Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Авалян Н.М.
Справа № 413/8074/13-ц
Провадження № 22ц/782/707/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року місто Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Авалян Н.М.

суддів Стахової Н.В., Фарятьєва С.О.

за участю секретаря Подрябінкіна Я.Г.

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Краснолуцького міського суду Луганської області від 24 лютого 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив

04 грудня 2013 року ЗАТ «Альфа-Банк» (з 19 серпня 2009 року ПАТ «Альфа-Банк») звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 26 лютого 2007 року в розмірі 491274,67 грн., яка утворилась станом на 26 листопада 2013 року. (т.1 а.с.115-120)

Заочним рішенням Краснолуцького міського суду Луганської області від 24 лютого 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 491274,67 грн. та витрати судового збору в розмірі 3441 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує на те, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи, а дізнався про ухвалене рішення у зв'язку з його примусовим виконанням. Тим самим він був позбавлений права на участь у судовому засіданні і реалізацію наданих йому законом процесуальних прав, у тому числі подати заяву про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності. Крім того, судом допущена неповнота з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи. Зокрема, не врахована та обставина, що банком надсилалась вимога про дострокове погашення кредиту, тим самим змінено умови договору.

В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. До початку судового засідання ним подана заява про відкладення розгляду справи у зв'язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні в суді м. Києва.

Апеляційний суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на те, що аналогічне клопотання представника позивача було задоволено судом, тому повторне клопотання про відкладення судового засідання апеляційний суд розцінює як зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Апеляційне провадження в порядку ст.318 ЦПК України відкрито 19 вересня 2016 року. Визначений ст. 303-1 ЦПК України двохмісячний строк розгляду апеляційної скарги спливав 19 листопада 2016 року, але був подовжений на строк не пізніше 05 грудня 2016 року.

Неявка представника позивача в судове засідання не перешкоджає апеляційному розгляду справи відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України.

Апеляційний суд, заслухавши суддю доповідача, доводи відповідача та його представника, перевіривши відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог з нормативної точки зору та їх доведеності належними доказами.

Проте з таким висновком погодитись не можна, оскільки рішення суду за своїм змістом не повністю відповідає вимогам ст.215 ЦПК України. Зокрема, в мотивувальній частині рішення не зазначені встановлені судом обставини справи, яким суд повинен був надати правову оцінку.

За таких обставин рішення суду не можна вважати законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню, як таке, що ухвалено з порушенням норм процесуального права.

У зв'язку із втратою судового провадження, воно було відновлено. З матеріалів відновленого провадження вбачається наступне.

26 лютого 2007 року ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір №490025600, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 24249,51 доларів США для придбання транспортного засобу на строк до 26 лютого 2013 року, а відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором, щомісячно повертати кредит рівними частинами, виплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12%, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту. (т.1 а.с.121-124, 135-136)

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 26 лютого 2007 року був між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем був укладений договір застави рухомого майна за №-з. Предметом застави є автомобіль HYUNDAI TUCSON, 2007 року випуску. (т.1 а.с.137-141)

Відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка розрахована банком станом на 26 листопада 2013 року у розмірі 491274,67 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 142238,15 грн., заборгованість по відсотках - 94037,01 грн., пеня - 254999,51 грн. (т.1 а.с.159-162)

Факт прострочення зобов'язань за кредитним договором відповідач визнає, але зауважує, що 09 червня 2009 року він отримав від банку вимогу негайного платежу, в якій банк вимагав дострокового виконання кредитних зобов'язань в повному обсязі та вимагав негайно сплатити заборгованість в розмірі 18719,54 доларів США, яка є актуальною на 09 червня 2009 року. (т.3 а.с.42)

Факт надіслання такої вимоги фактично визнав позивач, який представив суду для вирішення питання про відновлення втраченого провадження копії документів, у тому числі і вимогу, на яку посилається позивач. (т.1. а.с.172)

Пунктом 5.1 кредитного договору сторони передбачили право банку у разі неповернення кредиту/його частини та/або несплати процентів у встановлені договором терміни вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за договором протягом 30 днів від дати отримання позичальником повідомлення банку.

Таким чином, пред'явивши вимогу дострокового повернення кредиту, банк змінив умови кредитного договору.

Початок перебігу строку пред'явлення вимоги до відповідача розпочався через 30 днів від дати отримання вимоги, тобто з 10 липня 2009 року.

Трирічний строк позовної давності до вказаної вимоги сплинув 10 липня 2012 року.

Банк звернувся до суду 04 грудня 2013 року, тобто с пропуском строку позовної давності.

Апеляційний суд враховує що заява про застосування строків позовної давності зроблена відповідачем після ухвалення судом рішення.

Але вважає, що ця заява птідлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В рішенні суду зазначено, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Але суд не вказав, якими доказами це підтверджується. А з матеріалів справи вбачається, що позивач вже з 2008 року проживав в м.Києві, про що банку було відомо, оскільки на адресу проживання відповідача в м.Києві банк надсилав поштові рекомендовані відправлення (т.1 а.с.152-155). В позовній заяві банк обґрунтував вибір підсудності справи тим, що позов подається за останнім відомим банку зареєстрованим місцем проживання відповідача, вказавши лише зареєстроване місце проживання відповідача згідно з паспортними даними. Про останню відому адресу в м.Києві позивач суд не повідомив. (т.1. а.с.118-119)

Відновлене судове провадження не містить доказів того, що судова повістка про час та місце розгляду справи надсилалась відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення згідно з порядком, встановленим ст.74 ЦПК України.

Оскільки належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи викликає об'єктивні сумніви, апеляційний суд вважає, що заява відповідача про застосування до позовних вимог наслідків спливу строку позовної давності може бути розглянута під час апеляційного розгляду справи.

З вказаної підстави апеляційний суд вважає можливим відступити від правового висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 20 січня 2016 року в справі №6-101цс12 про те, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою нею до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Адже, не будучи обізнаним про судове засідання, відповідач був позбавлений можливості взяти у ньому участь та реалізувати надані йому законом права.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для застосування наслідків спливу строків позовної давності за заявою відповідача, апеляційний суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 29 жовтня 2014 року в справі №6-169цс14 наступного змісту.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами кредитного договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, якщо за умовами договорів погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальниками частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальниками кожного із цих зобовязань.

Крім того, апеляційний суд враховує, що відповідач отримав кредит на споживчі цілі (купівлю автомобіля), а відповідно до п.7 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

З вказаних вище підстав апеляційний суд вважає можливим застосувати до правовідносин сторін наслідки спливу строку позовної давності, що відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України є самостійною підставою для відмови у позові.

Вирішуючи клопотання відповідача про відшкодування йому понесених судових витрат по сплаті судового збору, апеляційний суд враховує, що відповідачем сплачено судовий збір в загальному розмірі 4182 гривні 51 копійку (121,80 + 606,33 + 3178,77 + 275,61) за перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, які підлягають стягненню на користь відповідача з позивача згідно із ст.88 ЦПК України (квитанції - т.1 а.с.2, т.2 а.с.2, т.3 а.с.32, 53).

Крім того, відповідачем було сплачено судовий збір в загальному розмірі 3785 гривень 10 копійок (606,33 +3178,77) за подання 22 лютого 2015 року апеляційної скарги на заочне рішення Краснолуцького міського суду Луганської області від 24 лютого 2014 року На підставі вказаної апеляційної скарги Апеляційним судом Луганської області 06 квітня 2016 року було відкрито апеляційне провадження, яке було закрито 02 червня 2016 року як помилково відкрите. У зв'язку з цим сплачений судовий збір підлягає поверненню з державного бюджету згідно із ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України (квитанції - т.1 а.с.47, 83).

Підсумовуючи наведене, керуючись п.2 ч.1 ст. 307, п.п.1,4 ч.1 309, 313-317, 319, 323-325, 327 ЦПК України, апеляційний суд

вирішив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Краснолуцького міського суду Луганської області від 24 лютого 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_2 у відшкодування витрат на сплату судового збору 4 182 (чотири тисячі сто вісімдесят дві) гривні 51 копійку.

Повернути ОСОБА_2 судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги в розмірі 535 (п'ятсот тридцять п'ять) гривень 92 копійки по квитанції №11623 від 14 вересня 2015 року за наступними реквізитами:

Платник ОСОБА_2

Банк платника Відділення №5 ПАТ "ПтБ", м.Київ, вул.В.Грінченка,1

Код платника НОМЕР_1

Отримувач УК у м.Сєвєродонецьку/22030101

Код 37944909

Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Луганській області

Код банку отримувача (МФО): 804013

Рахунок отримувача: 0080

Код класифікації доходів бюджету: Судовий збір

Призначення платежу: Судовий збір, справа №413/8074/13-ц, Апеляційний суд Луганської області, .

Повернути ОСОБА_2 судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги в розмірі 3249 (три тисячі двісті сорок дев'ять) гривень 18 копійок по квитанції №161 від 01 квітня 2016 року за наступними реквізитами:

Платник ОСОБА_2

Банк платника ТВБВ 10026/184 ГУ Ощадбанку по м.Києву та області

Код платника НОМЕР_1

Отримувач УК у м.Сєвєродонецьку/22030101

Код 37944909

Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Луганській області

Код банку отримувача (МФО): 804013

Рахунок отримувача: 0080

Код класифікації доходів бюджету: Судовий збір

Призначення платежу: Судовий збір, справа №413/8074/13-ц, Апеляційний суд Луганської області, .

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції - Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Авалян Н.М

Судді Стахова Н.В.

ОСОБА_4