Справа № 136/1822/14-ц Провадження № 22-ц/772/3490/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого-судді Нікушина В.П.,

суддів Оніщука В.В., Панасюка О.С.,

за участю секретаря Ліннік Я.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3 її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Вінницького обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Вінницького обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.10.2016 року, ухвалене у даній справі,

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2014 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Вінницького обласного управління цього банку (надалі ПАТ «Ощадбанк») звернулось в суд з вказаним позовом до ОСОБА_3

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.12.2007 року між ВАТ «Ощадбанк» (правонаступник ПАТ «Ощадбанк») та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №822, за умовами якого останній був наданий кредит на суму 160 000 грн. на споживчі цілі строком на 36 місяців зі сплатою 19,5 % річних зі строком остаточного повернення кредиту не пізніше 25.12.2010 року.

За умовами договору ОСОБА_5 зобовязана була виконувати зобовязання за Договором щомісячно до 28 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 4 444,44 грн., сплачувати відсотки, комісійні винагороди.

В забезпечення виконання зобовязань за Договором між тими самими сторонами 28.12.2007 року було укладено договір застави №1350. Предметом застави визначено: трактор колісний К-701, 2007 року випуску.

Банк свої зобовязання за договором виконав.

15.04.2009 року ОСОБА_5 померла, за життя остання повернула банку 40 241,17 грн. кредитних коштів, 35 659, 54 грн. відсотків, 659,42 грн. пені.

Станом на 15.04.2009 року загальна сума непогашеної заборгованості становить 119 829,51 грн. Тому банк звернувся з вимогою про повернення боргу за договором кредиту до ОСОБА_3, яка успадкувала майно після смерті її матері. Проте, вимога банку залишилась без задоволення, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.10.2016 року в задоволенні позову відмовлено з підстав пропуску позивачем спеціального строку для предявлення вимог кредитора до спадкоємців.

З таким рішенням ПАТ «Ощадбанк» не погодилось та оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення та ухвалення нового про задоволення позову.

На підтвердження вимог апеляційної скарги наведені обставини про незаконність та необгунтованість рішення ухваленого за неповному зясуванні обставин справи та неправильній оцінці наявним у справі доказам. Зокрема судом невірно вирахувано строки звернення банку з вимогою до спадкоємця.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшла висновку про задоволення вимог апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході її розгляду.

Суд першої інстанції відмовляючи ПАТ «Ощадбанк» у задоволені позовних вимог виходив з того, що позивач не вжив достатніх заходів необхідних для виявлення спадкоємців ОСОБА_5 і своєчасно не предявив вимог до них у межах шестимісячного строку встановленого ч. 2 ст. 1281 ЦК України.

Однак з такими висновками суду колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» правонаступником котрого є ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_5 26.12.2007 укладено кредитний договір № 822 строком на 36 місяців, дата остаточного повернення кредиту 25 грудня 2010 року. На виконання умов якого банком надано, а ОСОБА_5 отримано, кредит на загальну суму 160 000 грн.

В забезпечення виконання умов вказаного договору його сторонами укладено договір застави. Предметом застави є трактор колісний К-701, 2007 року випуску, вартістю 485333 грн., що належав померлій та зберігається, за адресою: вул. Ленінградська, 21, с. Вахнівка, Липовецький район Вінницька область (а. с. 12 15).

ОСОБА_5, померла 15.04.2009 (а. с. 19). Станом на 15.04.2009 р. вона заборгувала позивачу 119 829,51 грн. з яких: 119758,83 грн. прострочена заборгованість за основним боргом; 70,68 грн. пеня. (а. с. 16-18).

Листом завідувача Липовецькою державною нотаріальною конторою № 02-14/153 від 25.02.2014 повідомлено, що після смерті ОСОБА_5 відкрита спадкова справа за № 405/2009, спадкоємцем померлої є її дочка - ОСОБА_3, яка прийняла спадщину, проте своїх спадкових прав не оформила (а. с. 24).

Згідно копії спадкової справи № 405/2009 від 12.08.2009 до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_5 увійшла земельна ділянка площею 2,5285 га., розташована на території Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Оскільки зі смертю боржника зобовязання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків предявлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Вперше ВАТ «Ощадбанк» звернулося з претензіями до нотаріуса Липовецької районної державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса Липовецької нотаріальної контори про надання відомостей щодо спадкоємців майна померлої 07 жовтня 2009 року.

Повторно з такими претензіями ПАТ «Ощадбанк» звернулося 14 лютого 2014 року (а. с. 20-23).

Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.Вимоги кредитора вони зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

При цьому положення вказаної статті застосовуються за умови дотримання кредитором норм передбачених ст. 1281 ЦК України щодо строків предявлення вимог до спадкоємців. Недотримання котрих позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Реалізовуючи своє право ПАТ «Ощадбанк» відповідно до ст. 1281 ЦК України посилаючись на п. 186 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої Наказом Мінюсту від 03.03.2004 №20/5 предявив свою вимогу до спадкоємців шляхом подання претензії №37 07.10.2009 року до нотаріуса Липовецької районної державної нотаріальної контори, яка була отримана останнім того ж 07.10.2009 року, що підтверджується копією спадкової справи № 405/2009 від 12.08.2009.

При цьому слід врахувати той факт, що вказана Інструкція дозволяє приймати претензії від кредиторів спадкодавця нотаріусові за місцем відкриття спадщини у строк, встановлений статтею 1281 ЦК України.

Згідно пункту 189 цієї Інструкції нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 Цивільного кодексу України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину або виконавця заповіту.

Тобто, позивачем цілком правомірно, з дотриманням строків передбачених ст. 1281 ЦК України,відповідно до діючого законодавства на той час, обрано спосіб захисту своїх прав шляхом подання 07.10.2009 року претензії нотаріусу, що спростовує висновки суду першої інстанції.

За наведених обставин суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, як наслідок дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, а тому рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.10.2016 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Вінницького обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.10.2016 року, ухвалене у справі за позовом Вінницького обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Вінницького обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором №822 від 26.12.2007 року в сумі 119 829 грн. 51 коп. з яких: 119758,83 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом; 70,68 грн. пені.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» понесені позивачем судові витрати, а саме:

судовий збір в розмірі 1198, 30 грн. за подання позовної заяви та судовий збір в розмірі 1318, 13 грн. за подання апеляційної скарги.;

3000 грн. витрат понесених на проведення оціночно-земельної експертизи;

141 грн. витрати понесених за розміщення оголошення у пресі.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий-суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: