Справа №583/2717/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1753/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 вересня 2016 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості

та за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання поруки припиненою, -

в с т а н о в и л а:

20 серпня 2015 року ПАТ КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_3 звернулося з зазначеним позовом, який мотивує тим, що 11 липня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 05/2008/435073/398. 31 липня 2009 року укладено додаткову угоду №1 до вказаного кредитного договору. Згідно з умовами кредитного договору позивач надав ОСОБА_4 на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти на загальну суму 34000 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 15,89 % річних строком до 08 липня 2022 року. У забезпечення виконання ОСОБА_4 зобов'язань за вказаним кредитним договором між ВАТ КБ «Надра» і ОСОБА_5 11 липня 2008 року укладено договір поруки, за яким останній поручився за виконання ОСОБА_4 усіх її зобов'язань перед кредитором. Відповідачі належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконують, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 26.08.2016 року по тілу та відсоткам складає 32418,39 доларів США та 46789,65 грн. пені, з яких: по тілу кредиту 26720,51 дол. США, за відсотками 5697,88 дол. США, пеня за прострочення сплати кредиту 46789,65 грн., що на 26.08.2016 року за курсом НБУ є еквівалентом 1847,26 дол. США. Уточнивши позовні вимоги просить стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 05/2008/435073/398 в розмірі 32418,39 дол. США, в т.ч. по кредиту 26720,51 дол. США, за відсотками 5697,88 дол. США та пеню в сумі 46789,65 грн., що станом на 26.08.2016 року за курсом НБУ є еквівалентом 1847,26 дол. США.

10 серпня 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ПАТ КБ «Надра», мотивуючи свої вимоги тим, що 11 липня 2008 року між ним та ПАТ КБ «Надра» було укладено договір поруки № 1, згідно умов якого він поручився перед позивачем за виконання ОСОБА_4 умов кредитного договору № 05/2008/435073/398. В подальшому 31 липня 2009 року між банком та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду № 1 до вказаного кредитного договору, виходячи з умов якої розмір зобовязання з повернення кредиту збільшився з 34000 дол. США до 34987,64 дол. США. Виходячи з того, що відбулася зміна зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, просить договір поруки № 1 від 11 липня 2008 року, укладений між ним та ВАТ КБ «Надра» визнати припиненим з 31.07.2009 року.

Ухвалою суду від 17 серпня 2016 року об'єднано в одне провадження справу за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та справу за позовом ОСОБА_5 до ПАТ КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання поруки припиненою.

Рішенням суду від 15 вересня 2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» ОСОБА_3 було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 32418 доларів 39 центів США, що за курсом НБУ станом на день прийняття рішення суду еквівалентно 853575 грн. 43 коп., та пеню в розмірі 46789 грн. 65 коп. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено. Визнано договір поруки № 1 від 11 липня 2008 року, укладений між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5 припиненим з 31 липня 2009 року.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду в частині відмови стягнення з поручителя ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості та в частині задоволення позову поручителя ОСОБА_5 і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Надра» про стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_5 та відмовити в задоволенні його позову до ПАТ КБ ОСОБА_1». В іншій частині рішення залишити без змін. В доводах апеляційної скарги зазначає, що винесене рішення в частині відмови задоволення позовних вимог в стягненні боргу з поручителя та визнання договору поруки припиненим з 31 липня 2009 року є незаконним, ухвалене з порушенням процесуальних норм. Вважають, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту та судом надано неналежну оцінку висновку судово-економічної експертизи як доказу у відповідності до ст. 212 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_7, який заперечує проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_5 про визнання поруки припиненою та частково задовольняючи позов ПАТ КБ «Надра», суд першої інстанції виходив з того, що внесення змін до кредитного договору, забезпеченого порукою, призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя ОСОБА_5 та було здійснено без його згоди, а тому вимоги про визнання поруки такою, що припинена підлягають задоволенню у звязку з чим не підлягає задоволенню позов банку до поручителя про стягнення заборгованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх, правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 11 липня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04 лютого 2011 року є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 05/2008/435073/398, згідно з умовами якого останній надано кредит в сумі 34000 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 15,89 % річних строком до 08 липня 2022 року. (т. 1, а. с. 10-13).

На забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 по Кредитному договору між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5 11 липня 2008 року укладено договір поруки, за умовами якого останній відповідає перед кредитором за виконання ОСОБА_4 її зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 05/2008/435073/398 від 11 липня 2008 року, в тому числі: повернути до 08 липня 2022 року кредит в сумі 34000 доларів США; сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 15,89 % річних; сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором; сплатити можливі штрафні санкції (т. 1 а. с. 20-21).

Пунктом 3.3.2 Кредитного договору було встановлено розмір щомісячної суми мінімально необхідного платежу 512,69 доларів США (т. 1, а. с. 10).

31 липня 2009 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду №1 до вказаного кредитного договору, згідно якої внесено зміни до кредитного договору, відповідно до яких пункт 3.3.2 викладено у новій редакції: «Щомісячна сума мінімального необхідного платежу, вказана у Графіку, що міститься в додатку № 1 до цього Договору» ( т. 1, а. с. 14-18).

Згідно висновку судово-економічної експертизи № 169 від 20.07.2016 року Додаток № 1 «Графік погашення заборгованості по кредиту та процентів по ньому» з урахуванням умов Додаткової угоди № 1 від 31.07.2009 року складено так, що при умові користування кредитними коштами до 08.07.2022 року (кінцевий термін погашення) Позичальник повинен сплатити основний борг (тіло кредиту) у сумі 34987,64 доларів США. Розбіжність згідно складеного «Графіку погашення заборгованості по кредиту та процентів по ньому» з урахуванням умов Додаткової угоди № 1 від 31.07.2009 року між виданою сумою кредитних коштів та сумою, яку станом на 08.08.2022 року Позичальник повинен повернути, складає 987,64 долари США. В обсязі залучених матеріалів до справи, встановити на підставі яких саме документів (угод, розрахунків по капіталізації кредиту, додаткові видачі кредитних коштів та ін.) проведено коригування суми заборгованості по основному боргу в розмірі 987,64 доларів США станом на 08.07.2022 року, не надається можливим. (2. 2, а. с. 72-79).

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі збільшення розміру плати за кредит, відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються відсотки за користування чужими грошовими коштами; підвищення розміру відсотків, встановлення (збільшення розміру) неустойки, зміна способу і форми майнового обтяження, умов відповідальності тощо.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення поруки у разі зміни основного зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що внаслідок укладення Додаткової угоди № 1 від 31.07.2009 року до кредитного договору № 05/2008/435073/398 від 11.07.2008 року, збільшився загальний обсяг боргу за кредитом, що вказує на збільшення відповідальності поручителя ОСОБА_5 Разом з тим, зазначені зміни до кредитного договору з ним не погоджувались, так як відповідні докази такого погодження суду банком не надані, у звязку з чим порука відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України в момент внесення змін в забезпечене ним зобовязання припинилася, а тому підстави для стягнення з ОСОБА_5 в солідарному порядку з позичальником заборгованості за кредитним договором, відсутні.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неналежним чином надав оцінку висновку судово-економічної експертизи, так як у ньому немає прямої відповіді на питання чи відбулося збільшення вартості кредиту після укладення додаткової угоди. Суд першої інстанції вірно визнав зазначений висновок експертизи належним доказом на підтвердження збільшення обсягу відповідальності поручителя ОСОБА_5 за договором поруки, так як він містить чітку відповідь про те, що за умовами додаткової угоди до кредитного договору згідно графіку погашення заборгованості позичальник повинен сплатити основний борг (тіло кредиту) у сумі 34987,64 доларів США, що на 987,64 доларів США більше, ніж та сума кредиту за повернення якої позичальником поручався ОСОБА_6

Стосовно доводів апелянта щодо того, що позивачем ОСОБА_5 було обрано неналежний спосіб захисту, так як права поручителя підлягають захисту судом за позовом про визнання поруки припиненою, а не шляхом припинення договору поруки колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, а за п. 7 ч. 2 цієї статті припинення правовідношення.

Право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК, оскільки це суперечило б положенням ч. 1 ст. 559 цього Кодексу (постанови Верховного Суду України від 21 травня 2012 р. у справі № 6-69цс11, від 21 травня 2012 р. у справі № 6-88цс11).

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. 57-60 ЦПК України.

Межі заявлених вимог включають в себе, зокрема, предмет та підстави позову.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 31, п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

Згідно розяснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного суду України від 12 червня 20096 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулює провадження у справі до судового розгляду», предмет позову це те, що конкретно вимагає позивач, підстава позову чим він обґрунтовує свої вимоги, зміст вимоги який спосіб захисту свого права він обрав. Оскільки підставою є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.

Так як предметом позову ОСОБА_5 є припинення його поруки за договором поруки № 1 від 11 липня 2008 року з підстав збільшення його відповідальності, суду першої інстанції необхідно було захистити порушене право позивача саме шляхом припинення поруки за договором, а не визнати припиненим договір поруки, що відповідає положенням ч. 1 ст. 559 ЦК України. Захист прав ОСОБА_5 вказаним способом не є виходом за межі позовних вимог, так як позивач у своїх вимогах фактично ставить питання про припинення поруки.

Виходячи з викладеного, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає зміні в частині задоволення позову ОСОБА_5 шляхом викладення резолютивної частини рішення в цій частині в іншій редакції.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.3; 308, ст. 309 ч. 1 п. 4, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 вересня 2016 року змінити в частині задоволення позову ОСОБА_5, виклавши абзац п'ятий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Визнати поруку, встановлену договором поруки № 1 від 11 липня 2008 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_5, припиненою.

В іншій, оскаржуваній частині, рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 вересня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -