Справа № 361/2143/16-ц Головуючий у І інстанції Маценко Н. П.
Провадження № 22-ц/780/6264/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 22.12.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

22 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Савченка С.І., Гуля В.В.,

за участю секретаря - Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до свого сина ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання. Посилався на те, що він є особою похилого віку, не працює, отримує пенсію у розмірі 1 315 грн. і не має інших джерел доходів. Зазначав, що він хворіє, переніс операцію по видаленню пухлини в голові, потребує витрат на придбання ліків, власного житла не має, у звязку з чим проживає в орендованій кімнаті гуртожитку, за яку сплачує 1500 грн. щомісячно. Відповідач матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює у місті Києві та має стабільний дохід, на утриманні інших осіб не має. З урахуванням наведеного, позивач просив стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 2 000 грн. щомісячно.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. на місяць, починаючи з 13 квітня 2016 року довічно.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції змінити та стягнути з нього на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно,посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду не в повному обсязі відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено ч.1 ст. 204 СК України.

Статтею 202 СК України визначено обов'язкові умови та підстави покладення на дітей обов'язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров'я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов'язку утримувати своїх батьків.

Слід зазначити, що моментом виникнення обов'язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов.

Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання, стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ОК №327388 від 08 квітня 2016 року (а.с.7). Відповідач працює слюсарем з механоскладальних робіт у публічному акціонерному товаристві «Укрпластик» та його загальна сума доходу за період з січня 2016 року по червень 2016 року становить 76 604 грн. 40 коп., що підтверджується даними довідки про доходи від 22 липня 2016 року №10/5-227/960 (а.с.35). Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК від 03 квітня 2014 року відповідачу з 03 квітня 2014 року по 01 травня 2015 року була встановлена третя група інвалідності у звязку з загальним захворюванням (а.с.58). Відповідач інших осіб на утриманні не має.

Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що позивач ОСОБА_3 є особою похилого віку (ІНФОРМАЦІЯ_2), пенсіонером та відповідно до довідки № 1430 перебуває на обліку в Броварському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області як пенсіонер за віком та отримує пенсію у розмірі 1 314 грн. 23 коп. (а.с.5). Інших доходів та майна, яке б приносило дохід, позивач не має, проживає у кімнаті гуртожитку, яка йому на праві власності не належить. У червні 2013 року позивачу була зроблена операція по видаленню пухлини головного мозку, що не заперечується відповідачем, позивач потребує витрат на придбання ліків.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач є непрацездатним і потребує матеріальної допомоги.

Підстав для звільнення відповідача утримувати батька відповідно до ч.1 ст.204 СК України судом першої інстанції не встановлено.

Також судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач ОСОБА_3 є батьком ще двох повнолітніх дочок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, до яких він не пред`являв позов про стягнення аліментів.

Установивши наведені вище обставини, які свідчать про те, що позивач є батьком відповідача ОСОБА_2, пенсіонером, отримує пенсію за віком, інших джерел доходів немає, потребує матеріальної допомоги та враховуючи відсутність обставин для звільнення відповідача від обов'язку утримувати батька, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для покладення на відповідача обов'язку утримувати свого батька ОСОБА_3

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів у сумі 1 500 грн. з урахуванням можливості одержання утримання від інших дітей, до яких позивачем не предявлено позову про стягнення аліментів відповідно до ст.205 ЦПК України, суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.212-214 ЦПК України не звернув уваги на те, що в частині обгрунтування необхідності отримання матеріальної допомоги позивач не надав будь-яких доказів того, що він орендує кімнату у гуртожитку, в якій проживає, та сплачує за неї 1 500 грн. щомісячно, а тому колегія суддів вважає, що розмір аліментів з урахуванням цих обставин підлягає зменшенню до 1 000 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач за станом здоров`я у звязку з тяжкими умовами праці на підприємстві в подальшому не зможе працювати та буде вимушений звільнитися з роботи, що зробить неможливим виконання рішення суду, не заслуговують на увагу, оскільки ці доводи ґрунтуються на припущеннях відповідача, а відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню частково, а рішення суду в частині визначення розміру аліментів підлягає зміні відповідно до ст.309 ЦПК України з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2016 року в частині визначення розміру аліментів змінити.

Стягувати з ОСОБА_2аліменти у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді