ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1126/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Караула О.А., за участю секретаря судового засідання Дудки В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лобойківської сільської ради про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

25.11.2016 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява від ОСОБА_1 до Лобойківської сільської ради про визнання права власності.

Позивач зазначила, що з 06.09.1994 року по 26.10.1998 рік вона працювала в КСП «Більшовик», на доказ чого долучила копію трудової книжки. 26.04.2000 року рішенням Лобойківської сільської ради були передані в приватну власність членам КСП "Більшовик" земельні ділянки за рахунок земель колективної власності КСП "Більшовик", про що є копія такого рішення. Відповідно до додатку № 1 до вказаного акту, в списку членів КСП "Більшовик", які мають право на земельну ділянку (пай), ОСОБА_1 значиться під номером 24.

Відповідно до вказаного списку площа виділеної позивачеві земельної ділянки складає 2.42 га., яка розташована на території Лобойковської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ОСОБА_1 звернулася до Петриківської районної державної адміністрації із заявою про видачу сертифікату на право на зазначену земельну ділянку. На підставі отриманого сертифікату був виготовлений Державний акт на право власності на землю.

Відповідно до листа з відділу Держгеокадастру в Петриківському районі Дніпропетровської області від 19.02.2016 року за № А- 56/6-16, Державний акт на право власності на землю, виданий ОСОБА_1, на земельну ділянку (пай) площею 2.42 га, для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка розташована на території Лобойковської сільської ради, зареєстрований 04.07.2000 року в "Книзі записів (реєстрацій) державних актів на право приватной власності на землю (громадянами) на території Лобойковської сільської ради" за № 24.

У 2014 році позивач втратила вище вказаний державний акт. З цього приводу вона звернулася до архіву відділу Держгеокадастру в Петриківському районі Дніпропетровської області із заявою про видачу дубліката, але у своєму листі від 30.06.2016 року за №А- 186/6-16, ОСОБА_1 повідомили, що в архіві відділу відсутній Державний акт на право власності на землю (пай) виданий на її ім'я.

Тож позивач вважає, що склалася ситуація в якій відсутність документу, що засвідчує право властности на майно, заважає їй, як власникові, володіти, користуватися та розпоряджатися моїм майном на власний розсуд.

На основі викладеного ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку (пай) площею 2.42 га, яка розташована на території Лобойковської сільської ради та призначеної для ведення сільськогосподарського товарного виробництва.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.21).

Від секретаря Лобойківської сільської ради надійшло клопотання про розгляд справи без представника сільської ради (а.с.18).

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про доцільність часткового задоволення позову.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до відомостей з трудової книжки НТ-І № 1559643, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 06.09.1994 року була прийнята на роботу до радгоспу «Більшовик». У 1997 році радгосп перейменовано у в КСП «Більшовик». 26.10.1998 року ОСОБА_1 було звільнено по власному бажанню.

Рішенням 9 сесії 23 скликання Лобойківської сільської ради Петриківського району про передачу земельних ділянок у приватну власність для ведення товарного сільськосподарського виробництва, було вирішено передати безкоштовно земельні ділянки за рахунок земель колективної власності КСП «Більшовик», згідно із додатком № 01, що є списком громадян, яким передано такі землі. За № 24 додатку № 1 записано ОСОБА_1, тобто позивача, із зазначенням площі паю у 2.42. (а.с.4,5)

Відповідно до листа з Держгеокадастру у Петриківському районі за № А-56/6-16, Державний акт на право власності на землю ОСОБА_1, на земельну ділянку площею 2.42 га для ведення товарного сільськосподарського виробництва, яка розташована на території Лобойківської сільської ради, зареєстровано 04.07.2000 року в «Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю (громадянам) на території Лобойківської сільської ради» за реєстровим № 24.

Однак, вказаний державний акт в архіві Відділу Держгеокадастру Петриківського району відсутній, що віддомо з листа А-186/6-16 від начальника відділу Держгеокадастру.

З довідки № 2234, від 11.11.2016 року, виданої Петриківською селищною радою встановлено, що ОСОБА_1 проживає без реєстрації в с. Мала Петриківка, по вул. Тиха, 23, з 2008 року по теперішній час.

Позивач долучила довідку від Правобережної товарної біржі, від 15.11.2016, згідно якої ринкова вартість спірної земельної ділянки становить 66 463.00 грн.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути визнання права.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, позивач втратила документи, який посвідчує її право власності на спірну земельну ділянку. Однак, вище наведе доводить те, що ОСОБА_1, дійсно, є власником вказаної земельної ділянки про що їй було видано Державний акт, який було зареєстровано 04.07.200 року в «Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю (громадянам) на території Лобойківської сільської ради» за реєстровим № 24.

Зазначене є підставою для задоволення позову ОСОБА_1 і визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 2.42 га, яка розташована на території Лобойківської сільської ради та призначеної для ведення сільськогосподарського товарного виробництва..

Позивач, при зверненні до суду із позовом, сплатила судовий збір в повному обсязі та вимог, щодо стягнення його з відповідача не заявила. Отже, суд вважає за доцільне витрати, по сплаті судового збору, залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 16, 328, 1216, 1217, 1223, 1225, 1233, 1235, 1268 ЦК України, ст. ст. 30, 60, 212-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лобойківської сільської ради про визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІН.: НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку (пай), площею 2.42 гектари, що розташована на території Лобойківської сільської ради та призначена для ведення сільськогосподарського товарного виробництва.

Судові витрати, по сплаті судового збору, залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А. Караул