Справа № 363/1528/16-ц Головуючий у І інстанції Рудюк О. Д.
Провадження № 22-ц/780/6312/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 22.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

22 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Олійника В.І.,

суддів Березовенко Р.В., Матвієнко Ю.О.,

при секретарі Дрозд Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Старопетрівська сільська рада Вишгородського району Київської області, Приватне акціонерне товариство «Альфа-Банк», про визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання недійсним заповіту ОСОБА_4, посвідченого 14.11.2012 року секретарем виконкому Старопетрівської сільської ради ОСОБА_5 та зареєстрованим за №52.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 27.03.2015 року помер її чоловік ОСОБА_4, в установлений законом шестимісячний термін она (ОСОБА_2М.) звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. ОСОБА_4 за життя склав заповіт, посвідчений 14.11.2012 року секретарем виконкому Старопетрівської сільської ради ОСОБА_5 та зареєстрований за №52, який на думку позивачки є нікчемним.

Даним заповітом чоловік позивачки заповів все належне йому майно та все те, що належатиме йому по закону на день його смерті і на, що він за законом матиме право ОСОБА_3 ОСОБА_2 вважала складений заповіт нікчемним, а також таким, що порушує її права спадкоємця.

Крім того, на думку позивачки, заповіт складено з порушенням чинного законодавства, а саме: заповіт не містить часу його складання, відсутні дані про годину і хвилини складання заповіту, заповіт не прочитаний заповідачем уголос, заповідач до підписання заповіту не написав власноруч, що ним прочитаний заповіт у голос, посвідчувальний напис на заповіті не відповідає за своїм змістом посвідчувальному напису на заповіті, записаному зі слів заповідача. За таких підстав ОСОБА_2 вважала, що вона має право на спадкування за законом після смерті свого чоловіка, як спадкоємець першої черги.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що заповіт, складений 14.11.2012 року, відповідає вимогам ст.ст.1247,1251 ЦК України і позивачем не доведено факту, що при складанні заповіту волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його внутрішній волі, а також, що в момент складання заповіту він не розумів значення своїх дій і не міг керувати ними.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно з вимогами ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За змістом ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається із свідоцтва про одруження серії 1-БК №247929 від 29.04.2004 року, яке міститься в матеріалах спадкової справи, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, одружився із ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка після одруження змінила прізвище на «Журавльова».

Крім того, в матеріалах спадкової справи є свідоцтво про шлюб серії І-БК №225397 від 29.06.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище на ОСОБА_8.

Згідно заповіту, складеного 14.11.2012 року, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме йому по закону на день його смерті, і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_7 повністю, і цей заповіт посвідчений ОСОБА_5 (секретарем виконкому Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області) та зареєстровано в реєстрі за №52.

Рішенням Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області першої сесії шостого скликання другого засідання від 08.11.2010 року №3-1.VI. «Про обрання секретаря Старопетрівської сільської ради та покладення обовязків щодо вчинення нотаріальних дій на секретаря», вирішено обрати секретарем Старопетрівської сільської ради гр. ОСОБА_5 з посадовим окладом згідно штатного розпису від 09.11.2010 року, а також покласти обовязки щодо вчинення нотаріальних дій на секретаря Старопетрівської сільської ради ОСОБА_5

Судом встановлено, що 27.03.2015 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОК №328870 від 01.04.2015 року, виданого виконавчим комітетом Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

З копії спадкової справи №378/2015 до майна померлого 27.03.2015 року ОСОБА_4 вбачається, що 31.07.2015 року ОСОБА_3 звернулась до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою, зареєстрованою під №1005, про прийняття спадщини за заповітом.

Крім того, з копії спадкової справи вбачається, що 05.08.2015 року ОСОБА_2 звернулася до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою, зареєстрованою під №1038, про прийняття спадщини за законом.

Згідно довідки від 21.07.2015 року за №566 та за №567, виданої виконавчим комітетом Старопетрівської сільської ради, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований від 28.08.2007 року та постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3. На день його смерті спільно з ним в указаному житловому будинку ніхто не був зареєстрований. Заповіт посвідчений від імені ОСОБА_4 Старопетрівською сільською радою Вишгородського району Київської області 14.11.2012 року за №52 в реєстрі Старопетрівської сільської ради і станом на 21.07.2015 року не скасовано.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1234 Цивільного кодексу України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

За ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, то він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 1257 Цивільного кодексу України визначено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Згідно ст.41 Закону України «Про нотаріат» нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом чи посадовою особою органів місцевого самоврядування, за винятком випадків, передбачених статтями 9, 55, 60, 65, 66, 70-73, 85, 93 і 103 цього Закону, та інших випадків, передбачених законодавством України. Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, чи приміщенні органів місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями.

Заповіт є одностороннім правочином а тому повинен відповідати загальним вимогам, додержання яких ж необхідним для чинності правочину.

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом МЮУ №3306/5 від 11.11.2011 року, перелік нотаріальних дій, що вчиняються посадовими особами органів місцевого самоврядування, визначений ст.37 Закону України «Про нотаріат». Нотаріальні дії вчиняються в приміщені органів місцевого самоврядування. При посвідченні заповіту посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг його цивільної дієздатності. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 1247,1251 ЦК України. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складання заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, у цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заповіт, складений 14.11.2012 року, відповідає вимогам ст.ст.1247, 1251 ЦК України, крім того позивачем та представником не доведено факту, що при складанні заповіту волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його внутрішній волі, а також, що в момент складання заповіту він не розумів значення своїх дій і не міг керувати ними.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог. За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: