Справа № 461/4635/16-ц
Провадження № 6/461/154/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2016 Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді - Городецької Л.М.,

при секретарі - Скочиляс І.М.

розглянувши подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_2 вмотивоване тим, що у Шевченківському відділі Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ДВС на виконанні перебуває виконавче провадження ЗВП №47002019 до складу якого входить пять виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь юридичних осіб на загальну суму 221917,05 гривень.

В ході виконання даного зведеного виконавчого провадження з метою забезпечення виконання виконавчих документів державним виконавцем в порядку ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. Додатково скеровано запит в реєструючи органи з метою виявлення рухомого та нерухомого майна, місця праці та рахунків боржника. Згідно відповіді Державної податкової служби України інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України боржником до ДПС України від відповідних фінансових установ не надходила. Згідно відповіді ДПС України відсутня інформація щодо місця праці боржника. Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру права власності на нерухоме майно за боржником не зареєстровано нерухомого майна. Згідно відповіді УДАІ за боржником зареєстрований транспортний засіб, який постановою державного виконавця від 05.08.2015 року оголошено в розшук. Крім цього, 07.10.2015 року скеровано вимогу боржнику, якою зобовязано останнього надати інформацію про місцезнаходження транспортного засобу, проте дана вимога ОСОБА_2 проігнорована. При виході за адресою вказаною у виконавчому документі, а саме: м. Львів, вул. Хасевича, 9 двері у квартир зачиненні, тому перевірити майновий стан та відібрати пояснення в боржника з приводу несплати заборгованості неможливо, про що складений відповідний акт державного виконавця від 29.02.2016 року. Станом на сьогоднішній день боржником заборгованість згідно вищезазначених виконавчих документів не погашено, він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього зазначеним вище рішенням. З вищенаведеного просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, сторони та інші заінтересовані особи про розгляд подання не повідомлялись.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги державного виконавця, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду подання, встановив наступне.

У Шевченківському відділі Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ДВС на виконанні перебуває виконавче провадження ЗВП №47002019 до складу якого входить пять виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь юридичних осіб на загальну суму 221917,05 гривень.

25.06.2015 року скеровано Начальнику УДАІ ГУМВСУ у Львівській області орієнтування на затримання автотранспорту, а саме марки NIEWIADOW, тип кузова причіп бортовий Е, № шасі SWN120100V0001138, д.н.з. НОМЕР_1, що на лежить на праві власності ОСОБА_2.

03.07.2015 року державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

05.08.2015 року державним виконавцем була винесена постанова про розшук майна боржника.

Відповідно до інформаційної довідки №88442696, відомості з Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців відсутні.

Згідно з відповіді Заступника начальника УДАІ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_3 від 04.11.2015 року №9/8458зп вбачається, що від 06.09.2015 року орієнтовано на розшук та затримання транспортного засобу марки NIEWIADOW, тип кузова причіп бортовий Е, № шасі SWN120100V0001138, д.н.з. НОМЕР_1 та внесено в систему «Відеоконтроль - Рубіж», в разі затримання буде додатково проінформовано.

07.10.2015 року ОСОБА_2 скеровано вимогу державного виконавця про надання інформації про місцезнаходження транспортного засобу марки NIEWIADOW, тип кузова причіп бортовий Е, № шасі SWN120100V0001138, д.н.з. НОМЕР_1 для подальшої його реалізації.

З відповіді Пенсійного фонду України, відомості про боржника ОСОБА_2 відсутні.

Згідно з наданої інформації Головного управління ДМС України у Львівській області від 11.04.2016 року №02-05/6786, встановлено, що громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за даними обліків ГУ ДМС України у Львівській області документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії ЕК 531828, виданий 05.10.2009 року органом 4601.

Актом державного виконавця 29.02.2016 року встановлено, що при виході за адресою вказаною у виконавчому документі, а саме: м. Львів, вул. Хасевича, 9 двері у квартир зачиненні, тому перевірити майновий стан та відібрати пояснення в боржника з приводу несплати заборгованості неможливо.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.18 ч.2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Однак, подання державного виконавця про обмеження ОСОБА_2 у виїзді за межі України на думку суду є передчаснимі не свідчать про наявність достатніх підстав для застосування такого обмеження.

В силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Між тим, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав, аналіз же перелічених вище норм дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

В той же час, відповідно до статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Як вбачається з вище наведеного, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Саме державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

В матеріалах справи немає відомостей про виклик боржника до державного виконавця з питання виконання рішення суду.

Таким чином, до подання не долучено жодних доказів, з яких можливо було б зробити висновок чи дійсно мало місце ухилення боржника від виконання рішення суду, яке полягає в тому, що він вчиняє будь-які свідомі діяння, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні при тому, що виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини. Відсутні такі відомості й у змісті подання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні подання державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом п'яти діб з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М.Городецька