АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1710/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

з участю: представника позивачки ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 ОСОБА_6 на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 03 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення аліментів на вагітну дружину,

в с т а н о в и л а :

02 березня 2016 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з 11 жовтня 2003 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. На даний, час вона вагітна. Відповідач добровільно не надає кошти на її утримання під час вагітності, хоча має можливість надавати таку допомогу.

Тому просить суд стягнути з ОСОБА_8 аліменти на її утримання під час вагітності у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно по дату народження дитини, а саме до 15 серпня 2016 року, як це прогнозовано медичними документами Маньківскої ЦРЛ Черкаської області.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 03 червня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 про стягнення аліментів на вагітну дружину відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 ОСОБА_6, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов ОСОБА_7 про стягнення аліментів на вагітну дружину в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачка та її представник не надали суду доказів того, що відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки судом першої інстанції повно досліджено обставини справи щодо можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання вагітної дружини.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія 1-СР № 082857 від 11 жовтня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у Попівській сільській раді Маньківського району Черкаської області, актовий запис № 8 (а.с. 4).

Протоколом ультразвукового обстеження від 22 березня 2016 року встановлено вагітність позивачки ОСОБА_7 19 тижнів (а.с. 34-35).

Відповідно до положень ч.ч.1,4,5 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності.

Право на утримання вагітна дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального стану, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду.

Відповідно до положень ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до ухвали Маньківського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2015 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 затверджено мирову угоду, за умовами якої ОСОБА_8 зобовязується щомісячно до 10 числа кожного місяця сплачувати ОСОБА_7 кошти в сумі 1200 грн., в якості аліментів на утримання спільних дітей: сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення повноліття, шляхом перерахування коштів поштовими переказами, починаючи з 28 вересня 2015 року (а.с. 57).

З довідки Черкаської дирекції Центр поштового звязку № 4 від 06.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_7 отримала аліменти у ВПЗ Попівка за період з січня 2016 року по березень 2016 року включно в розмірі 4800 грн. (а.с. 49).

Встановлено також, що відповідач ОСОБА_8 займається лікуванням сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, який хворіє та оплачує його лікарське обстеження і лікування.

Вказані обставини підтверджуються наданими ним доказами (консультативним висновком спеціаліста, квитанціями про сплату коштів і ін.), які позивачкою та її представником не спростовані (а.с.42-47,50).

Крім того, як вбачається з трудової книжки ОСОБА_8 та довідки № 7 від 31.04.2016 року, виданої ТОВ «Торговий Дім» Могильовський завод «Електродвігатєль», ОСОБА_8 дійсно працював в ТОВ «Торговий Дім» Могильовський завод «Електродвігатєль» з 01 квітня 2011 року вантажником. Звільнений за власним бажанням з 01 травня 2016 року (а.с. 78,79).

Дані про те, що відповідач ОСОБА_8 має інше місце роботи чи має якісь доходи на час розгляду справи, відсутні.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що позивач та її представник не надали суду доказів того, що він, відповідач, має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу під час її вагітності.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору об'єктивно оцінив докази та дав їм належну правову оцінку, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, правильно визначив норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняв обґрунтоване і законне судове рішення.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 03 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення аліментів на вагітну дружину залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :