Справа № 229/3573/16-ц
Провадження №2-о/229/236/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження,

заінтересована особа: Дружківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,

ВСТАНОВИВ:

заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій зазначає, що вона, перебуваючи на тимчасово окупованій території 09.06.2015 року в акушерському відділенні пренатального центру м.Макіївка Донецької області народила дитину.

16.06.2015 року вона зареєструвала факт народження дитини і отримала медичне свідоцтво про народження, зразка використаного на тимчасово окупованій території, і також отримала свідоцтво про народження дитини.

У жовтні 2016 року вона звернулась до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з метою отримати свідоцтво про народження, однак їй було відмовлено, враховуючи, що єдиною підставою для державної реєстрації народження в даних випадках є рішення суду про встановлення факту народження дитини.

Встановлення факту народження необхідно їй для отримання свідоцтва про народження та внесення даних про народження дитини в реєстр актів цивільного стану.

Просить встановити факт народження народження нею дитини.

Заявник в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності. Заявлені вимоги підтримує. Просить встановити факт народження нею 09.06.2015 року дитини жіночої статі.

Заінтересовані особи в судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності заявника та представника зацікавленої особи.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Пунктом 7 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Судом встановлено, що громадянка України, ОСОБА_1 перебуваючи в м.Макіївка Донецької області, 09 червня 2015 року народила дитину - дівчинку, вагою 3150,00 грам, про що свідчить медичне свідоцтва про народження № 441 від 09 червня 2015 року, яке видане перинатальним центром м.Макіївка, довідкою лікаря перинитального центру м.Макіївка від 12.10.2016 року, обмінною картою породіллі ОСОБА_1, історією розвитку дитини, в тому числі первинним патронажем до новонародженого, відмітками про здійснення обовязкових медичних профілактичних оглядів дитини до 3-х років, обовязковим медичним профілактичним оглядом дитини 8-ми місячного віку, а також копєю свідоцтвом про народження дитини серії І-НО № 636345, виданого 16.06.2015 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с. 9-18).

Відповідно до п.п. а) п. 2 ч. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

Згідно з абз. 5 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно відповіді Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 18.10.2016 року № К-121/03.2-39 (а.с. 19) у проведенні державної реєстрації народження дитини ОСОБА_1 відмовлено, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини предявлено документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Даючи оцінку допустимості лікарському свідоцтву про народження та свідоцтву про народження дитини, як документам, що видані установами на тимчасово окупованій території України, суд керується ч.2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Тобто медичне свідоцтво про народження № 441 від 09.06.2015 року та свідоцтво про народження дитини серії І-НО № 636345 від 16 червня 2015 року, видані в місті Макіївка Донецької області- на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створюють правових наслідків.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки зазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження дитини для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника ОСОБА_1 суд, як виняток, приймає до уваги надане медичне свідоцтво про народження ОСОБА_1 дитини та свідоцтво про народження дитини, і оцінює їх в сукупності з довідкою лікаря перинитального центру м.Макіївка від 12.10.2016 року, обмінною картою породіллі ОСОБА_1, історією розвитку дитини, в тому числі первинним патронажем до новонародженого, відмітками про здійснення обовязкових медичних профілактичних оглядів дитини до 3-х років, обовязковим медичним профілактичним оглядом дитини 8-ми місячного віку, а також свідоцтвом про народження дитини серії І-НО № 636345, виданого 16.06.2015 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, та вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт народження ОСОБА_1 09 червня 2015 року у м.Макіївка Донецької області, Україна, доньки, що надасть можливість заявникові отримати свідоцтво про народження дитини відповідно до законодавства України.

Керуючись ст. ст. 209,212-215,223, 257-1, 367 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити, що громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2, 09 червня 2015 року народила в місті Макіївка, Донецької області, Україна, дитину - дівчинку.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження особи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 10денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Панова Т.Л.