Справа № 201/1453/14ц
Провадження № 2/201/332/2016р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3, ОСОБА_4, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 (третя особа Управління - служба у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради) про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «ПриватБанк» 15.01.2014р. звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення (а.с. № 5-7).

21.04.2015р. до суду від представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшла уточнена позовна заява, де позивач змінив коло відповідачів та зазначив третю особу (а.с. № 127-131).

Ухвалою суду від 30.06.2015р. провадження по даній справі було зупинено, а ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 01.04.2016р. провадження по справі було відновлено (а.с. № 158, 165).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 21.06.2007р. між ОСОБА_1 та банком укладено кредитний договір № DNGOGA00002221, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 60 000 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 21.06.2017р. У звязку з порушеннями відповідачем зобов'язань за кредитним договором станом на 14.11.2013р. утворилась заборгованість в сумі 167 167,92 доларів США, яка складається з: 55 899,75 доларів США - заборгованість за кредитом; 41 491,98 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6 720,00 доларів США- заборгованість з комісії за користуванням кредитом; 55 066,01 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафні санкції: 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина) та 7 958,89 доларів США - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачкою 03.07.2007р. укладено договір іпотеки № DNGOGA00002221, згідно якого відповідачка передала в іпотеку нерухоме майно квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1., загальною площею 58,40 кв.м. Договором іпотеки, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, тому реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов договору та ст. 629 ЦК України. Зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки вирішується питання про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Також згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення с підставою для виселення всіх мешканців. З цих підстав, на думку позивача, відповідачі підлягають виселенню з житла.

Представник позивача - ОСОБА_6 (діє на підставі довіреності від 18.02.2016р. - а.с. № 220) в судове засідання надав заяву, в якій просив розглянути справу без фіксації технічними засобами за правилами ч.2 ст. 197 ЦПК України (а.с. № 217).

Відповідачка ОСОБА_1 в заяві, наданій суду 18.10.2016р., просила справу розглядати за її відсутністю та без фіксування процесу технічними засобами за правилами ч.2 ст. 197 ЦПК України, позовні вимоги не визнала в повному обсязі з підстав, викладених в запереченнях відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_7, а саме з огляду на те, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.03.2016р. договір про задоволення вимог іпотекодержателя та договір іпотеки квартири від 03.07.2007р., укладені між нею та ЗАТ КБ «ПриватБанк» визнано недійсними, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог (а.с. № 222).

Відповідачка ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3, в наданих до суду 18.10.2016р. запереченнях, проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити з тих підстав, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.03.2016р. договір іпотеки квартири та договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 03.07.2007р., укладені між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» визнано недійсними, що в свою чергу скасовує всі зобовязання за цими договорами. Крім того, квартира, яка є предметом застави є єдиним місцем проживання відповідачки разом з малолітньою дитиною, іншого житла у власності відповідачки немає. В заяві до суду від 18.10.2016р. відповідачка ОСОБА_2 просила розглядати справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 229).

Відповідач ОСОБА_4, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 в судове засідання не з,явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази (а.с. № 209), до суду 18.10.2016р. надав заперечення, в яких заперечував проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.03.2016р. договір іпотеки квартири та договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 03.07.2007р., укладені між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» визнано недійсними, що в свою чергу скасовує всі зобовязання за цими договорами, у звязку з чим просив відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Управління - служби у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради в судове засідання не з,явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є розписка ОСОБА_8 (діє за довіреністю від 31.08.2016р. а.с. № 212), про причини неявки суд не сповістила.

Враховуючи, що в матеріалах справи маються письмові заперечення відповідачів проти позову, отже їх позиція та їх аргументи будуть враховані при винесенні рішення суду поряд з іншими доказами по справі, суд вважає за можливе винести рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України (не заочне).

Справа розглянута без фіксування процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ЗАТ КБ „ПриватБанк, правонаступником якого у 2009році став ПАТ КБ „ПриватБанк 21.06.2007р. було укладено кредитний договір № DNGOGA00002221 (а.с. № 8-10).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком і відповідачкою ОСОБА_1 03.07.2007р. було укладено договір іпотеки № DNGOGA00002221, згідно якого відповідачка передала в іпотеку нерухоме майно квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1., загальною площею 58,40 кв.м. (а.с. № 11-12).

Майно належить відповідачці ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.07.2001р., виданого Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 5-3186 та зареєстрованого КП «ДМБТІ» згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно 09.09.2005р.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2015р. по справі № 201/7110/15-ц в задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ПАТ КБ «ПриватБанк»(третя особа Орган опіки та піклування Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради) про визнання недійсним договору іпотеки квартири, договору про задоволення вимог іпотекодержателя, кредитного договору було відмовлено (а.с. № 160-162).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.03.2016р. рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2015р. скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 03.07.2007р. та договору іпотеки квартири від 03.07.2007р. та ухвалено в цій частині нове рішення, яким визнано недійсними договір про задоволення вимог іпотекодержателя та договір іпотеки квартири від 03.07.2007р., укладені між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. № 160-162, 163-164).

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області про визнання недійсними договору про задоволення вимог іпотекодержателя та договору іпотеки квартири від 03.07.2007р., укладені між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» набрало законної сили 21.03.2016р. (а.с. № 163-164).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобовязання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про іпотеку іпотека припиняється у разі: припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, визнання іпотечного договору недійсним; знищення(втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди) якщо іпотекодавець не відновив її.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Приймаючи до уваги вищезазначені обставини та з урахуванням того, що договір іпотеки квартири від 03.07.2007р. рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області визнано недійсним, зобовязання за даним договором припиненні та з урахуванням того, що позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки квартири від 03.07.2007р., зобовязання за яким припинено, суд вважає за можливе в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3, ОСОБА_4, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 (третя особа Служба у справах дітей Соборної районної у м. Дніпропетровську ради) про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Що стосується вимог банку про виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з огляду на те, що вони ґрунтуються на положенні ч.2.ст. 39 Закону України «Про іпотеку» де зазначено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, то з урахуванням тих обставин, що в задоволенні вимог банку про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено, в частині позовних вимог про виселення також слід відмовити.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.88 ЦПК України, та приймаючи до уваги, що в задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено в повному обсязі, судові витрати розподілу не підлягають (а.с. № 1-7).

На підставі викладеного, керуючись ст. 17 Закону України „Про іпотеку ст. ст. 204, 526, 598 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 57- 60, 74-76, 88, 169, ч. 2 ст. 197, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3, ОСОБА_4, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 ( третя особа Управління - служба у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради) про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Ткаченко Н.В.