Справа № 369/8239/16-ц
Провадження № 2/369/3682/16
13.12.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Прикметі І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,
У вересні 2016 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, посилаючись на те, що 10 травня 2016 року о 17 год. 50 хв. по автодорозі М-06 Київ-Чоп у напрямку міста Києва водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ОСОБА_3 ОСОБА_4», д/н НОМЕР_1, на перехресті с. Стоянка 21 км, не надала дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, чим спричинила зіткнення з автомобілем «Тойота РАВ 4», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, чим порушила вимоги п.п. «в» п. 2.3.. п. 16.5. Правил дорожнього руху України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. 25 липня 2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області винесено постанову, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Тойота РАВ 4», д/н НОМЕР_2, власником автомобіля є ОСОБА_1.
Таким чином, в результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль ОСОБА_1, що заподіяло йому як матеріальну, так і моральну шкоду, і така шкода підлягає відшкодуванню відповідачем з наступних підстав.
ОСОБА_1 подав до ПрАТ «СК «Уніка» повідомлення про подію з транспортним засобом від потерпілої особи та заяву про страхове відшкодування від потерпілої особи.
Різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою повинен сплатити відповідач ОСОБА_2, яка керувала транспортним засобом на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, автомобілем «ОСОБА_3 ОСОБА_4», д/н НОМЕР_1, та з вини якої нанесено шкоду.
Крім того, у результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 було заподіяно моральну шкоду.
Моральна шкода, завдана позивачу, полягає в порушенні його права власності. Зокрема, внаслідок пошкодження транспортного засобу позивача, останній зазнав не мало переживань та страждань з приводу того, що особа, відповідальна за збитки, не поновлює порушене право позивача та не сплачує шкоду, завдану позивачу. Також фактично втративши можливість вільно користуватись своїм транспортним засобом, позивач змушений був витрачати значний час для пересування громадським транспортом на роботу та по робочих справах, а також змінив свій звичний робочий день, оскільки витрачав немало часу на поїздки до станцій технічного обслуговування, оцінювачів, органів судової влади, з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім»ю та роботу. Вказані вище обставини спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання для позивача. Крім того, моральна шкода, яка заподіяна ОСОБА_1, також полягає у приниженні його честі, гідності, престижу та ділової репутації, тому що він поніс моральні переживання у зв»язку з перенесеним стресом під час ДТП. Також внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у ОСОБА_1 виникли порушення нормальних життєвих зв»язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, а також інші негативні наслідки, оскільки його повсякденне життя було пов»язане з постійними діловими зустрічами, на які він їздив на своєму автомобілі. Отже, ОСОБА_2 зобов»язана відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1, яку він оцінив у розмірі 50 000 грн..
Враховуючи викладене, представник позивача ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 172 013 грн. 63 коп. та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн..
В послідуючому представник позивача ОСОБА_1 подав суду заяву про уточнення позовних вимог в частині стягнення судових витрат, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову до суду, а також за звернення до суду із заявою про забезпечення позову, у розмірі 2684 грн. 76 коп., та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати витрат на оцінку транспортного засобу легкового автомобіля Тойота моделі РАВ 4, реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження в ДТП, згідно Звіту № 5394/05/16 у розмірі 800 грн., та стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати витрат на правову допомогу у розмірі 15 660 грн..
У судове засідання позивач ОСОБА_1 і представник позивача не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник позивача подав суду заяву, у якій позов підтримав і просив його задовольнити та розглянути справу у відсутності позивача і його представника.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з»явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
Оскільки представник позивача ОСОБА_1 в поданій суду заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За правилами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Судом встановлено, що 10 травня 2016 року о 17 год. 50 хв. по а/д М-06 Київ-Чоп у напрямку м. Києва водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ОСОБА_3 ОСОБА_4», д/н НОМЕР_1 (який належить ОСОБА_7А.), на перехресті с. Стоянка 21 км, не надала дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, чим спричинила зіткнення з автомобілем «Тойота РАВ 4», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1 При зіткненні автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушила п.п. «в» п. 2.3., п. 16.5. ПДР, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою судді Києво-Святшинського районного суду Київської області від 25 липня 2016 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол АП2 № 355755 від 10 травня 2016 року про адміністративне правопорушення) та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. на користь держави. Провадження у справі відносно ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 143676 від 10 червня 2016 року) закрито у зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 подав до ПрАТ «СК «Уніка» повідомлення про подію з транспортним засобом від потерпілої особи та заяву про страхове відшкодування від потерпілої особи.
Підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача понесені витрати в зв»язку з проведенням оцінки транспортного засобу легкового автомобіля Тойота модель РАВ 4, реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження в ДТП, згідно Звіту № 5394/05/16, у розмірі 800 грн.,
У позовній заяві представник позивача ОСОБА_1 вказував, що внаслідок пошкодження транспортного засобу позивача він зазнав немало переживань та страждань з приводу того, що особа, відповідальна за збитки, не поновлює порушене право позивача та не сплачує шкоду, завдану позивачу. Також фактично втративши можливість вільно користуватись своїм транспортним засобом, позивач змушений був витрачати значний час для пересування громадським транспортом на роботу та по робочих справах, а також змінив свій звичний робочий день, оскільки витрачав немало часу на поїздки до станцій технічного обслуговування, оцінювачів, органів судової влади, з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім»ю та роботу. Вказані вище обставини спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання для позивача. Крім того, моральна шкода, яка заподіяна ОСОБА_1, також полягає у приниженні його честі, гідності, престижу та ділової репутації, тому що він поніс моральні переживання у зв»язку з перенесеним стресом під час ДТП. Також внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у ОСОБА_1 виникли порушення нормальних життєвих зв»язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, а також інші негативні наслідки, оскільки його повсякденне життя було пов»язане з постійними діловими зустрічами, на які він їздив на своєму автомобілі.
Що стосується відшкодування моральної шкоди позивачу, то суд вважає доведеним факт заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди і з урахуванням зазначених моральних страждань, ступеня їх тяжкості та тривалості суд визначає розмір заподіяної моральної шкоди позивачу в розмірі 5 000 грн., яку стягує з відповідача на користь позивача. У решті вимог про відшкодування з відповідача на користь позивача моральної шкоди, то суд відмовляє у задоволенні позову, оскільки доводи, на які посилається представник позивача ОСОБА_1 у позові, не є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в тому розмірі, що заявлений в позові-50 000 грн..
Згідно вимог ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені витрати на надання правової допомоги адвоката у розмірі 15 660 грн. відповідно до наданих представником позивача доказів: Додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги № 0709/16 від 20 вересня 2016 року, Звіту про надання правової допомоги від 07 грудня 2016 року Адвокатського бюро «Максима Кривов»яза», Додатку до Звіту про надання правової допомоги по Договору № 0709/16 від 07 вересня 2016 року, рахунку-фактури № АБ-0709/16-1 від 07 грудня 2016 року, квитанцій Приватбанку.
Понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2271 грн. 34 коп. слід стягнути з відповідача згідно зі 88 ЦПК України на користь позивача ОСОБА_1.
Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. ст. 22, 1166, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст. ст. 60, 84, 88, 213-215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд-
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 172 013 грн. 63 коп. матеріальної шкоди, 5 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, 800 грн. понесених витрат в зв»язку з проведенням оцінки транспортного засобу, судовий збір у розмірі 2 271 грн. 34 коп., витрати на надання правової допомоги в розмірі 15 660 грн..
У решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.