Справа № 444/2272/16-ц
Провадження № 2/444/1133/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

при секретарі Луців І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 19 жовтня 1996 року між позивачкою ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб.

Зазначає, що за час шлюбу ними було спільно придбано майно. Так, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.02.2003, реєстровий номер ВАЕ № 100010, посвідченого приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_4, було придбано квартиру № 246, що знаходиться в будинку під номером 29, розташованому по вулиці Шевченка в місті Дубляни Жовківського району Львівської області. Покупцем відповідно до договору є ОСОБА_2.

Крім цього зазначає, що згодом, на підставі договору міни квартир від 28 березня 2005 року, реєстровий номер 186, посвідченого приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_5, вищевказана квартира була обміняна на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 54,5 кв.м. Вартість квартири згідно договору міни становить 27 899 грн (двадцять сім тисяч вісімсот дев'яносто дев'ять грн). Саме ця квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 і є предметом поділу.

Вказує, що право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7963528 від 04.08.2005.

Крім цього вказує, що оскільки шлюбний договір між ними не укладався та домовленості між сторонами щодо порядку поділу набутого під час шлюбу майна не досягнуто, постає необхідність поділу майна, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя.

Вважає, що майно, яке було придбано ними за час шлюбу має бути поділено між позивачем та відповідачем у рівних частках.

Просить позов задоволити.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Додатково пояснила, що на даний час у Жовківському районному суді перебуває цивільна справа за її позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Крім цього пояснила, що вважає, що майно, яке було придбано ними за час шлюбу має бути поділено між позивачем та відповідачем у рівних частках.

Відповідач в судовому засіданні щодо позову заперечив, просить відмовити в задоволенні такого. Крім того, пояснив, що свою частину згідний подарувати своєму синові, але пізніше, так як зараз оформляє субсидію.

Заслухавши пояснення сторін, з»ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України, об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що 19 жовтня 1996 року між позивачкою ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб. За час спільного проживання сторони придбали квартиру.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.02.2003 р., посвідченого приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_4, було придбано квартиру № 246, що знаходиться в будинку під номером 29, розташованому по вулиці Шевченка в місті Дубляни Жовківського району Львівської області. Покупцем відповідно до договору є ОСОБА_2.

Згодом, на підставі договору міни квартир від 28 березня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_5, вищевказана квартира була обміняна на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 54,5 кв.м.

Між сторонами виник спір з приводу поділу майна, спільно нажитого за час перебування у шлюбі. Зокрема таким майном є квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 69, ч. 1 ст. 71 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Поділ здійснюється за взаємною згодою подружжя, а в разі недосягнення згоди - судом.

За правилами ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Такі ж положення закріплено і в ст. 70 Сімейного кодексу України, оскільки у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зазначає, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно із п. 24 цієї Постанови до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Згідно роз'яснень, викладених в п.30 зазначеної постанови, рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині поділу спільного майна подружжя підлягають до задоволення.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209 ч. 3, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволити.

Поділити майно набуте сторонами за час шлюбу та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частинну квартири 51-Б, загальною площею 54,5 м-2 в будинку № 3 по вул. Зелена в м. Дубляни Жовківського району Львівськоїобласті.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Мікула В. Є.

Оригінал.Виготовлений в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.

Повний текст рішення виготовлено 09.11.2016 року.