Номер провадження: 22-ц/785/5104/16
Головуючий у першій інстанції Кравчук Т. С.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Сидоренко І.П, Кравця Ю.І.,

при секретарі: Лопотані В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 17 травня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_9 в квартирі АДРЕСА_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1997 року по листопад 2014 року та визнання за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9 на вищезазначене спадкове майно, мотивуючи це тим, що з 1997 року і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9, вона проживала з ним разом у квартирі АДРЕСА_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Після смерті ОСОБА_9 позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про вступ у спадщину, проте їй було відмовлено, оскільки вона не є спадкоємцем за законом та запропоновано звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім"єю.

Викладені обставини стали підставою звернення до суду.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 17.05.2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_3 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Приморського районного суду м.Одеси від 17.05.2016 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що:

- ОСОБА_3 не було надано належних доказів щодо її проживання з померлим ОСОБА_9 однією сім`єю як чоловіком і жінкою без реєстрації шлюбу;

- ОСОБА_9 склав заповіт, за яким заповів усе своє майно свому племіннику ОСОБА_4, який не відмовився від прийняття спадщини. ОСОБА_3 не є спадкоємцем ні за заповітом, ні за законом, а тому підстав для набуття за нею права власності на спадкове майно ОСОБА_9 не має.

Такі висновки суду відповідають встановленим у справі обставинам та засновані на законі.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що:

- ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9, який був власником АДРЕСА_1

- зі змісту документів витребуваних у КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малиновського району м. Одеси» вбачається, що ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_3. За зазначеною адресою позивачка зареєстрована, також її вона вказує у заяві про надання їй грошової та натуральної допомоги.

Під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції відповідачем та третіми особами не заперечувалося, що ОСОБА_3 проживала у квартирі ОСОБА_9 з дозволу останнього, проте наголошувалося, що ОСОБА_9 та ОСОБА_3 не проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина. ОСОБА_9 дійсно знав ОСОБА_3 і співчуваючи її скрутному матеріальному становищу дозволив їй проживати у своїй квартирі, де вона займала окрему кімнату.

В засіданні судової колегії ОСОБА_4 пояснив, що коли дядько помер похоронну службу викликала ОСОБА_3, яка заявила, що у померлого інших родичів немає і тому документи з надання послуг поховання були оформлені на сина ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено договором між ними.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Такі складові ознаки сім`ї, як наявність у сторін інтимних стосунків, притаманних подружжю, народження дітей, спільне проживання та ведення спільного господарства з обставин встановлених судом, не вбачаються та належними доказами беззаперечно не підтверджені.

В засіданні судової колегії ОСОБА_3 не змогла пояснити як велося спільне господарство з ОСОБА_9 та яким чином між ними розподілялися взаємні права та обов'язки; чому заповів належну йому квартиру свому племіннику повністю; чому ОСОБА_9 не потурбувався зробити розпорядження щодо свого майна на її користь на випадок смерті, якщо проживав з нею однією сім`єю і вів спільне господарство чому вони з ОСОБА_9 не оформили свої відносини офіційно шляхом укладення шлюбу.

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст. 3 СК України подружжя вважаються сім`єю і тоді, коли дружина і чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідності догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що встановлені ч. 2ст. 3 СК України винятки, згідно з якими подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно, стосуються офіційно зареєстрованих шлюбів.

Районним судом обгрунтовано зазначено, що у 2008 році ОСОБА_3 звернулася за отриманням соціальної допомоги від держави до органів соціального захисту та зазначила у заяві, про відсутність працездатних родичів, що зобов`язані її утримувати. Також зазначила, що є вдовою, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до акту обстеження соціальних та житлових умов ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_3, складеного Управлінням соціального захисту населення і труда від 18.07.2008 року та підписаного ОСОБА_3, вбачається, що квартиру за даною адресою ОСОБА_3 представляла, як своє житло, а умови проживання - як її житлові умови (а. с. 90-91).

Таким чином, вказані документи спростовують обставини спільного проживання ОСОБА_3 у зазначений нею період часу однією сім`єю з ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1.

Отже, жодна складова сімейних відносин сторін не доведена позивачем, яка крім встановлених фактів знайомства з ОСОБА_9, більше не надала суду жодних доказів утворення сім'ї у складі її та відповідача. Додані як докази спільного проживання фотокартки, лише підтверджують знайомство та спілкування ОСОБА_3 та ОСОБА_9, проте не підтверджують спільне проживання як чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Проживання позивача у квартирі ОСОБА_9 не заперечувалося відповідачем і третіми особами з наголошенням, що таке проживання не являло собою проживання чоловіка і дружини однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а зводилося до квартирування позивача.

Суд першої інстанції також вірно визначив, що ОСОБА_3 не є спадкоємцем ні за заповітом, ні за законом, а тому немає підстав для набуття за нею права власності на спадкове майно - спірну квартиру, яку спадкодавець ОСОБА_9 заповів свому племіннику ОСОБА_4, який прийняв спадщину та від спадщини не відмовлявся.

Доводи апеляційної скарги про неповноту встановлених судом обставин та неправильну оцінку судом доказів, які підтверджують про проживання сторонами однією сім`ю без реєстрації шлюбу - довідки про проживання позивача у спірній квартирі з ОСОБА_9 та інформації, що відображена на фотокартках, не можуть бути взятими до уваги, оскільки зведені виключно до переоцінки доказів. Вказаним обставинам районним судом надана належна оцінка і набуті судом висновки про недоведеність спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_9, як сім`ї, ведення ними спільного господарства, розподіл між ними сімейних прав і обов`язків, особою, що подала апеляційну скаргу, не спростовані.

Правильність оцінки судом першої інстанції зібраних доказів перевірена судом апеляційної інстанції, підстави для набуття висновку про справедливість наведених в апеляційній скарзі доводів, не встановлені.

Інших доводів в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 17 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили ухвалою суду.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: І.П. Сидоренко

Ю.І. Кравець