НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03 жовтня 2016 рокуСправа № 322/747/16

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

за участю:

представника позивача - Денисенко Л.А.,

прокурора - Онипка О.В.,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області, як органу опіки та піклування, в інтересах малолітніх: ОСОБА_4; ОСОБА_5; ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8,

треті особи: (на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору)

комунальна установа «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради;

комунальний заклад «Оріхівський обласний притулок для дітей» Запорізької обласної ради,

до: ОСОБА_2

про: позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

11 липня 2016 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

- позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6;

- стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/2 частини доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття на користь особи або закладу, в якому будуть перебувати малолітні діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Родина ОСОБА_2 перебуває на профілактичному обліку у службі у справах дітей з 08.12.2008 року, періодично знімається з профілактичного обліку служби у справах дітей та ставиться на облік сім'я, яка перебуває в складних життєвих обставинах.

Протягом останніх двох років ОСОБА_2, згідно зі ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків стосовно виховання та утримання своїх малолітніх дітей.

Під час періодичних обстежень родини ОСОБА_2 було встановлено, що санітарно-гігієнічні умови незадовільні: у будинку брудно, відсутня постільна білизна (наволочки, простирадла), ковдри рвані, подушки брудні, шпалери обідрані. Вікна, двері та підлога не пофарбовані. Будинок знаходиться в занедбаному стані, немає доступу свіжого повітря помешкання. Діти не отримують повноцінного харчування, необхідного для їх нормального фізичного розвитку. Діти брудні, в будинку відсутні продукти харчування, молочні продукти та страви, якими можна нагодувати дітей. Одяг для дітей в обмеженій кількості. Були випадки, що комісія могла потрапити до будинку ОСОБА_2 через її істерики та нецензурну лайку, яка не впускає до будинку нікого навіть фельдшера ФАПу, оглянути 6-місячну дитину. Часто залишає вдома дітей самих на тривалий час.

Вищезазначені обставини, на думку позивача свідчать про невиконання відповідачем батьківських обов'язків, які передбачені нормами законодавства.

Крім того, 12.05.2016 від Новомиколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат «Паросток» до служби у справах дітей Новомиколаївської районної державної адміністрації надійшло повідомлення щодо вчиненого фізичного насилля над дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 співмешканцем матері ОСОБА_9.

Із пояснення класного керівника ОСОБА_10 з'ясовано, що 12.05.2016 ОСОБА_4 приїхала до школи-інтернату самостійно, і вчитель звернула увагу на ссадину та синець на обличчі, також показала синці на руках, в області живота та на плечі. При опитуванні дівчинки вона повідомила, що її побив співмешканець ОСОБА_9

12.05.2016 на підставі наказу начальника служби у справах дітей райдержадміністрації від 12.05.2016 № 34 діти були тимчасово влаштовані до сім'ї ОСОБА_11, яка надала письмову згоду на влаштування цих дітей.

17.05.2016 до служби у справах дітей районної державної адміністрації надійшла заява від громадянки ОСОБА_11 про неможливість подальшого утримання нею дітей за станом здоров'я, оскільки вони потребували негайного медичного обстеження та лікування.

В зв'язку з вищезазначеними обставинами згідно з розпорядженням голови Новомиколаївської районної державної адміністрації від 18.05.2016 № 162 двох малолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, влаштовано до Новомиколаївської центральної лікарні з подальшим направленням до комунальної установи Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко» на повне державне утримання та трьох малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 влаштовано до комунального закладу «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей».

Службою у справах дітей з матір'ю ОСОБА_2 неодноразово проводилася профілактично-роз'яснювальна робота та бесіди з питання виховання, навчання та утримання малолітніх дітей, але позитивного результату не було досягнуто.

Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ч. 4 ст. 19, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165 СК України, позивач просив задовольнити позов.

У судовому засіданні представник позивача та прокурор підтримали позов повністю з вищезазначених підстав.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечили, посилаючись на його необґрунтованість.

У судовому засіданні 03.10.2016 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та з'ясувавши обставини цивільної справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

ОСОБА_2 є матір'ю п'ятьох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 04.12.2006), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 07.10.2008), ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 23.03.2011), ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 06.05.2014), ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 18.11.2015).

Згідно з висновком Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів від 07.07.2016 № 01-01-17/0666 (далі - Висновок) є доцільним позбавлення відповідача батьківських прав щодо усіх її дітей.

Так, у Висновку зазначено, що під час періодичних обстежень родини ОСОБА_2 встановлено, що санітарно-гігієнічні умови незадовільні: у будинку брудно, відсутня постільна білизна (наволочки, простирадла), ковдри рвані, подушки брудні, шпалери обідрані. Вікна, двері та підлога не пофарбовані Будинок знаходиться в занедбаному стані, немає доступу свіжого повітря до помешкання. Діти не отримують повноцінного харчування, необхідного для їх нормального фізичного розвитку. Діти брудні, в будинку відсутні продукти харчування, молочні продукти та страви, якими можна нагодувати дітей. Одяг для дітей в обмеженій кількості. Були випадки, що комісія не могла потрапити до будинку ОСОБА_2 через її істерики та нецензурну лайку, яка не впускає до будинку нікого навіть фельдшера ФАПу, щоб оглянути 6-місячну дитину. Часто залишає вдома дітей самих на тривалий час.

Зазначені у Висновку обставини підтверджуються показаннями допитаних судом свідків, зокрема:

- ОСОБА_12, яка пояснила, що в будинку відповідача були антисанітарні умови проживання дітей, роботу по дому виконує старша дочка - ОСОБА_4, під час огляду помешкання відповідача були відсутні продукти харчування;

- ОСОБА_13, лікар-ЛОР, який пояснив, що оглядав ОСОБА_5, та був вражений запущеним станом дитини;

- ОСОБА_14, який пояснив, що під час огляду помешкання відповідача спільно з працівниками служби у справах дітей в травні 2016 року, він бачив двох дітей, які були повністю роздягнуті, при цьому в будинку було брудно та відчувався неприємний запах;

- ОСОБА_15, яка пояснила, що виїжджала до відповідача не менше 8 разів, та може охарактеризувати стан дітей як «занедбаний»;

- ОСОБА_16, який бачив помешкання відповідача лише один раз під час відібрання дітей, та також підтвердив те, що в будинку було брудно;

- ОСОБА_17, яка пояснила, що діти були недоглянути, брудні та не отримували медичного догляду, зокрема їм не робилося щеплення, а також, на вигляд, діти здавалися неповновісними;

- ОСОБА_18, яка пояснила, що діти відповідача часто були голодними та просили їсти, інколи бачила дітей брудними;

- ОСОБА_19, яка підтвердила показання ОСОБА_18 стосовно того, що діти відповідача часто просили їсти;

- ОСОБА_20 та ОСОБА_11, які безпосередньо після відібрання дітей у відповідача купали їх та пояснили, що діти були дуже брудні.

Крім цього, викладені у Висновку обставини частково підтверджуються і показаннями свідків, заявлених відповідачем, а саме:

- ОСОБА_21, яка пояснила, що в будинку відповідача було трохи брудно, а також зазначила, що діти відповідача були в задовільному стані - дещо брудні, як у селі. Проте, даний свідок пояснив, що у відповідача дома завжди була їжа;

- ОСОБА_22, який пояснив, що не бував в будинку відповідача, але на власному автомобілі допомагав відповідачу забирати дітей з інтернату. За словами цього свідка, відповідач придбавав для дітей різноманітні товари, в тому числі і іграшки, проте конкретизувати, що саме, свідок не зміг;

- ОСОБА_23, яка пояснила, що раніше подвір'я відповідача виглядало занедбаним, проте на теперішній час, після відібрання дітей, приведено до ладу. Також свідок додала, що на її думку, у відповідача не було кому навчити її, як треба належним чином вести господарство та доглядати дітей;

- ОСОБА_24, про яку представник відповідача зазначив, що цей свідок може підтвердити факт наявності тиску на свідків по справі з боку представника позивача. Проте, у судовому засіданні ОСОБА_24 спростувала твердження представника відповідача, натомість зазначила, що зі слів ОСОБА_23, саме відповідач намагалася вплинути на свідків з метою отримання від них показань на її користь.

Додатково до показань свідків обставини щодо умов проживання дітей підтверджуються актами обстеження житлово-побутових умов сім'ї (опікуна, піклувальника, прийомних батьків, та сім'ї, яка опинилася в складних життєвих обставинах) від 10.05.2016, від 12.05.2016, актом відвідування сім'ї від 11.05.2016, актом обстеження від 12.05.2016.

Факт притягнення відповідача у минулому до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обов'язків підтверджується постановою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 01.09.2015 по справі № 322/982/15.

Також, згідно з листом комунального закладу «Новомиколаївська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Паросток» Запорізької обласної ради від 12.05.2016 № 01/35-469 «Про вчинення насильства над малолітньою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2», зі слів дитини, насильство вчинено 08.05.2016 співмешканцем матері ОСОБА_9, 1987 року народження, вдома за адресою: АДРЕСА_1.

Дана обставина, щодо вчинення ОСОБА_9 насильства по відношенню до ОСОБА_4, не заперечується відповідачем, а також підтверджується поясненнями, наданими у судовому засіданні дітьми відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5.

Зокрема, ОСОБА_5, 2008 року народження, пояснив, що за ним та іншими дітьми більше доглядала старша сестра, а також додав, що батько (ОСОБА_9) кидав в нього стільцем, а ОСОБА_4 захищала його від батька, проте зазначив, що дома йому було краще, тому що він міг вільно гуляти на вулиці. ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що не бажає повертатися до дому та хотіла б жити в іншій сім'ї.

Після огляду ОСОБА_4 11.05.2016 в медпункті комунального закладу «Новомиколаївська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Паросток» Запорізької обласної ради лікарем ОСОБА_26 їй встановлено діагноз: «струс головного мозку, численні забої і крововиливи на шкірі», що підтверджується листом лікаря від 11.05.2016.

Як пояснила у судовому засіданні відповідач, її співмешканець ОСОБА_9 має складний характер і може підняти руку як на неї, так і на дітей, проте швидко заспокоюється і вибачається за свій вчинок. За словами відповідача, її не було вдома, коли ОСОБА_9 вчинив насильницькі дії по відношення до ОСОБА_4. При цьому, кримінальне провадження за фактом побиття ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України, було припинено за заявою відповідача, що було підтверджено в судовому засіданні прокурором та відповідачем.

Відповідно до заяви комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради від 16.08.2016 № 1282 відповідач жодного разу не відвідувала своїх дітей за час їхнього перебування у закладі.

Згідно з листом комунального закладу «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» від 04.07.2016 № 01-14/487 «Про відвідування в центрі малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6» (найменування закладу, зазначене в бланку: комунальний заклад «Оріхівський обласний притулок для дітей» Запорізької обласної ради) відповідач за період з 19.05.2016 по 04.07.2016 жодного разу не відвідувала дітей, але декілька разів телефонувала, цікавилася їхніми успіхами та здоров'ям.

Листом комунального закладу «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» від 19.08.2016 № 01-14/563 «Про відвідування в центрі малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6» підтверджується те, що відповідач відвідала дітей один раз 19.08.2016. Під час відвідування молодші діти - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, йшли на контакт з матір'ю, а старша дочка - ОСОБА_4, навпаки ухилялася від контакту з матір'ю.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема орган опіки та піклування.

Однією з підстав для позбавлення батьківських прав, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вищенаведеними доказами в їх сукупності, підтверджується факт свідомого ухилення відповідача від належного виконання батьківських обов'язків щодо її дітей, що виражається в не сприянні відповідачем засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі та незабезпеченні нормальних та безпечних умов для їх життя.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність у справі будь-яких доказів, якими б спростовувались викладені в позовній заяві доводи позивача, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно вимог про стягнення аліментів суд зазначає наступне.

За правилами статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини (ч. 2). Частина третя цієї статті містить імперативну норму, відповідно до якої при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до частини першої статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у частині від доходу її матері.

За змістом частини другої статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу (визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі).

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1), якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину від заробітку (доходу) матері на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч. 2), якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ч. 3).

Частиною першою статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Виходячи з наведених норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За правилом частини третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позовна заява містила вимоги як майнового (про стягнення аліментів), так і немайнового характеру (про позбавлення батьківських прав), відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання такої позовної заяви судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позивача, згідно з п. 14 ч. 2 ст. 3, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору.

При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Отже, виходячи з мінімальної ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, що, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статі 4 Закону України «Про судовий збір», становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, та такої саме ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить 551,20*2 = 1 102,40 грн.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294, 296, 367 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області, як органу опіки та піклування, в інтересах малолітніх: ОСОБА_4; ОСОБА_5; ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

2. Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно її дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь закладу або особи, у яких перебуватимуть її діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на їх утримання в загальному розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 11 липня 2016 року, до повноліття ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Після досягнення повноліття найстаршою дитиною аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на неї.

4. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

5. Стягнути з ОСОБА_2, на користь держави судовий збір в сумі 1 102,40 грн. (одна тисяча сто дві гривні 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.С. Гасанбеков