Справа №: 398/2246/13-ц
УХВАЛА

"29" вересня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Крімченко С.А.

при секретарі Міщенко С.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Олександрії подання в.о. начальника Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла , -

В С Т А Н О В И В :

В.о. начальника Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до житла, а самеАДРЕСА_1, розташованої в будинку № 62 по вул. Григория Усика м. Олександрії Кіровоградської обл., яка належить ОСОБА_2 згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.09.2016 р.

Зазначає, що на виконанні відділу ДВС знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/398/1147/13, виданого 30 жовтня 2013 р. Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором на суму 93 909 грн. 08 коп. та судові витрати 313 грн. 03 коп.

В звязку з тим, що боржником заборгованість за виконавчим документом не сплачена, з боржника підлягає стягненню виконавчий збір в розмірі 10 % від загальної суми боргу, тобто 9 422 грн.21 коп.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

З метою повного та своєчасного виконання рішення суду, відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 05.09.2016 р. направлено запити до Державної фіскальної служби, Пенсійного фонду України; відділу технічного нагляду охорони праці та пожежної безпеки Державної інспекції сільського господарства в Кіровоградській області про наявність зареєстрованої за боржником сільськогосподарської техніки; до центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Олександрії, Олександрійського та Петрівського районів при УМВС України в Кіровоградській області про наявність зареєстрованих транспортних засобів. Згідно відповідей з вказаних установ, за боржником майно на праві власності не зареєстровано.

Для проведення стягнення за виконавчим документом необхідно провести перевірку майнового стану за місцем реєстрації та проживання боржника. Доступ до квартири боржника ОСОБА_2 відсутній, виклики та повідомлення, направлені на його адресу залишені поза увагою, про що складено відповідні акти державного виконавця від 29.08.2016 року , 05.09.2016 року . Доступ до житла можливий лише за безпосередньою участю боржника, який ухиляється від виконання рішення суду.

В.о. начальника Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 до суду не зявилася, подала клопотання про розгляд подання без участі представника ДВС.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов'язковість виконання судових рішень прямо передбачена статтею 124 Конституції України.

Згідно статті 376 Цивільного процесуального кодексу України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Як вбачається з аналізу ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 376 ЦПК, умовами примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника для вчинення виконавчих дій відносно майна, яке там знаходиться і належить боржнику, є неможливість виконання рішення в інший спосіб.

Згідно ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» державна виконавча служба має право звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла, якщо рішення суду не виконане.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

При цьому необхідно враховувати, що недоторканість житла чи іншого володіння особи гарантується ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла чи іншого володіння особи не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла чи іншого володіння особи визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Таким чином, ухвала суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи має бути вмотивована і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння, наявності доказів знаходження майна боржника у іншої особи, належність житла чи іншого володіння саме цій особі.

Проте в матеріалах справи відсутні відомості, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження, але рішення суду не виконує.

Крім того, відсутні будь-які докази того, що боржник відмовляється допустити державного виконавця до спірної квартири, оскільки немає даних того, що ОСОБА_2 отримав лист (повідомлення, виклики) державного виконавця про проведення виконавчих дій по місцю його проживання, зокрема, рекомендованого поштового повідомлення чи доказів щодо неможливості вручення такого повідомлення.

Зазначені обставини мають підтверджуватися актом, який повинен відповідати вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 2.04.2012 № 512/5.

Згідно матеріалів подання боржник проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. За вказаною адресою державним виконавцем направлялися повідомлення, але докази їх отримання відсутні. Також немає відомостей про те, чи виходив державний виконавець за фактичною адресою проживання боржника для вирішення питання виконання рішення суду. За адресою знаходження квартири боржника, а саме: №162, розташованої в будинку № 62 по вул. Григория Усика м.Олександрії, складались акти, докази направлення повідомлень відсутні.

Згідно копії актів державного виконавця Зарницької Ю.В. від 29.08.2016 р. та від 05.09.2016 р. - "ніхто не відчинив двері квартири №162, розташованої в будинку № 62 по вул. Григория Усика м.Олександрії Кіровоградської обл., а боржнику було залишено повідомлення про явку в відділ ДВС". Свідки (поняті) до складання актів не залучалися. Дані акти не свідчать про ухилення боржника від проведення виконавчих дій.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для задоволення подання державного виконавця.

Керуючись ст. 376 ЦПК України , -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання в.о. начальника Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла - квартири АДРЕСА_2 - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя