Справа №461/4181/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Кахнич С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх неповнолітньої дочки ОСОБА_3, 02.02.2004р.н., в розмірі ? частки від заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи позов тим, що з 01.02.2003 року вони з відповідачем перебували у шлюбі. 23.10.2012 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_3. Відповідач з ними не проживає та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, не надає коштів на утримання дитини. На даний час відповідач перебуває на військовій службі та його заробітна плата складає близько 10 000 грн.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Крім того, стосовно заперечень відповідача, відзначила, що дійсно нею оформлювався кредит, який на сьогоднішній день погашений. Цільовим призначенням кредиту була необхідність оплати лікування матері від важкої хвороби. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду письмові заперечення, згідно яких не погоджується з доводами позивачки про те, що він не бере участі у вихованні та утриманні дитини та згідний платити аліменти на утримання дочки в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідач зазначає, що на даний час він вдруге уклав шлюб, дружина вагітна та має на утримані ще двоє дітей, а також після демобілізації його грошове забезпечення зменшиться та йому необхідно буде орендувати житло. Просить розглядати справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів на утримання дитини не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про народження /а.с.5/.

Рішенням Турківського районного суду м.Львова від 23.10.2012 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано /а.с.3/.

Крім того, з поданих відповідачем заперечень видно, що ОСОБА_2 проходить військову службу і зоні АТО, вдруге одружений, дружина перебуває в стані вагітності, а також має на утриманні ще двоє неповнолітніх дітей.

Також, в судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу відповідач не проживає з дружиною та донькою, частково надає матеріальну допомогу позивачу на утримання їх неповнолітньої дочки, а позивач не може забезпечити належний матеріальний стан сімї.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Зібравши до уваги перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що з відповідача слід стягнути в користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки з врахуванням розміру грошового забезпечення відповідача, такий розмір аліментів є цілком посильним для нього, зважаючи на середній розмір грошового забезпечення військовослужбовців Збройний Сил України, та забезпечить достатній життєвий рівень дитини, а тому позов підлягає до задоволення.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача на те, що після демобілізації його грошове утримання буде зменшено, йому доведеться орендувати житло, оскільки такі доводи на момент вирішення спору ґрунтуються лише на припущеннях відповідача та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Більше того, вказані доводи не можуть свідчити про такий матеріальний стан останнього, що унеможливлює сплату ним аліментів, оскільки аліменти присуджені не у твердій грошовій сумі, а у частці від заробітку

Керуючись ст.ст. 3-11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? суми доходу від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів після його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Стрельбицький В.В.