Апеляційний суд міста Києва
Справа № 753/8224/15-ц Головуючий у суді першої Інстанції: Колесник О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфвлуши С.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Копиленка Олександра Юрійовича - представника Об'єднання садівничих товариств масиву «Міжозерний» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 травня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Об'єднання садівничих товариств масиву «Міжозерний^ про усунення перешкод у користуванні власністю,

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

28 квітня 2015 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні власністю.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником садового будинку по АДРЕСА_2 та земельної ділянки АДРЕСА_1. У вересні 2013 року невідомі працівники ОСТМ «Міжозерний» відключили садовий будинок позивача від мережі електропостачання, а відповідач іще вимагав сплати 3000 грн. заборгованості. При цьому ОСТМ „Міжозерний" не має відповідної ліцензії НКРЕ щодо права постачання електроенергії та здійснення розрахунків за неї, систематично завищуючи тарифи. На звернення позивача до відповідача про усунення перешкод та відновлені енергопостачання останній не реагує. А тому, просив в порядку ст.391 ЦК України зобов'язати ОСТМ „Міжозерний" не чинити йому перешкоди у користуванні його власністю шляхом відновлення власними силами і за рахунок ОСТМ „Міжозерний" постачання електричної енергії у садовий будинок АДРЕСА_1, який належить на праві власності позивачу.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04 травня 2016 року позовні вимоги задоволені.

Зобов'язано ОСТМ „Міжозерний" не чинити перешкоди ОСОБА_4 у користуванні власністю шляхом відновлення власними силами і за рахунок ОСТМ „Міжозерний" постачання електричної енергії у садовий будинок АДРЕСА_1, який належить на праві власності ОСОБА_4

Не погодившись із рішенням суду Копиленка О. Ю. - представник Об'єднання садівничих товариств масиву «Міжозерний» подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з'ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Зокрема зазначав, що суд не з'ясував чи є позивач власником будинку та земельної ділянки і чи порушені його права, як власника. Окрім того, судом неправильно застосовані до правовідносин, які виникли між сторонами, норми матеріального права. Судом не з'ясовано у який спосіб відповідач порушує право користування власностю позивача. Відсутні між позивачем та відповідачем договірні відносини і останній не є членом відповідача. Адже відсутність в особи суб'єктивного права не може привести до його порушення (невизнання, оспорювання) іншими особами, а відтак, відсутнє суб'єктивне право не може бути об'єктом судового захисту.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін ( ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України).

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положеньст.57-66 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини першої ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 суд першої інстанції правильно виходив з того, що дії відповідача з припинення енергопостачання до садового будинку позивача є такими, що порушують визначений діючим законодавством порядок припинення енергопостачання та обмежують права та інтереси позивача як споживача електричної енергії, оскільки зі змісту Закону України «Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією для населення вбачається, що правом відключення споживача від системи енергопостачання наділений енергопостачальник, яким відповідач не є.

Такі висновки суду відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

При ухваленні рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Позивач ОСОБА_4 є власником садового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомого майна, виданного 16.07.2001 Харківською районною державною адміністрацією м. Києва (а.с.4). Даний будинок був зареєстрований 01.08.2001 в КП „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" у реєстрі №4726 (а.с/ зворот, бік). Крім того, ОСОБА_4 також є власником земельної ділянки АДРЕСА_1, кадастровий номер 90503109, загальною площею 0,0629 га згідно державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого 22.05.2000 Головою Київської міської Ради народних депутатів та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №90-2 04117 (а.с.5). Вказані обставини свідчать про набуття позивачем права власності, як на земельну ділянку, так і на садовий будинок на ній, що спростовує твердження представника відповідача який пояснив, що надані документи не підтверджують право власності позивача на вказані об'єкті нерухомого майна.

Позивач ОСОБА_4 є членом Садового Товариства „Облсільгосптехніка-АТП 09102", яке в свою чергу входить до складу ОСТМ „Міжозерний", що підтверджується довідкою відповідача (а.с.55).

03.12.2001 було укладено договір про постачання електричної енергії №61021 між ПАТ «Київенерго» та ОСТМ «Міжозерний» (а.с.69-72 підписаний ПАТ «Київенерго» 20.03.2012).

Згідно п.2.3.3 зазначеного договору споживач - ОСТМ «Міжозерний» зобов'язується оплачувати постачальнику ПАТ «Київенерго» вартість електричної енергії згідно з умовами додатків.

Відповідно до п.8.1.6 цього договору у разі заборгованості субспоживача за електричну енергію на вимогу постачальника споживач відключає електроустановки цього субспоживача у терміни, які доводяться споживачу постачальником відповідним розпорядження, або після складання відповідного акту надає можливість постачальнику відключити електроустановки цього субспоживача (а.с.72).

Як вбачається з пояснень позивача та його представників у вересні 2013 року невідомі працівники ОСТМ» „Міжозерний" незаконно відключили садовий будинок позивача від мережі електропостачання, а відповідач ще й вимагав від позивача сплатити 3000 грн. заборгованості. Факт відключення електроенергії на ділянці позивача був підтверджений представником відповідача, але з причини аварійної ситуації електромережі. Вказував, що в подальшому садові будинки підключили до електропостачання, а будинок позивача залишається і на сьогодення відключеним, при цьому причини не обґрунтовував.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про електроенергетику» споживачі електричної енергії мають право на: приєднання та підключення до електричної мережі, за умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж; вибір постачальника електричної енергії; отримання інформації щодо якості електричної енергії, цін, порядку оплати, умов та режимів її споживання; отримання електричної енергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами; відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав, згідно з законодавством.

Захист прав споживачів електричної енергії, а також механізм реалізації захисту цих прав регулюються цим Законом, законами України "Про захист прав споживачів", « Про енергозбереження", іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із п. 12.3. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 року, населений пункт на підставі договору про постачання електричної енергії здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника електричної енергії з метою її подальшого використання споживачами населеного пункту для задоволення комунально-побутових потреб споживачів населеного пункту, для технічних цілей та інших потреб населеного пункту.

Відповідно до п. 2.1. Порядку застосування тарифів на електроенергію, що відпускається населенню і населеним пунктам, затвердженого Постановою НКРЕ №309 від 10.03.1999 року, для цілей цього порядку до населених пунктів відносяться споживачі, які розраховуються з енергопостачальною організацією за загальним розрахунковим лічильником за електроенергію, яка споживається населеним пунктом для різних побутових потреб у житлових будинках, квартирах, гуртожитках, для потреб особистих підсобних господарств, присадибних і садових ділянок, дач.

Відповідно до п. 1.2. Правил населений пункт це юридична особа споживач (власник електроустановок населеного пункту або уповноважена власником (співвласниками) експлуатаційна організація, в господарському віданні якої є електроустановки населеного пункту), об'єднує населення на визначеній території та утримує ці електроустановки з метою забезпечення електричною енергією споживачів населеного пункту; населення це споживачі електричної енергії фізичні особи, які з метою задоволення власних побутових або господарських потреб споживають електричну енергію для потреб електроустановок, що належать їм за ознакою права власності або користування, за винятком електроустановок, які використовуються для здійснення в установленому законодавством порядку підприємницької діяльності; споживачі населеного пункту це населення, електроустановки якого приєднані до технологічних електричних мереж населеного пункту та яке розраховується за використану електричну енергію з населеним пунктом.

Враховуючи те, що позивач є споживачем електричної енергії, яка закуповується товариством у постачальника, порядок припинення енергопостачання встановлюється Кабінетом Міністрів України в Правилах користування електричною енергією для населення, затверджених постановою № 1357 від 26 липня 1999 року, відповідно до п. 35 яких енергопостачальник має право відключати споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломби; порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію; неоплати за встановлення нового приладу обліку; невиконання припису державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; зниження показників якості електричної енергії з вини споживача.

Судом було встановлено та визнається сторонами, що енергопостачання до садового будинку позивача було відключене, зокрема з підстав аварії (інші будинки були включені), що колегія суддів вважає незаконним, оскільки Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, така підстава відключення від системи електропостачання не передбачена.

Крім того, зі змісту Закону України «Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією для населення вбачається, що правом відключення споживача від системи енергопостачання наділений лише енергопостачальник, яким не є відповідач ОСТМ «Міжозерний».

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав до задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування до спірних правовідносин норм матеріального права та порушення процесуальних норм, що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Всі висновки суду першої інстанції щодо правомірності заявленого позову та можливості відновлення порушеного права у обраний позивачем спосіб повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга представника відповідача не містить, в ході апеляційного розгляду представник відповідача також не навів таких обставин.

Поряд з цим, доводи відповідача про те, що позивач не є власником будинку та земельної ділянки, а також не є членом садівничого товариства, а тому не передбачено користування електричними мережами громадянами, які не є його членами, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки не є достатніми для прийняття рішення ( а таке відсутнє) про відключення садового будинку від електромережі, який був до неї підключений раніше, та, у наслідку, позбавлення позивача права на користування цією електроенергією. Окрім того, наявність членства позивача та власності підтверджується вищевказаними належними та допустимими доказами у відповідності до вимог ст.ст.57-59 ЦПК України.

За правилами ч.І, ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, колегія суддів вважає дії відповідача по припиненню енергопостачання до садового будинку позивача такими, що порушують визначений діючим законодавством порядок припинення енергопостачання та обмежують права та інтереси позивача як споживача електричної енергії та позбавляють позивача у повній мірі користуватися своєю власністю.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Копиленка Олександра Юрійовича - представника Об'єднання садівничих товариств масиву «Міжозерний» відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: