Номер провадження: 22-ц/785/4306/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3,ОСОБА_4

За участю секретаря Гарбуз В.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_5,

-про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИЛА:

16 вересня 2015 року представник позивача звернувся з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 20 серпня 1997 року сільською радою відповідно до рішення №280/5 про виділення земельної ділянки третьої особі ОСОБА_5 була виділена земельна ділянка площею 0,10 га цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, село Санжейка, вулиця Рибацька, 29

Рішення було прийнято на підставі заяви третьої особи ОСОБА_5 від 18.06.1997 році. На підставі рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 06.06.2006 року, власником житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями є позивач ОСОБА_6, що підтверджується витягом з реєстру нерухомого майна від 01.03.2016 року, в зв»язку з чим просить визнати недійсним рішення Дальницької сільської ради народних депутатів Овідіопольського району Одеської області за № 280/5 від 20.08.1997 року, про виділення земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку ОСОБА_5.( а.с.18)

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 квітня 2016 року позовну заяву ОСОБА_6 до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_5, про визнання недійсним рішення задоволено.Визнано недійсним рішення Дальницької сільської ради народних депутатів Овідіопольського району Одеської області за № 280/5 від 20.08.1997 року, про виділення земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про відмову в заявлених вимогах,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не зявились,про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

В силу ст.305 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Судова колегія,заслухавши доповідь судді доповідача,перевіривши матеріали справи,обговоривши доводи апеляційної скарги,дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заявлені вимоги районний суд керувавсь Законом України « Про місцеве самоврядування в Україні» та виходив з того, що сільська рада порушила вимоги ст.19 ЗК України так як не прийняла до уваги фактичне користування позивачем земельною ділянкою та наявності на ньому нерухомого майна.

Проте повністю погодитись з таким судженням районного суду не можна виходячи з наступного.

Пунктами 1, 7 частини 1 статті З КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (далі - субєкт владних повноважень). Головною ознакою публічно-правових спорів є участь у них хоча б однією зі сторін субєкта владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч.І ст. 3 та ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку зі здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, необхідною ознакою належності справи до адміністративної юрисдикції є здійснення цим субєктом владних управлінських функцій та повноважень, і ці функції та повноваження повинні здійснюватись ним саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Компетенція адміністративних судів визначена ст. 17 КАС України та поширюється на: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їх компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму. Вказаний перелік є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню або поясненню, навіть опосередковано через інші законодавчі акти.

Загальний аналіз процесуальних норм законодавства України, за якими визначаються юрисдикційна належність та підсудність справ різній судовій спеціалізації, вказує на певні критерії розмежування спорів між ними. До яких, зокрема, входять такі, як: 1) суб'єктний склад сторін спору; 2) предмет спірних правовідносин; 3) характер спірних правовідносин.

За таких обставин та керуючись статтями 2, 3, 17 КАС України судова колегія приходить до висновку, що за загальним правилом, рішення Дальницької сільради народних депутатів Овідіопольського району одеської області від 20.08. 1997 року № 280/5,оскаржуються в порядку адміністративного судочинства так як пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до питань місцевого значення належить регулювання сільськими, селищними, міськими радами земельних відносин, а відтак органи місцевого самоврядування у вказаних правових відносинах є субєктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції (нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу).

Відповідний висновок міститься у рішенні Конституційного Суду України № 10-рп/7010 від 1 квітня 2010 року у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, у якому визначено, що вирішення земельних спорів фізичних та юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень щодо оскаржень його рішень (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності належить до юрисдикції адміністративних судів.

Суд своєю ухвалою закриває провадження по справі , якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.( с.205 ч.1 п,1)

Зважаючи на те, що суд першої інстанції помилково розглянув справу з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення, що свідчить про порушення судом вимог ст.205 ч.1 п.1 , а тому з підстав ст.310 ч.1 ЦПК України рішення підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 218, 310,315,317,319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 квітня 2016 року скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_5, про визнання недійсним рішення .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду на протязі 20 днів.

Голодуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді А.А.Калараш

ОСОБА_7