Справа № 471/1005/16-ц
Провадження №2/471/536/16
Номер рядка звіту 38
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2016 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Скарницької І.Б.,

за участю секретаря Данілової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Братської селищної ради Миколаївської області, Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Братської селищної ради Миколаївської області, Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2016 року до участі у справі було залучено співвідповідача ОСОБА_2.

В своїй позовній заяві позивач вказував на те, що 03 серпня 2013 року в смт.Братське Братського району Миколаївської області померла його мама ОСОБА_3. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з двокімнатної квартири №7, що розташована по вулиці Некрасова, 6а, в смт.Братське Братського району Миколаївської області, земельної ділянки площею 2,0 га, кадастровий номер :02:000:0041, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області та грошових коштів на особистому рахунку в АТ «ОСОБА_4 Аваль», МФО 345678, . Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане вище спадкове майно позивач не має можливості з кількох причин. Так, отримати свідоцтво на право на спадщину на квартиру ОСОБА_1 не має можливості, так як договір купівлі-продажу квартири не посвідчений нотаріально, а вчинено на універсальній товарній біржі РіКо-АЛЬЯНС, а отже він не є документом, що підтверджує право власності на нерухоме майно.На сьогоднішній момент нотаріально посвідчити договір, вчинений на товарній біржі, сторони не можуть, оскільки одна із сторін померла. Окрім того, оригінал договору купівлі-продажу, державний акт та ощадна книжка були втрачені.

У судове засідання позивач та його представник не зявилися, до суду надали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги пітримали в повному об'ємі..

Представники Братської селищної ради Миколаївської області, Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області у судове засідання не зявився, до суду надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судовго засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши надані докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

20 серпня 2002 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири № 7, розташованої по вул. Некрасова, 6А в смт. Братське Братського району Миколаївської області, який зареєстровано товарною біржею «РІКо-АЛЬЯНС» в журналі реєстрації біржових угод № 3-88 (а.с. 6).

Зобов'язання по договору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були виконанні в повному обсязі.

Відповідно до реєстраційного напису Вознесенського міжміського бюро технічної інвентаризації від 22 серпня 2002 року, засвідчено, що квартири № 7, що розташована по вул. Некрасова, 6А в смт. Братське Братського району Миколаївської області зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_3, за реєстровим № 1876 (а.с. 9).

22 серпня 2002 року ОСОБА_3 отримала технічний паспорт на квартиру № 7, що розташована по вул. Некрасова, 6А в смт. Братське Братського району Миколаївської (а.с. 7-8).

Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме договір купівлі-продажу квартири було укладено 16 грудня 2002 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р., який діяв на час укладення угоди), за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 227 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Зобовязання за договором купівлі-продажу квартири сторонами були виконанні.

Проте, в порушення вищевказаних вимог оформлення обумовленого договору купівлі-продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося.

Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

03 серпня 2013 року в смт. Братське Братського району Миколаївської області померла його мама ОСОБА_3

Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з двокімнатної квартири №7, що розташована по вулиці Некрасова, 6а, в смт. Братське Братського району Миколаївської області, земельної ділянки площею 2,0 га, кадастровий номер :02:000:0041, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області та грошових коштів на особистому рахунку в АТ «ОСОБА_4 Аваль», МФО 345678, . Позивачі звернулися в нотаріальну контору для подання заяви про прийняття спадщини, однак в нотаріальній конторі їм було рекомендовано звернутися до суду, оскільки втрачено оригінал державного акту на землю та відсутнє свідоцтво про право власності на житловий будинок разом із технічним паспортом.

Позивач є спадкоємцем 1 черги за законом, інших спадкоємців не має ні за законом, ні за заповітом немає.

Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом йому було відмовлено, оскільки договір купівлі-продажу квартири не посвідчений нотаріально, оригінал державного акту та ощадна книжка були втрачені (а.с.15).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст. 1223 ЦК України).

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Під час судового засідання судом встановлено, що оригінали договору купівлі-продажу, державний акт та ощадна книжка втрачено (а.с. 16).

Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом.

Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 договір дійсним та визнати позивачем право приватної власності на квартиру №7, що розташована по вулиці Некрасова, 6а, в смт.Братське Братського району Миколаївської області; земельну ділянку площею 2,0 гектарів, кадастровий номер :02:000:0041, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області; грошові кошти на особовому рахунку на ім'я ОСОБА_3 у АТ РайффайзенБанк Аваль, МФО 345678, , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 03 серпня 2013 року.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Братської селищної ради Миколаївської області, Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 09 серпня 2002 року та зареєстрованого універсальною товарною біржею РіКо-АЛЬЯНС за №3-88.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на:

- квартиру №7, що розташована по вулиці Некрасова, 6а, в смт.Братське Братського району Миколаївської області,

- земельну ділянку площею 2,0 гектарів, кадастровий номер :02:000:0041, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області,

- грошові кошти на особовому рахунку на ім'я ОСОБА_3 у АТ РайффайзенБанк Аваль, МФО 345678, ,в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 03 серпня 2013 року.

Апеляційна скарга на рішення Братського районного суду Миколаївської області може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_6