НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29 червня 2016 рокуСправа № 322/556/16

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»

до: ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості.

18 травня 2016 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд: стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 36 012,11 грн. за кредитним договором № ZPNVSE00000645 від 17.10.2005.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Відповідно до укладеного договору № ZPNVSE00000645 від 17.10.2005 відповідач отримав кредит у розмірі 3050,00 грн. на строк до 17.10.2007.

Позивач зобовязання за даним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобовязань за договором, внаслідок чого у нього станом на 29.12.2015 наявна заборгованість у розмірі 43 148,32 грн., яка складається з наступного: 850,68 грн. заборгованість за кредитом; 11 748,84 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 411,40 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 30 137,40 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 7 136,21 грн., яка була стягнута за судовим наказом Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 16.11.2009, отже сума заборгованості складає 36 012,11 грн.

Виходячи з наведеного, посилаючись на ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України позивач просив задовольнити його вимоги.

У судове засідання представник позивача не прибув, до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому також зазначено, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини неявки, а також не надіслав до суду будь-яких заяв та заперечень проти позову.

Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України та з огляду на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, 29.06.2016 судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

З огляду на неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

В судовому засіданні 29.06.2016 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та зясувавши обставини цивільної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

встановив:

17.10.2005 між позивачем (Банк) та відповідачем (Позичальник) було укладено договір № ZPNVSE00000645 (далі кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору Банк зобовязується надати Позичальнику строковий кредит на строк по 16.10.2007 включно в розмірі 3 050,00 грн. на наступні цілі: ведення господарства, із сплатою відсотків за його користування в розмірі 2,00% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту і сплатою комісії щомісяця в період сплати в розмірі 1,50 % від суми виданого кредиту.

Пунктом 1.2 кредитного договору передбачено, що для погашення заборгованості за цим договором, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією за користування кредитом, Позичальник повинен щомісяця у період сплати, за який приймається період з «19» по «25» надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі, згідно з графіком, зазначеним у кредитному договорі.

Згідно з п. 3.2 кредитного договору при порушенні Позичальником терміну повернення кредиту, вказаного в п. 1.1, Позичальник зобовязується сплачувати Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 8,60% в місяць від суми залишку непогашеного кредиту. Розраховані згідно з цим пунктом відсотки сплачуються Позичальником у період сплати понад вказаної в п. 1.1 суми щомісячного платежу за кредитом разом із залишком попереднього щомісячного платежу. У разі несвоєчасної сплати заборгованості по відсотках і комісії Банк має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочення.

Пунктом 7.1 кредитного договору визначено, що цей договір діє з моменту його укладення до повного виконання зобовязань сторонами.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх обовязків за кредитним договором від 17.10.2005 № ZPNVSE00000645 станом на 29.12.2015 у нього наявна заборгованість у розмірі 43 148,32 грн., яка складається з наступного: 850,68 грн. заборгованість за кредитом; 11 748,84 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 411,40 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 30 137,40 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком.

Разом з цим, судовим наказом Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 16.11.2009 по справі № 2-Н-100/09 з відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором від 17.10.2005 № ZPNVSE00000645 в розмірі 7 136,21 грн.

Таким чином, розмір заборгованості відповідача станом на 17.20.2005 дорівнює: 43 148,32 7 136,21 = 36 012,11 грн.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобовязання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене та зважаючи на відсутність у справі будь-яких доказів, які б спростовували вимоги позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та визнає його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

До позовної заяви додано платіжне доручення від 30.12.2015, яким підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1378,00 грн., отже відповідна сума судових витрат підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 215, 218, 223 226, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (ідентифікаційний код 14360570) заборгованість за кредитним договором від 17 жовтня 2005 року № ZPNVSE00000645 в розмірі 36 012,11 грн. (тридцять шість тисяч дванадцять гривень 11 коп.).

3. Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (ідентифікаційний код 14360570) судовий збір в сумі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Відповідач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, а відповідачем протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.С. Гасанбеков