Справа №: 705/4753/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Кімстачова О.С.

за участі: секретаря судового засідання: Власової Т.Ю.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання недійсним рішення суб'єкта владних повноважень про передачу земельної ділянки у спільну часткову власність,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради про визнання недійсним рішення відповідача, а саме: підпункту 8.3 пункту 8 рішення ОСОБА_2 міської ради № 3.18-37/5 від 26.11.2008 щодо передачі земельної ділянки у спільну часткову власність. Позивач посилається на те, що він отримав Державний акт серії ЯД № 971959 від 22.04.2008 на земельну ділянку площею 0,0342 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території ОСОБА_2 міської ради на підставі рішень № 12-58/4 від 28.02.2006 та № 2.10-27/5 від 26.12.2007, який виданий ОСОБА_2 управлінням земельних ресурсів на його імя, тобто ОСОБА_1. Позивач зазначає, що після спливу семи місяців ОСОБА_2 міська рада приховано на підроблених документах управління Держкомзему та ПП «Геоплан» створили та оформили рішення № 3.18-37/5 від 26.12.2008 п.8.пп.8.3 про передачу в спільну часткову власність ОСОБА_3 1/6 частку та ОСОБА_1 1/6 частку земельної ділянки площею 132 кв. м., чим позбавили його одноосібного користування вказаною земельною ділянкою та порушили його законні права. Звернення до відповідача з приводу усунення порушень його прав залишилися без належного реагування.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, та просив задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради за довіреністю ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, подавши суду письмові заперечення проти позову, які містять клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача. ОСОБА_2 міська рада не визнає позовних вимог ОСОБА_1 та заперечує проти їх задоволення, так як вимога є необґрунтованою і недоведеною відповідними доказами. Позивач не довів невідповідність оспорюваного рішення ОСОБА_2 міської ради вимогам законодавства та порушення у зв'язку з цим його законних прав, свобод та інтересів.

Заслухавши пояснення позивача, оголосивши письмові заперечення представника відповідача, дослідивши письмові докази, подані сторонами на підтвердження своїх вимог і заперечень, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.07.2004 визначений порядок користування земельною ділянкою по вулиці Садовій, 16, міста Умані Черкаської області між співвласниками: ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Співвласникам виділено, зокрема: ОСОБА_1 земельну ділянку площею 248,5 кв.м., що разом з 1/6 площі земельної ділянки спільного користування відповідає 1/6 частки земельної ділянки; ОСОБА_3 земельну ділянку площею 248,5 кв.м., що разом з 1/6 площі земельної ділянки спільного користування відповідає 1/6 частки земельної ділянки; у спільне користування співвласників виділена земельна ділянка під спільним подвір'ям.

На підставі рішень ОСОБА_2 міської ради від 28.02.2006 № 12-58/4 та від 26.12.2007 № 2.10-27/5 передано у приватну власність громадянам України розташовані в межах м. Умані земельні ділянки: зокрема, ОСОБА_1 передана земельна ділянка, розташована по вулиці Садовій, 16 в м. Умані Черкаської області, площею 342 кв.м., у тому числі спільне користування 93 кв.м., для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та 66 кв.м. передано в спільну часткову власність ОСОБА_1 (1/6) та ОСОБА_3 (1/6). Згідно з вказаними рішеннями ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_1 22.04.2008 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 971959.

ОСОБА_2 міська рада рішенням № 3.18-37/5 від 26.11.2008 вирішила передати у спільну часткову власність земельні ділянки, а саме: ОСОБА_1 (1/6 частина) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 132 кв.м. за адресою вул. Садова, 16, міста Умані Черкаської області; зобовязано міське управління земельних ресурсів внести відповідні зміни в облікові документи землекористувачів та землевласників; контроль за виконанням рішення покладено на постійну комісію з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища.

21.05.2012 та 30.01.2013 ОСОБА_1 письмово звертався до ОСОБА_2 міської ради з вимогою скасувати вказане вище рішення ОСОБА_2 міської ради № 3.18-37/5 від 26.11.2008 як незаконне, оскільки стосується його земельної ділянки, яка вже була передана йому у власність, і йому був виданий Державний акт на неї. У суді позивач пояснив, що вказані звернення не були розглянуті ОСОБА_2 міською радою, а відповідач не подав суду відомостей (копій рішень) щодо результатів їх розгляду.

До спірних правовідносин сторін підлягають застосуванню норми матеріального права, які діяли на час прийняття спірного рішення станом на 26.11.2008.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За захистом особа може звернутися до суду. Одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 118 ЗК України рішення про передачу земельної ділянки у власність громадянину органом місцевого самоврядування приймається лише за письмовою заявою зацікавленого громадянина і на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки, чи відповідного проекту відведення земельної ділянки, у місячний строк. При цьому, враховуючи вимоги частини 5 ст. 116 ЗК України, рішення про передачу земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 83 Земельного кодексу України визначені підстави виникнення права спільної часткової власності на земельну ділянку, якими є: добровільне об'єднання власниками належних їм земельних ділянок; придбання у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; прийняття спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; за рішенням суду.

Як було встановлено під час судового розгляду, позивач ОСОБА_1 не звертався до відповідача ОСОБА_2 міської ради із заявою щодо передачі йому у спільну часткову власність земельної ділянки (1/6 частина) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 132 кв.м. за адресою: вул. Садова, 16, міста Умані Черкаської; та двічі звертався до ОСОБА_2 міської ради з вимогою скасування вказаного рішення як незаконного. Відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували наявність у нього законної підстави для прийняття оспорюваного рішення.

Як зазначив Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини свого рішення від 16.04.2009 № 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування): в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Також пунктом «г» ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Цей спосіб захисту прав особи на земельну ділянку є спеціальним щодо способів, передбачених Цивільним кодексом України, та підлягає застосуванню щодо спірних правовідносин сторін.

На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженими належними і допустимими доказами та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 3, 4, 11, 15, 88, 208, 209, 212-215, 226-228 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради задовольнити.

Визнати недійсним підпункт 8.3 пункту 8 рішення 37 сесії ОСОБА_2 міської ради V скликання № 3.18-37/5 від 26.11.2008 щодо передачі в спільну часткову власність земельної ділянки ОСОБА_1 (1/6 частина) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 132 кв.м. за адресою вул. Садова, 16.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: О.С. Кімстачов