Справа № 589/3928/16-ц
Провадження № 2/589/1227/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 р.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Прачук О. В.,

з участю секретаря судового засідання Антошко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Шосткинської міської ради

- про встановлення факту належності на праві власності нерухомого майна померлому та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати - ОСОБА_2, якій за життя разом із чоловіком ОСОБА_3 та дочкою ОСОБА_1 належала на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_2 заповіт не складала, спадкоємцями за законом першої черги є позивачка та її батько - чоловік ОСОБА_2 Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй на праві спільної сумісної власності частки квартири. Так як батько позивачки проживав однією сім'єю та за однією адресою із ОСОБА_2, то вважається що він прийняв спадщину. Позивачка на день смерті своєї матері була малолітньою особою, тому прийняла спадщину автоматично.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько позивачки - ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на належну частку йому майна. Позивачка звернулась у встановлений законом строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, у зв'язку з відсутністю реєстрації правовстановлюючого документу на це майно у відповідному реєстраційному органі, а тому зазначена нотаріальна дія не може бути вчинена.

Таким чином, позивачка є спадкоємицею першої черги за законом на спадщину, що відкрилась після смерті матері та батька, але оформити прийняття спадщини не має можливості. Тому вона була змушена звернутися до суду, прохала встановити факт належності на праві власності за життя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/3 частки квартири, та визнати за нею право власності на 2/3 частки вказаної квартири у порядку спадкування за законом після батьків.

У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягала.

Представник відповідача - виконкому Шосткинської міської ради у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, покладаються на розсуд суду.

Дослідивши по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно свідоцтв про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Шостка Сумської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Шостка Сумської області. (а.с. 11, 12)

З свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1993 вбачається що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та членам її сім'ї ОСОБА_3 та ОСОБА_5. (а.с.8)

Свідоцтвом про народження та шлюб підтверджується, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_2. та ОСОБА_3 (а.с. 6,7)

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 посімейного, спільного заселення складається з 1-єї кімнати житловою площею 15,5 кв.м, загальною площею - 24.4. кв.м. (а.с. 9,10)

На час відкриття спадщини після ОСОБА_2 діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 р.

Відповідно до ст. 9 ЦК УРСР цивільна правоздатність громадянина припиняється у момент його смерті, тобто за особою не може бути визнане право власності, а лише може бути встановлений факт належності на праві власності померлому та визнане право власності за живою особою в порядку успадкування.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в

рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно з ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.08.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлих батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на житло не зареєстровано у відповідному реєстраційному органі, відсутня реєстрація в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Також згідно постанови позивачка прийняла спадщину, як після матері, так і після батька, дані про інших спадкоємців, крім ОСОБА_1, відсутні. (а.с. 14)

Матеріалами справи також підтверджується, що позивачка звернулась з заявою про прийняття спадщини після батька у шестимісячний строк - 12 лютого 2016 року. (а.с. 13)

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тобто за нею не може бути визнане право власності, а лише може бути встановлений факт належності на праві власності померлому та визнане право власності за живою особою в порядку успадкування.

Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, дослідженими доказами підтверджено, що за життя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належала спірна квартира, а позивачка є спадкоємцем, що прийняла спадщину.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 57, 60, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Встановити факт належності на праві власності за життя ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, по 1/3 частки кожному квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батьків - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення суду, протягом цього строку з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. У разі оскарження рішення, якщо воно не було скасованим, воно набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук