Ухвала

29 грудня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ВисоцькаВ.С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва

від 2 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва

від 17 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Житловик плюс», про усунення перешкод у користуванні майном, вселення, встановлення порядку користування та розподіл особового рахунку; за зустрічним позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про припинення права на частку у спільному майні,

встановив:

У листопаді 2013 році ОСОБА_6 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 березня 2011 року є власницею ј частини квартири АДРЕСА_1. Співвласниками решти частин зазначеної квартири є ОСОБА_7 яка має на праві власності ј частину цієї ж квартири, та ОСОБА_9, яка має у власності Ѕ частину спірної квартири. Вказувала, що з моменту прийняття спадщини відповідачі чинять перешкоди їй у користуванні її майном шляхом недопускання до спірної квартири. З даного приводу позивач неодноразово зверталася до правоохоронних органів. З питання викупу відповідачами належної позивачу частки квартири останні не досягли згоди щодо її вартості. Вказувала, що позбавлена права користуватись та розпоряджатись своїм майном.

Ураховуючи наведене, просила вселити її у квартиру АДРЕСА_1, встановити порядок користування квартирою шляхом виділення ОСОБА_6 для проживання кімнату площею 12,2 кв. м у зазначеній квартирі, витребувати у відповідачів дублікати ключів від вхідних дверей та здійснити поділ особовий рахунок, відкрити окремий особовий рахунок на ім'я позивача з оплати комунальних послуг у кімнаті площею 12,2 кв. м.

У червні 2015 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8, пред'явили зустрічний позов про припинення права власності ОСОБА_6 на частку у спільному майні.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 2 вересня

2015 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково.

ВселеноОСОБА_6 до квартири АДРЕСА_2 у

м. Києві. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_7, ОСОБА_8 залишені без задоволення.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом зобов'язання вчинити дії, а також в частині встановлення порядку користування квартирою скасовано, у цій частині ухвалено нове рішення, яким вказані позовні вимоги задоволено частково.

Усунуто ОСОБА_6 перешкоди в користуванні ј частиною АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надати ОСОБА_6 дублікати ключів від вхідних дверей квартири АДРЕСА_3. Встановлено порядок користування цією квартирою. Виділено у користування ОСОБА_6 житлову кімнату площею 12,2 кв. м, виділено у користування ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у користування дві житлові кімнати площею 21,5 кв. м. та

20, 7 кв. м. Приміщення загального користування залишено у спільному користуванні співвласників. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року касаційну скаргу представника ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - ОСОБА_10 відхилено, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 2 вересня 2015 року у нескасованій частині та рішення апеляційного суду м. Києва

від 17 листопада 2015 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_5, у якій останній просить скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 2 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, рішення і ухвали апеляційного суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_5 не є стороною у справі, питання про права чи обов'язки останніх судом не вирішувалося.

При подачі касаційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 324 ЦПК України права на касаційне оскарження, суддя-доповідач відповідно до цієї норми постановляє ухвалу про повернення касаційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 324 ЦПК України,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 2 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Житловик плюс», про усунення перешкод у користуванні майном, вселення, встановлення порядку користування та розподіл особового рахунку; за зустрічним позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про припинення права на частку у спільному майні,повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.С.Висоцька