Справа № 369/7184/16-ц
Провадження № 2/369/3267/16
26.10.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
за участі секретаря Дуплій Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
У серпні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 Свої вимоги мотивувала тим, що вона є матір'ю ОСОБА_3, якого умисно позбавив життя ОСОБА_2 Вироком суду ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні злочину ч.1 ст.115 КК України. Відповідач по справі своїми неправомірними діями заподіяв матеріальної та моральну шкоду. Вказала, що вона втратила дитину, що стало великим стресом для неї. Внаслідок чого в неї погіршився стан здоров'я, почала хворіти та проходити курси лікування та реабілітації в лікарнях. Вона не може повноцінно жити та нормально працювати, порушені нормальні життєві зв'язки. Відповідач в добровільному порядку не відшкодував ні моральної, яку вона оцінює в розмірі 100 000 грн., ні матеріальної шкоди, які складаються з витрат на поховання в розмірі 5 124,86 грн.
Просила суд стягнути з ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 5 124,86 грн. та на відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.; судові витрати покласти також на відповідача.
У судове засідання представник позивача та позивачка не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені, подали суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Просили задоволити позов, проти заочного рішення не заперечували.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Заперечення проти позову також суду не направив.
За таких обставин та за відсутності заперечень позивача та його представника, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
При розгляді справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2, виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві.
ОСОБА_3 був сином ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3, зареєстрованого виконавчим комітетом Гостемельською селищною радою м. Ірпеня Київської області.
ІНФОРМАЦІЯ_7 у вечірній час ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3 розпивали на території Святошинського району м. Києва спиртні напої. Через деякий час ОСОБА_2 разом із своєю дружиною - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 прослідували до будинку АДРЕСА_1, де між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла суперечка, в ході якої обвинувачений ОСОБА_2, відчуваючи до вказаної особи раптово виниклу неприязнь, вирішив позбавити життя останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_3 та бажаючи цього, ОСОБА_2, не попереджаючи про свої наміри ОСОБА_5, дістав з рюкзака, який тримав у руці, сокиру та, утримуючи її в руках, умисно наніс декілька ударів по голові ОСОБА_3, від чого останній впав на асфальтове покриття. Продовжуючи далі свої злочинні дії, ОСОБА_2, бажаючи настання смерті ОСОБА_3 та доведення свого злочинного умислу до кінця, умисно наніс ще декілька ударів сокирою по голові ОСОБА_3, який в цей час лежав без свідомості на асфальтовому покритті. Після чого ОСОБА_2 з місця вчинення злочину зник, проте через декілька хвилин повернувся, наніс ще декілька ударів сокирою по голові та шиї ОСОБА_3, який в цей час продовжував знаходитись без свідомості на асфальтовому покритті. Після чого ОСОБА_2 перевірив вміст кишень одягу ОСОБА_3 та забрав в останнього належні йому, ОСОБА_2, мобільні телефони «Моторола» та «Самсунг», які надав загиблому в тимчасове користування. Вказаними діями ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_3 численні рубані поранення голови та шиї з ушкодженням кісток черепа, головного мозку та органів шиї. Всі вказані вище ушкодження в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та мають прямий причинно-наслідковий зв'язок із настанням смерті.
Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз'яснено, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Оцінюючи всі докази в їх сукупності суд вважає доведеною ту, обставину, що смерть ОСОБА_3 настала внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_2, що в свою чергу знаходиться в причинному зв'язку із заподіянням позивачу шкоди.

В силу ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, на підтвердження витрат на поховання, позивачем надано копії квитанцій до прибуткового касового ордеру, товарні чеки та копії видаткових накладних на загальну суму 5 124,86 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Згідно із ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 9 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної( немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Також позивачу спричинені й моральні страждання, а саме внаслідок ДТП позивач пережив моральні страждання та хвилювання, змушений був витрачати час та кошти на лікування, втрата дитини призвели до негативних змін упорядкованого життєвого ритму позивача. При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди суд також враховує обставини справи та докази в їх сукупності, характер і тривалість страждань, стан здоров'я позивача, тяжкість завданої травми та наслідки. Тому до стягненню з відповідача ОСОБА_2 підлягають кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі - 100 000 грн.

Відповідно до приписів ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. Так з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1051,25 грн.

Керуючись ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Бузовиця Кельменецького району Чернівецької області, українець, громадянин України, освіта середня, не працює, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на відшкодування матеріальної шкоди 5 124,86 грн. (п'ять тисяч сто двадцять чотири грн. 86 коп.), на відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. (сто тисяч грн.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Бузовиця Кельменецького району Чернівецької області, українець, громадянин України, освіта середня, не працює, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, на користь держави судовий збір в розмірі 1051,25 грн. (одна тисяча п'ятдесят одна грн. 25 коп.).

Заява про перегляд заочного рішення відповідачем подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С.Пінкевич