Єдиний унікальний номер (справа №) 216/5868/15-ц
Номер провадження у суді 2/216/377/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року місто ОСОБА_1 Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.О.

за участю

секретаря судового засідання Павленко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ОСОБА_1 ради, третя особа Перша Криворізька державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

06 серпня 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ОСОБА_1 ради, третя особа Перша Криворізька державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, згідно якої просили:

- визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на домоволодіння №54 по вулиці Нагорній в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями (літ.А-1), загальною площею приміщень 113,9 кв.м., житловою площею 68,6 кв.м., погріб (літ.Б), вбиральня (літ.Г), сарай (літ.В) тимчасовий, літній душ (літ.Д)-тимчасовий, колодязь І, замощення II, водо колонка III, огорожа/ворота №1,2,4, по 1/3 частці кожному, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлого 11.01.2000 року.

В подальшому, 12 грудня 2016 року позивачами надано уточнену позовну заяву, згідно якої просили:

- визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 11/36 частку домоволодіння №54 по вулиці Нагорній в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями (літ.А-1), загальною площею приміщень 113,9 кв.м., житловою площею 68,6 кв.м., погріб (літ.Б), вбиральня (літ.Г), сарай (літ.В)-тимчасовий, літній душ (літ.Д)-тимчасовий, колодязь І, замощення ІІ, водо колонка ІІІ, огорожа/ворота №1,2,4, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлого 11.01.2000 року.

- визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 13/36 часку домоволодіння №54 по вулиці Нагорній в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями (літ.А-1), загальною площею приміщень 113,9 кв.м., житловою площею 68,6 кв.м., погріб (літ.Б), вбиральня (літ.Г), сарай (літ.В)-тимчасовий, літній душ (літ.Д)-тимчасовий, колодязь І, замощення ІІ, водо колонка ІІІ, огорожа/ворота №1,2,4, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлого 11.01.2000 року.

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами, за якими 11 січня 2000 року помер ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КИ № 348569 від 17 січня 2000 року виданого Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Центрально-Міської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння, яке складається з житлового будинку А-1 загальною площею приміщень 113,9 кв.м, житловою - 68,6 кв.м, погребу «Б», вбиральні «Г», сараю «В»-тимчасовий, літній душ «Д»-тимчасовий, колодязь І, замощення ІІ, водо колонка ІІІ, огорожа/ворота №1,2,4 що знаходиться у м. Кривому Розі, Центрально-Міському районі, вулиця Нагорна, будинок №54, яке належало померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13.12.1974р. Четвертою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 3135 1/3 частка; - договору купівлі-продажу, посвідченого 24.12.1974р. Четвертою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 3270 1/3 частка. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Першої криворізької державної нотаріальної контори з заявою і документами для оформлення спадщини після померлого 11.01.2000 року ОСОБА_4, проте отримали 14.07.2015 року постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, на підставі того що свідоцтво про право на спадщину за законом видати неможливо з наступних причин: - спадкове майно складається із 2/3 часток житлового будинку №54 по вулиці Нагорній в місті Кривому Розі, які належать померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори 13.12.1974 року за р-р 3135, та 1/3 частки на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Четвертою криворізькою державною конторою 24.12.1974 року за р-р 3270, яка була придбана в період шлюбу спадкодавця з ОСОБА_5. Остання померла 26.09.1979 року, і із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася дочка ОСОБА_3. Фактично спадщину також прийняли син ОСОБА_6 та її чоловік ОСОБА_4, які проживали разом із померлою на момент її смерті за однією адресою. А також чоловік мав право на ? частку житлового будинку відповідно до ст. 60,63 Сімейного кодексу України. Проте, із спадкоємців ніхто спадщину юридично не оформив. 22.07.1999 року помер ОСОБА_6, після якого ніхто із спадкоємців заяву про прийняття спадщини не подав, але фактично прийняв батько ОСОБА_4, який проживав разом із померлим на момент його смерті за однією адресою, проте юридично своїх прав не оформив. Та при таких обставинах, які склалися рекомендовано для визначення права власності за спадкоємцями звернутися до суду.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_7 які належним чином повідомлені про день час та місце розгляду справи, не використали наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання 12.12.2016 року не зявилися, просили розглянути справу у їхню відсутність, про що представник позивачів надав письмову заяву, позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с.198).

12 грудня 2016 року від представника відповідача надійшла заява, в якій остання просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що виконком проти задоволення уточненої позовної заяви не заперечує (а.с.199).

07 листопада 2016 року від представника третьої особи Першої Криворізької державної нотаріальної контори надійшла заява, в якій остання просила розглянути справу за її відсутності (а.с.183).

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне.

Так, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину виданого 13.12.1974 року Четвертою Криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 3135 ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на праві приватної власності в рівних частинах належав житловий будинок за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Нагорна, буд. 54 (а.с.15).

24 грудня 1974 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу 1/3 частини будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Нагорна, буд. 54, що підтверджується договором купівлі продажу від 24.12.1974 року (а.с.12-13). Зазначений договір було укладено ОСОБА_4 в період знаходження в шлюбі з ОСОБА_5, зареєстрованому 15 травня 1949 року, актовий запис № 431, що підтверджується свідоцтвом про одруження виданим 02 червня 1949 року серії ЯР № 358893 (а.с.87).

26 вересня 1979 року ОСОБА_5 померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть 27 вересня 1979 року зроблено запис № 2140, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть від 15.12.2003 року серії 1-КИ № 524739 (а.с.88).

Після її смерті із заявою про прийняття спадщини звернулася її донька ОСОБА_3, що підтверджується копією її заяви (а.с.100), фактично спадщину також прийняли син ОСОБА_6 та її чоловік ОСОБА_4, які проживали разом із померлою на момент її смерті за однією адресою, що підтверджується копією домової книги (а.с.133-149).

22 липня 1999 року помер ОСОБА_6, про що в книзі реєстрації актів про смерть 22 липня 1999 року зроблено запис 1195, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.07.1999 року серії 1-КИ № 277491 (а.с.23).

11 січня 2000 року помер ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації актів про смерть 17 січня 1978 року зроблено актовий запис № 78, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.01.2000 року серії 1-КИ № 348569 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на 2/3 частини житлового будинку з господарчими побудовами, розташованого в м. Кривому Розі по вул. Нагорна, будинок 54, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13.12.1974 року Четвертою Криворізькою державною нотаріальної конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 3135 1/3 частка (а.с.15) та договору купівлі продажу, посвідченого 24.12.1974 року Четвертою Криворізькою державною нотаріальної конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 3270 1/3 частка (а.с.12-13).

11 січня 2000 року ОСОБА_3 звернулася до Першої Криворізької нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_4 (а.с.104).

10 липня 2000 року ОСОБА_2 звернувся до Першої Криворізької нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого діда ОСОБА_4 (а.с.105), однак постановою державного нотаріуса Першої Криворізької нотаріальної контори ОСОБА_10 від 14.07.2015 року відмовлено ОСОБА_11 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що спадкове майно складається із 2/3 часток житлового будинку №54 по вулиці Нагорій в місті Кривому Розі, які належать померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори 13.12.1974 року за р-р 3135, та 1/3 частки на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Четвертою криворізькою державною конторою 24.12.1974 року за р-р 3270, яка була придбана в період шлюбу спадкодавця з ОСОБА_5. Остання померла 26.09.1979 року, і із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася дочка ОСОБА_3. Фактично спадщину також прийняли син ОСОБА_6 та її чоловік ОСОБА_4, які проживали разом із померлою на момент її смерті за однією адресою. А також чоловік мав право на ? частку житлового будинку відповідно до ст.. 60,63 Сімейного кодексу України. Проте, із спадкоємців ніхто спадщину юридично не оформив. 22.07.1999 року помер ОСОБА_6, після якого ніхто із спадкоємців заяву про прийняття спадщини не подав, але фактично прийняв батько ОСОБА_4, який проживав разом із померлим на момент його смерті за однією адресою, проте юридично своїх прав не оформив (а.с.21).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та обєктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно розяснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки позивачі звертались до суду у звязку з неможливістю оформлення ними права на спадщину, так як коло спадкоємців, які прийняли спадщину після кожного померлого різне, крім того вони не оформили юридично своїх прав і в свою чергу стали спадкодавцями після своєї смерті, тому до спірних правовідносин слід застосовувати положення ЦК України, що регулюють питання спадкування та виникнення права на спадщину і його здійснення.

Відповідно до вимог діючого законодавства спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (статті 1216-1218 ЦК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Крім того порядок здійснення спадкоємцями права на спадщину визначено нормами глави 87 книги VI Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

ОСОБА_4 по день своєї смерті проживав на території Центрально-Міського району м. Кривого Рогу, а саме за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Нагорна, будинок № 54, що підтверджується довідкою, наданою головою квартального комітету № 62 виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради м. Кривого Рогу (а.с.98).

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Оскільки ОСОБА_4 за час життя заповіту не складав, то належне йому за час життя майно його спадкоємці спадкують за законом.

Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_4 за законом є: ОСОБА_3 донька померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯИ № 200292, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КИ № 326334 (а.с.25,26).

Згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

ОСОБА_2 - онук ОСОБА_4 є спадкоємцем за правом представлення, що підтверджується його свідоцтвом про народження серії І-ДП № 312045 від 04.04.1975 року (а.с.22), свідоцтвом про народження ОСОБА_6 серії УЖ № 519050 від 19.09.1944 року та свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 серії І-КИ № 277491 від 22.07.1999 року (а.с.23).

При цьому частинами 1 та 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини та з огляду на вимоги ЦК України, суд дійшов висновку, що спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 11 січня 2000 року у вигляді права власності на 2/3 частки житлового будинку з господарчими спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Нагорна, будинок № 54, перейшла до його доньки - ОСОБА_3 та його онука ОСОБА_2, які є позивачами у справі.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за правом представлення, який у встановлений законом строк, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після смерті діда ОСОБА_12, померлого 11.01.2000 року, тому вважається таким, що спадщину прийняв. ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_4, померлого 11.01.2000 року, тобто спадкоємцем першої черги за законом, яка у встановлений законом строк, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тому вважається такою, що спадщину прийняла.

Також за приписами ч.ч. 1, 3 ст. 1296 та ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

ОСОБА_4 перебував з 15.05.1949 року в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про одруження ЯР №358893 в період шлюбу вони придбали 1/3 частку домоволодіння за адресою м. Кривий Ріг Дніпропетровська область вулиця Нагорна, будинок № 54 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Четвертою криворізькою державною конторою 24.12.1974 року за р-р 3270. Отже ОСОБА_5 мала право на 1/6 частку вищезазначеного домоволодіння, але свою частку не оформила і в реєстрі прав власності КП ДОР БТІ не зареєструвала, та померла 26 вересня 1979 року. Із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_5 до нотаріальної контори звернулася дочка ОСОБА_3. Фактично спадщину також прийняли син ОСОБА_6 та іі чоловік ОСОБА_4, які проживали разом із ОСОБА_5 на момент її смерті за однією адресою, отже кожен із спадкоємців ОСОБА_5 мав би право на 1/18 частку домоволодіння за адресою м. Кривий Ріг вул. Нагорна, будинок 54, проте із спадкоємців ніхто спадщину юридично не оформив.

22.07.1999 року помер ОСОБА_6, після якого ніхто із спадкоємців заяву про прийняття спадщини не подав, але фактично прийняв батько ОСОБА_4, який проживав разом із померлим на момент його смерті за однією адресою, проте юридично своїх прав не оформив.

Отже ОСОБА_4 фактично мав право на вищезазначений будинок: 1/6 частка спільне майно подружжя + 1/18 частка після смерті дружини ОСОБА_5 + 1/18 частка після смерті сина ОСОБА_6, а також 1/3 частки, яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори 13.12.1974 року за № 3135.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачі звертались до нотаріальної контори із заявою про надання свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді права власності на житловий будинок із господарчими спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Нагорна, будинок № 54, який складається з: житлового будинку з господарськими будівлями (літ.А-1), загальною площею приміщень 113,9 кв.м., житловою площею 68,6 кв.м., погріб (літ.Б), вбиральня (літ.Г), сарай (літ.В) тимчасовий, літній душ (літ.Д)-тимчасовий, колодязь І, замощення II, водо колонка III, огорожа/ворота №1,2,4, однак, постановою нотаріусу від 14.07.2015 року позивачам було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії через те, що спадкове майно складається із 2/3 часток житлового будинку №54 по вулиці Нагорній в місті Кривому Розі, які належать померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори 13.12.1974 року за р-р 3135, та 1/3 частки на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Четвертою криворізькою державною конторою 24.12.1974 року за р-р 3270, яка була придбана в період шлюбу спадкодавця з ОСОБА_5. Остання померла 26.09.1979 року, і із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася дочка ОСОБА_3. Фактично спадщину також прийняли син ОСОБА_6 та її чоловік ОСОБА_4, які проживали разом із померлою на момент її смерті за однією адресою. А також чоловік мав право на ? частку житлового будинку відповідно до ст.. 60,63 Сімейного кодексу України. Проте, із спадкоємців ніхто спадщину юридично не оформив. 22.07.1999 року помер ОСОБА_6, після якого ніхто із спадкоємців заяву про прийняття спадщини не подав, але фактично прийняв батько ОСОБА_4, який проживав разом із померлим на момент його смерті за однією адресою, проте юридично своїх прав не оформив.

Але вказаний висновок, на думку суду, є хибним, оскільки відсутність реєстрації права власності на майно за ОСОБА_4 могло вплинути лише на його права як власника майна, а не як спадкоємця чи як спадкодавця, оскільки державній реєстрації підлягає право власності, а не право на спадщину і на це зверталась увага в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Зокрема в п. 6 вказаної Постанови ПВССУ зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна.

Крім того згідно розяснень, викладених у п.п. 23, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі Постанови ПВСУ №7), свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов'язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Також в Постанові ПВССУ №5 від 07.02.2014 наведено розяснення, за яким якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Отже, в даному випадку такими документами є свідоцтво про укладення шлюбу ОСОБА_4 з ОСОБА_5, зареєстрованому 15 травня 1949 року, актовий запис № 431, видане 02 червня 1949 року серії ЯР № 358893, свідоцтво про смерть ОСОБА_5 від 15.12.2003 року серії 1-КИ № 524739, домова книга, довідка голови квартального комітету № 62 виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради м. Кривого Рогу, свідоцтво про смерть ОСОБА_6, від 22.07.1999 року серії 1-КИ № 277491, заява про прийняття спадщини ОСОБА_3 від 26.01.1980 року після смерті матері ОСОБА_5, заява про прийняття спадщини ОСОБА_3 від 23.05.2000 року після смерті батька ОСОБА_4, заява ОСОБА_2 від 10.07.2000 року, про прийняття спадщини після померлого діда ОСОБА_4.

Більш того відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

А за приписами п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N296/5 (в редакції станом на момент прийняття рішення) якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Таким чином, з урахуванням того, що в судовому порядку було встановлено набуття ОСОБА_3 права власності в порядку спадкування на 13/36 частки житлового будинку з господарчими спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Нагорна, будинок № 54, який складається з: житлового будинку з господарськими будівлями (літ.А-1), загальною площею приміщень 113,9 кв.м., житловою площею 68,6 кв.м., погріб (літ.Б), вбиральня (літ.Г), сарай (літ.В) тимчасовий, літній душ (літ.Д)-тимчасовий, колодязь І, замощення II, водо колонка III, огорожа/ворота №1,2,4, а ОСОБА_2 на 11/36 частки житлового будинку з господарчими спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Нагорна, будинок № 54, який складається з: житлового будинку з господарськими будівлями (літ.А-1), загальною площею приміщень 113,9 кв.м., житловою площею 68,6 кв.м., погріб (літ.Б), вбиральня (літ.Г), сарай (літ.В) тимчасовий, літній душ (літ.Д)-тимчасовий, колодязь І, замощення II, водо колонка III, огорожа/ворота №1,2,4, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, померлого 11 січня 2000 року, тому позовні вимоги останніх про визнання за ними такого права з метою його реєстрації вважаються судом обґрунтованими та такими, що узгоджуються з нормами цивільного законодавства, через що такі вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 10, 11, 60, 61, 209, 215-218 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216-1218, 1221, 1223, 1261, 1266, 1268, 1296, 1297 ЦК України, п.п. 2, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 11/36 частку домоволодіння №54 по вулиці Нагорній в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями (літ.А-1), загальною площею приміщень 113,9 кв.м., житловою площею 68,6 кв.м., погріб (літ.Б), вбиральня (літ.Г), сарай (літ.В)-тимчасовий, літній душ (літ.Д)-тимчасовий, колодязь І, замощення ІІ, водо колонка ІІІ, огорожа/ворота №1,2,4, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлого 11.01.2000 року.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 13/36 часку домоволодіння №54 по вулиці Нагорній в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями (літ.А-1), загальною площею приміщень 113,9 кв.м., житловою площею 68,6 кв.м., погріб (літ.Б), вбиральня (літ.Г), сарай (літ.В)-тимчасовий, літній душ (літ.Д)-тимчасовий, колодязь І, замощення ІІ, водо колонка ІІІ, огорожа/ворота №1,2,4, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлого 11.01.2000 року.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а у разі відсутності особи яка має право на апеляційне оскарження, протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано судом апеляційної інстанції.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О. Кузнецов