Справа № 456/1899/15-ц
Провадження № 2/456/115/2016
РІШЕННЯ

іменем України

08 вересня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Микитчина І. М. ,

при секретарі Свержинській І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за первісним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Дідушицької сільської ради про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майне за законом та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами та земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

позивачі за первісним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, звернулись в суд з позовною заявою та, уточнивши позовні вимоги, просять визначити що частка у майні члена колгоспного двору житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, загальною площею 110,2 кв.м., ОСОБА_7 становила 1/4 частину.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку майна колишнього колгоспного двору- житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, загальною площею 110,2 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 4/20 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 загальною площею 110,2 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 4/5 частки земельної ділянки площею 0,6215 ( сіножаті) кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Дідушицької сільської ради, в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 4/5 частки земельної ділянки площею 0, 3676 (рілля) кадастровий номер :НОМЕР_2, яка розташована на території Дідушицької сільської ради, в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати право власності за ОСОБА_2 на 1/4 частку майна колишнього колгоспного двору - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, загальною площею 110,2 кв.м.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та, уточнивши позовні вимоги, просить визнати за ним право власності на 1/4 частку майна колишнього колгоспного двору- житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, загальною площею 110,2 кв.м., та на 1/5 частки земельної ділянки площею 0,6215 ( сіножаті) кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Дідушицької сільської ради, в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/5 частки земельної ділянки площею 0, 3676 (рілля) кадастровий номер :НОМЕР_2, яка розташована на території Дідушицької сільської ради, в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог за первісним позовом позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 покликається на те, що відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 26.03.1990 року зазначено, що житловий будинок АДРЕСА_1 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_7. Цього факту не заперечує і сам відповідач. Оскільки ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не залишивши заповіту і на день смерті її частка у майні не була визначена, тому нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину. Так як членами колгоспного двору були ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, тому частки колгоспного двору між його членами були рівні. Отже, частка кожного була по ? частині. Тому просять визначити, що покійній ОСОБА_7 належала ? частка у майні члена колгоспного двору. Окрім того, у спадкову масу, після смерті ОСОБА_7, входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9891 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3. Однак, дана ділянка поділяється на дві окремі ділянки і має два окремі кадастрові номери, що зазначено у Державному акті та підтверджується витягами з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки. Відповідно до витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки площею 0,6215 (сіножаті) кадастровий номер :НОМЕР_2 її вартість складає 4733,53 грн. Вартість земельної ділянки площею 0,3676 (рілля) кадастровий номер НОМЕР_4 становить 5541,75 грн. Отже, після смерті мами, окрім частки у майні колгоспного двору, вони спадкують і земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом позивач ОСОБА_3 покликається на те, що він будував, проживав і проживає з 1986 року, утримуючи житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами за власні кошти та особистою працею. В ході судового розгляду було виявлено наявність двох земельних ділянок, що підтверджується державним кадастром від 04.08.2016 року кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,6215 (сіножаті) та кадастровий номер НОМЕР_4 площею 0,3676 (рілля), тому вважає, що доцільно здійснити реальний розподіл цих земельних ділянок у відповідності до кола спадкоємців за законом.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 за первісним позовом ОСОБА_8 уточнені позовні вимоги за первісним позовом підтримала, дала пояснення, аналогічні вищенаведеному, та просить суд їх задоволити. Зустрічний позов визнала, проти його задоволення не заперечила.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_9 первісний позов визнали, проти його задоволення не заперечили. Уточнені позовні вимоги за зустрічним позовом підтримали та просять їх задоволити.

Представник відповідача Дідушицької сільської ради за первісним та зустрічним позовом в судове засідання не з'явився, подав суду заяви, просить справу розглядати за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що первісний та зустрічний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, при постановленні рішення по даній справі, слід керуватися положенням ЦК України в редакції 1963 року. Оскільки в даній справі йдеться про колгоспний тип двору, то, на думку суду, слід керуватися статтями цього ж Кодексу, які регламентували правовідносини в колгоспному дворі до 16 грудня 1993 року і які були виключені з цього кодексу у зв'язку з введенням в дію Закону України «Про власність». Окрім цього, при вирішенні вказаного судового спору також слід керуватися нормами ЦК України 2004 року, оскільки спадкування будинковолодіння має місце після прийняття нового Цивільного Кодексу України.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно витягу з погосподарської книги ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, була головою колгоспного двору.

Згідно свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, ОСОБА_7 виділена земельна ділянка на підставі рішення Дідушицької сільської ради від 10.05.1979 року під забудову житлового будинку. Забудова ділянки дозволена рішенням виконкому Стрийської районної Ради депутатів трудящих від 02.08.1979 року № 249.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 26.03.1990 року жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_7 Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Стрийської районної Ради народних депутатів № 66 від 22.03.1990 року.

Станом на 15.04.1991 року в господарстві по АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, правовстановлюючий документ на спірний будинок Дідушицькою сільською радою не видавався, про що свідчить виписка з погосподарської книги с. Великі Дідушичі Стрийського району Львівської області № 45 від 11.02.2015 року.

Згідно довідки Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області № 542 від 28.04.2015 року в житловому будинку по АДРЕСА_1 станом на 28.04.2015 року зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_1

Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 від 12.01.2015 року, виданого фізичною особою-підприємцем Ходновською М.С., загальна площа житлового будинку 110,2 кв.м, інвентаризаційна вартість 249588 грн.

Будинок АДРЕСА_1 належить до спільної групи колгоспного двору, що підтверджується відповіддю Дідушицької сільської ради № 44 від 11.02.2015 року.

Рішенням Дідушицької сільської ради народних депутатів № 165 від 26.11.1996 року ОСОБА_10 надано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 29.12.2012 року ОСОБА_7 є власником земельної ділянки площею 0,9891 га, розташованої на території Дідушицької сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 рахується земельна ділянка площею 0,25 га, що підтверджується довідкою Дідушецької сільської ради Стрийського району Львівської області № 406 від 13.03.2015 року.

Згідно заяви ОСОБА_2, поданої до Стрийської державної нотаріальної контори, він, як спадкоємець до майна його матері ОСОБА_7, відмовляється від належної йому частини спадщини в користь сестри ОСОБА_1 (зареєстровано в реєстрі за № 99).

Стрийська державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок № АДРЕСА_1 (відповідь № 146/01-21 від 05.02.2015 року).

Колгоспним двором вважалось сімейно-трудове об'єднання громадян, які сумісно ведуть господарство і більшість з них обов'язково отримує основний дохід в колгоспі, працюючи в такому в якості його членів.

Відповідно до ст.120 ЦК України 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження цим майном здійснюється зі згоди всіх членів двору.

За змістом ч. 2 ст. 123 ЦК 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. З урахуванням цього спадкування в колгоспному дворі мало свої особливості.

Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» від 26.03.1991 року загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

За правилами ст. 563 ЦК 1963 року у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування у майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, то до майна двору застосовуються загальні правила спадкування.

Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої цього Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону «Про власність», застосовується чинне на той час законодавства. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

В судовому засіданні встановлено, що предметом спору є будинковолодіння АДРЕСА_1 та станом на 15 квітня 1991 року, з часу введення в дію Закону України «Про власність», будинковолодіння належало до майна суспільної групи господарства - колгоспний двір, що стверджується: свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 26.03.1990 року, виданого виконкомом Стрийської районної ради народних депутатів Львівської області, відповідно до якого право власності на вказане будинковолодіння зареєстровано за колгоспним двором, головою якого була ОСОБА_7, членами якого були ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Зважаючи на те, що станом на 1991 рік головою колгоспного двору була ОСОБА_7, вона була власником цього житлового будинку.

Також до спадкового майна входить земельна ділянка площею 0,6215 (сіножаті) кадастровий номер № НОМЕР_4, та земельна ділянка площею 0,3676 (рілля) кадастровий номер :НОМЕР_2, які розташовані на території Дідушицької сільської ради, та належать ОСОБА_7 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 29.12.2012 року.

Позивачі за первісним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3, до дня смерті ОСОБА_7 проживали і були зареєстровані з нею, що стверджується довідками виконкому Дідушицької сільської ради, фактично вступили в управління і володіння спадковим майном, оскільки користуються будинковолодінням та земельними ділянками, надалі проживаючи в спірному будинку, що свідчить про факт прийняття ними спадщини.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12. пояснили, що будівництвом спірного будинку займалася ОСОБА_7 та її син ОСОБА_3

Обставин, які б вказували, що на спірне майно окрім позивачів за первісним та зустрічним позовами в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено.

З огляду на те, що позивачі за первісним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживали з ОСОБА_7, після смерті спадкодавця позивачі за первісним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 та зустрічним позовом ОСОБА_3 фактично прийняли спадщину, не заявили про відмову від спадщини у встановлені ст. 1270 ЦК України строки, відповідач Дідушицька сільська рада не оспорює їх право на спадщину та право на спірний житловий будинок, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення первісних та зустрічних позовних вимог.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст., ст. 120-126 ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст. 1216, 1223, 1228, 1270 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити.

Визначити що частка у майні члена колгоспного двору житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, загальною площею 110,2 кв.м., ОСОБА_7 становила 1/4 частину.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку майна колишнього колгоспного двору- житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, загальною площею 110,2 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 4/20 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 загальною площею 110,2 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 4/5 частки земельної ділянки площею 0,6215 ( сіножаті) кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Дідушицької сільської ради, в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 4/5 частки земельної ділянки площею 0, 3676 (рілля) кадастровий номер :НОМЕР_2, яка розташована на території Дідушицької сільської ради, в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати право власності за ОСОБА_2 на 1/4 частку майна колишнього колгоспного двору - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, загальною площею 110,2 кв.м.

Зустрічний позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку майна колишнього колгоспного двору- житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, загальною площею 110,2 кв.м., після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частки земельної ділянки площею 0,6215 ( сіножаті) кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Дідушицької сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на 1/5 частки земельної ділянки площею 0, 3676 (рілля) кадастровий номер :НОМЕР_2, яка розташована на території Дідушицької сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя І. М. Микитчин