АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3973/16 Справа № 173/537/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року м. Дніпро

06 липня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

Приватного підприємства «СТД - АГРО»,

на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «СТД - АГРО» про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 у березні 2014 року звернувся до суду з позовом до ПП «СТД-АГРО» та після уточнення позовних вимог просив розірвати договір оренди земельної ділянки укладений 02.11.2009 року та стягнути заборгованість по орендній платі в сумі 6700 грн. /а.с. 5-7, 75-78, 112-116/.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22.03.016 року позовні вимоги задоволено частково, розірвано договір оренди земельної ділянки укладений між ОСОБА_2 та приватним підприємством «СТД-АГРО» 02.11.2009 року та зареєстрований

у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у відділі держкомзему Верхньодніпровського районного відділу Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру 23.02.2010 року за № 83 щодо оренди земельної ділянки площею 5.080 га вартістю 60 062,25 грн., кадастровий номер 010230009 розташованої на території Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області для ведення сільськогосподарського виробництва. Стягнуто з ПП «СТД-АГРО» на користь ОСОБА_2 6700 грн. 90 коп. заборгованості по орендній платі. Вирішено питання щодо судових витрат /а.с. 165-171/.

В апеляційній скарзі ПП «СТД-АГРО» просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права /а.с. 173, 186/.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Статтею 5 Земельного Кодексу України визначені основні принципи земельного законодавства, серед яких зазначено принцип раціонального використання та охорони земель.

Раціональним вважається таке використання сільськогосподарських земель, у ході якого забезпечується одержання високих урожаїв сільськогосподарських культур, запобігання необгрунтованому вилученню земель зі сфери сільськогосподарського виробництва для потреб інших галузей народного господарства, збереження та підвищення родючості грунті , охорона навколишнього середовища.

Згідно зі ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

За правилами ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналогічна норма закріплена і в ст. 31 Закону України «Про оренду землі».

Згідно із частиною першою ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі можу бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставі, визначених ЗК України та іншими законами України.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка (пай) площею 5.080 га розташована на території Новомиколаєвської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом про право власності на землю який виданий 30.07.2001 року, актовий запис № 959 /а.с. 9/.

02.11.2009 року між ОСОБА_2 та Приватним підприємством «СТД-АГРО» укладено договір оренди землі, який зареєстровано в книзі державної реєстрації договорів оренди землі у відділ держкомзему Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за № 83 від 22.02.2010 року, згідно якого власник передав відповідачу землю в оренду, вартістю на момент укладання договору 60 062, 25 грн., на умовах, що орендар кожного року сплачує йому за користування землею 1801, 87 грн., а саме три відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації /а.с. 10-18/.

Відповідно до п. 12 Договору оренди землі дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використання, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 5 цього договору передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для товарного сільськогосподарського виробництва шляхом вирощування рослинницької сільськогосподарської продукції. Використання земельної ділянки орендар повинен здійснювати з втіленням сучасних агротехнічних заходів з метою отримання високих урожаїв і збереження родючості шару землі, боротьби з бур'янами. А також не допускати погіршення якості, порчу грунтів (засмічення, заростання земельної ділянки деревами та бур'янами і іншими негативними наслідками водної і вітрової ерозії грунтів).

Отже, на момент укладення договору оренди земельної ділянки істотними умовами договору визначено, зокрема, й умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду, умови збереження обєкту оренди.

Відповідач цих умов договору не дотримувався, термін розрахунку орендної плати не виконував.

Так відповідно до висновку Дніпропетровської філії ДУ «Держгрунтохорона» від 26.09.2014 року № 158-04/269/а про родючість грунту земельних ділянок, розташованих на території ПП «СТД-АГРО» родючість земельних ділянок що знаходяться у користуванні ПП «СТД-АГРО» на території Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області станом на 2014 рік значно знизилась та перейшла в нижчу градацію /а.с. 145/.

Судовою екологічною експертизою № 9 від 15.12.2015 року зроблено висновок, що за період господарювання орендаря ПП «СТД-АГРО» з 2009 року по теперішній час на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2 та розташована на території Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області відбулося істотне погіршення агрохімічного стану та стану родючості грунту через некомпенсовані втрати гумусу та поживних речовин (азоту, фосфору, калію) у звязку з тим, що поле на якому знаходиться земельна ділянка позивача, протягом чотирьох років (2011-2014 роки) засівалася тільки соняшником (а.с. 98-103).

Відповідно до п.п. 5, 6 Рекомендацій Дніпропетровської гідрогеолого - меліоративної експедиції № 01-13/463 від 25.11.2015 року соняшник в сівозміні можна повертати на попереднє місце не раніше чим через 8-10 років /а.с. 119-123/.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню, так як встановлено, що тривалим використанням земельної ділянки сільськогосподарського призначення ПП «СТД-АГРО», а саме засіяння ділянки на протязі чотирьох років тільки соняшником, орендар порушив істотні умови договорів, що призвело порушення режиму використання земельної ділянки, а саме істотне погіршення стану родючості грунту.

Така правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України по справі № 6-1980цс15 та № 6-1998цс15 від 20.01.2016 року.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ПП «СТД-АГРО» про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «СТД - АГРО» - відхилити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П.

ОСОБА_3