Єдиний унікальний номер 229/3792/16-ц
Номер провадження 2/229/1507/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2016 року Дружківський міський суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Гонтар А.Л

при секретарі Костенко В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю -

в с т а н о в и в :

07.11.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Дружківського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю,свої позовні вимоги обґрунтовала тим, що їй на праві власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. В даної квартирі крім неї також зареєстровано ОСОБА_2 З 09 вересня 2015 року вона у квартирі не мешкає, господарством не займається . В квартирі не має її речей, але добровільно знятись з реєстрації відповідачка не бажає. Просить визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користування житлом.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з'явилась, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відстіності,підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, за місцем реєстрації не мешкає , місце проживання її невідомо.

З огляду на це, на підставі ст. 197 ЦПК України , суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 27 січня 1994 року (а.с12) .

Актом обстеження квартири від 02 листопада 2016 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: КосмонавтівАДРЕСА_2 однак з 09 вересня 2015 року по теперішній час не проживає за зазначеною адресою (а.с. 11).

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника квартири належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки).

З матеріалів справи встановлено, що відповідача ОСОБА_2 зареєстровано у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про склад сім"ї № 2921 від 03 листопада 2016 року КП "Комсервіс" (а.с.13)

Відповідно до частини 3 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє членів сім'ї права користування займаним приміщенням.

Як вибачається із позовної заяви відповідач не є членом сім"ї позивача, не має частки у власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Звертаючись до суду з позовом 07.11.2016 року ОСОБА_1 просила визнати відповідача ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі з 09 вересня 2015 року, тобто понад рік.

Виходячи із змісту частин 1 ст. 182, частини 3 ст. 640 ЦК України право власності на спірну квартиру у позивача ОСОБА_1 виникло з моменту державної реєстрації 07 лютого 1994 року (а.с.12 з.б.)

Тобто на час звернення власника квартири до суду (07.11.2016 року) з позовом про визнання ОСОБА_2, такою, що втратила право користування жилим приміщенням в спірній квартирі, у власника було таке право. З зазначеного в позові моменту минуло понад рік , як відповідач в спірному житловому приміщенні відсутня, а тому є усі правові підстави для визнання її, такою, що на час звернення позивача до суду втратила право користування жилим приміщенням на підставі частини 2 ст. 405 ЦК України.

Оскільки відповідач не мешкає у квартирі АДРЕСА_3, не сплачує комунальних платежів, не веде ніяких господарських робіт, не має права власності на частину вказаної квартири та не є членом сі м"ї позивача тому позов підлягає задоволенню.

Враховуючи порушення відповідачем права власності позивача, суд вважає, що слід скасувати реєстрацію відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 150,156 ЖК України, ст.391,405 ЦК України, ст..10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю задовольнити повністю.

ОСОБА_2 визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_4.

Скасувати реєстрацію ОСОБА_2, яка народилась 16.12.1956 року у селі Рибінські Буди Обоянського району Курської області за адресою: АДРЕСА_5.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після оголошення рішення.

Суддя Дружківського міського суду А. Л. Гонтар