АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

06 липня 2016 року суддя Апеляційного суду м. Києва Музичко С.Г., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова», третя особа без самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство «Київенерго» про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року позов ОСОБА_2 до ТОВ «Новобудова», третя особа без самостійних вимог: ПАТ «Київенерго» про зобов'язання вчинити задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» оскільки законом передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Проте, такі доводи апелянта не ґрунтуються на вимогах закону, з огляду на наступне.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції від 8 листопада 2011р., споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Вказані зміни були внесені у Закон України «Про захист прав споживачів» саме Законом України «Про судовий збір», норми якого змінені законом від 22 травня 2015р., зокрема, в частині визначення кола осіб, які звільненні від сплати судового збору. Згідно редакції вказаного закону на час подання апеляційної скарги споживачі були виключені із кола осіб, які звільненні від сплати судового збору.

За загальним правилом, у разі конкуренції двох норм права, застосуванню підлягає норма, яка була прийнята пізніше

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Тому, виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, ОСОБА_2 не звільняється від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Згідно Закону України «Про судовий збір» апелянт повинен сплатити 535,92грн. (Одержувач: УДКС у Солом'янському районі; ; Банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві; МФО: 820019; Рахунок: 0010).

Згідно з ч.2 ст.297 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка неоформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу застосовується положення ст.121 ЦПК України.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення виявлених в ній недоліків, а саме: апелянту слід надати до Апеляційного суду м. Києва оригінал квитанції про сплату судового збору протягом п'яти днів з моменту отримання даної ухвали.

Керуючись ст. ст. 121, 295, 297 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року залишити без руху для усунення виявлених в ній недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: