Центр ДЗК у Харківській області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 03 квітня 2008 року № 68, укладеного строком на 10 років. Відповідно до п. 11.1 договору оренди землі цей договір набрав чинності після його державної реєстрації. Незважаючи на те, що державна реєстрація договору здійснена 03 квітня 2008 року, вказана земельна ділянка фактично була передана відповідачу 03 березня 2005 року. На думку позивача, фактично моментом укладення договору є момент підписання спірного договору, а саме 03 березня 2005 року і його строк дії відповідно закінчився 03 березня 2015 року, а тому після цієї дати вказаний договір оренди земельної ділянки припинив свою дію.

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 30 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Визначено строк дії договору оренди земельної ділянки від 03 березня 2005 року № 197, зареєстрованого Сахновщинським РВ ХРФ Центр ДЗК у Харківській області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 03 квітня 2008 року № 68, укладеного між ТОВ «АД ім. Горького» та ОСОБА_3, строком на 10 років, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,25 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану на території Лебедівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, із 03 березня 2005 року до 03 березня 2015 року, та суд ухвалив вважати вищевказаний договір оренди земельної ділянки припиненим із 04 березня 2015 року.

Зобов'язано ТОВ «АД ім. Горького» повернути ОСОБА_3 вказану земельну ділянку .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 11 квітня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 щодо визначення строку дії договору оренди землі та зобов'язання повернути земельну ділянку, у задоволенні вказаних позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції апеляційним судом не переглядалося.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції про часткове задоволення указаного позову й ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про визначення строку дії договору оренди землі та зобов'язання повернути земельну ділянку, апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212, 303, 304 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив із недоведеності та необґрунтованості вказаних позовних вимог.

На підставі наявних у справі доказів апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для зміни визначеного сторонами моменту відрахування строку дії договору оренди земельної ділянки та для висновків щодо припинення його дії 03 березня 2015 року.

Таким чином, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки строк дії договору оренди землі не сплинув, то відсутні правові підстави для повернення земельної ділянки позивачу.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку відповідно до вимог ст. ст. 10, 60, 212, 303, 304 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ухваленим із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України воно підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 11 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

М.В.Дем'яносов

А.В.Маляренко