Справа №278/3762/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Баренко С.Г.,

за участю секретаря судового засідання Лебенської Л.І., відповідача, його представника ОСОБА_1С,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ВУСО» (далі Товариство) до ОСОБА_2 про стягнення 4734 грн. у порядку регресу та судових витрат, третя особа ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство у позові, з посиланням на статті 993, 1166, 1187 Цивільного кодексу України (далі ЦК), статтю 27 Закону України «Про страхування», просить стягнути з ОСОБА_2, 4734 грн. 00 коп. Вимоги мотивовані тим, що 27.09.2011 в м. Житомирі з вини відповідача, що підтверджено судовим рішенням, сталася пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль марки «Geely Mr», державний номерний знак НОМЕР_1, який застрахований у Товаристві за договором добровільного страхування наземного транспорту від 01.06.2011 № -01 та належить ОСОБА_3 За умовами договору позивач сплатив ОСОБА_3 заподіяну зазначеною ДТП матеріальну шкоду, а тому до позивача, як до страховика, перейшло право вимоги до винуватця цієї ДТП.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Представник Товариства позов підтримав у повному обсязі. На підставі пункту 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) просив розглядати справу без його участі ( том 1 а.с.197).

ОСОБА_2М та його представник заперечували винуватість відповідача в даній пригоді. Стверджували, що 27.09.2011 після з'ясування всіх обставин ДТП, інспектором ВДАІ, з дотриманням вимог статті 256 КУпАП, був складений адміністративний протокол про порушення ОСОБА_3 вимог п. 8,7.3 е Правил дорожнього руху України, яка на перехресті здійснила рух на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого і сталася ця ДТП та були пошкоджені ТЗ. Вказували на схему ДТП, складеною за участю відповідача та ОСОБА_3, в якій зафіксоване розташування автомобілів на перехресті після їх зіткнення, яка була підписана ним і ОСОБА_3 без жодних заперечень; а також були виявлені свідки, очевидці того, як ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Geely Mr» намагалася проскочити перехрестя на заборонений для її руху червоне світло світлофора. У подальшому, поза встановлених строків, 20.01.2012, без врахування фактичних обставин ДТП, безпідставно був складений новий протокол стосовно відповідача та матеріали направлені до суду. Розгляд справи в суді відбувся формально, без виклику сторін та з'ясування фактичних обставин цієї ДТП, що підтверджується рішенням суду ІІ інстанції. Просили відмовити у задоволенні позову Товариства.

ОСОБА_3 не заперечувала, що наведена ДТП сталася на перехресті вулиць Московська - Котовського; вона на автомобілі рухалася з вул. Котовського в напрямку вул. Щорса, а ОСОБА_2 керував автомобілем марки Pegeout та рухався з вул. Московської в напрямку вул. Київської; стверджувала, що пригода сталася з вини відповідача, який на швидкості «мчав на її автомобіль». Заподіяні ОСОБА_2М збитки їй відшкодовані страховиком. На думку ОСОБА_3, саме ОСОБА_2 повинен відшкодувати страховій компанії сплачене страхове відшкодування в порядку регресу. Зі складеним відносно неї адміністративним протоколом не погоджується, заперечувала наявність будь-яких свідків ДТП 27.09.2011.

Дослідженим матеріалам справи відповідають цивільні правовідносини, повязані з правом зворотної вимоги (регресу). Справа розглядається після скасування заочного рішення, у межах позову, на засадах змагальності та диспозитивності (статті 10,11 ЦПК).

01.06.2011 між Товариством та ОСОБА_3 укладено поліс №-01 від 01.06.2011 добровільного страхування транспортного засобу «Geely Mr» номерний знак НОМЕР_1 (том 1 а.с. 12-15).

27.09.2011 об 08 год. 40 хв. у м. Житомирі на перехресті вулиць Московська Котовського, відбулося зіткнення автомобіля «Geely Mr» під керуванням ОСОБА_3 з автомобілем Pegeout, номерний знак НОМЕР_2, яким керував відповідач.

З досліджених матеріалів адміністративної справи № 3-511/12( № 3-428/11) вбачається, що 27.09.2011 інспектором ВДАІ, лейтенантом міліції ОСОБА_4 був складений адміністративний протокол, стосовно ОСОБА_3, про те, що остання, керуючи автомобілем «Geely Mr», здійснила рух на заборонений червоний сигнал світлофора, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем відповідача. Інспектором дізнання ОСОБА_5 за участю ОСОБА_3, ОСОБА_2 та двох понятих була складена схема ДТП, яку підписано всіма учасниками без зауважень( том 1 а.с. 6-7). Встановлені очевидці даної пригоди, які у поясненнях вказували про винуватість ОСОБА_3, яка виїхала на заборонене червоне світло. Від них відібрані пояснення(том 1 а.с.9,11-13). Даний адміністративний протокол судом не розглядався.

За свідченнями ОСОБА_6 саме він у межах своїх повноважень здійснював перевірку обставини спірної ДТП, встановлював безпосередніх її очевидців, відбирав від них пояснення. Останні стверджували, що особисто бачили, як раптово на перехрестя, на заборонений сигнал світлофора виїхала водій автомобіля «Geely Mr» та сталося зіткнення з автомобілем Pegeout. У такій ситуації відповідач технічно не встиг уникнення зіткнення, хоча лише почав свій рух на дозволене зелене світло із невеликою швидкістю. Протокол про вчинене ОСОБА_3 адміністративне правопорушення за ознаками статті 124 КУпАП було складено з урахуванням усіх обставин даної ДТП та пояснень очевидців. У подальшому у відповідності до ПОРЯДКУ видачі довідки про дорожньо-транспортну пригоду, затвердженого Наказом МВС України від 04.07.2011 № 389, ним надавалася довідка страховій компанії встановленого зразка про дану ДТП із відповідною інформацією про її учасників, винуватця ДТП, механічні пошкодження тощо. Адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_3 були направлені до Корольовського районного суду м. Житомира.

Свідок ОСОБА_7, безпосередній очевидець ДТП, пояснив, що вранці 27.09.2011 він разом із своїм товаришем ОСОБА_8 йшов на роботу. На перехресті вулиць Московська - Котовського він зупинився і помітив, що на світлофорі, розташованого по вул. Котовського загорівся зелений сигнал світлофора у тому числі і для автомобіля Pegeout, який стояв на перехресті та почав рух на дозволений сигнал і різко загальмував, оскільки з вул. Котовського на заборонений червоний сигнал світлофора виїхав автомобіль «Geely Mr» сріблястого кольору. Стверджував, що саме з вини водія цього ТЗ сталася дана пригода. ОСОБА_7 зауважив, що з жодним учасником даної ДТП він не був знайомим, свідком став випадково.

Наведені показання свідків узгоджуються із дослідженою довідкою про обставини та винуватця цієї ДТП (том 1 а.с. 8-9), адміністративними матеріалами про порушення ОСОБА_3 п. 8.7.3.е. Правил дорожнього руху України. З висновку експерта №3/828 від 29.09.2016 також вбачається, що у даній ДТП водієві автомобіля «Geely Mr», ОСОБА_3 слід було дотримуватися вимог пунктів 1.4, 8.7.3.а, в, г,е Правил дорожнього руху, а відповідачу необхідно було діяти у відповідності до вимог пунктів 1.4, 10.1, 12.3, 16.5 Правил (том 2 а.с. 21-26). Судом не було здобуто доказів, про порушення ОСОБА_2 наведених положень Правил дорожнього руху України. А також даними первісного страхового акту від 16.11.2011 № 3669-02, відповідно до якого комісія дійшла висновку, що спірна пригода сталася з вини ОСОБА_3Ю.( том 1 а.с. 124).

Суд відкидає посилання позивача на постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27.02.2012, як такою, що за встановленими обставинами підтверджує винуватість саме ОСОБА_2М, у скоєнні правопорушення за статті 124 КУпАП у даній ДТП, незважаючи на закриття справи з причин закінчення строку накладання адміністративного стягнення. Оскільки, перевіряючи законність наведеної постанови, Апеляційний суд Житомирської області встановив, що судом першої інстанції не досліджувалися фактичні обставини наведеної ДТП, а тому виключив з мотивувальній частини постанови від 27.02.2012 дані про порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху (том 1 а.с.205-206). Окрім цього за скаргою ОСОБА_3 проводилася службова перевірка, під час якої свідки ДТП стверджували, що ОСОБА_2 розпочав рух на дозволене зелене світло світлофору ( том 1 а.с. 18-20, 22-23). А тому твердження ОСОБА_3, що ОСОБА_2 їхав на великій швидкості не відповідає матеріалам справи.

Відповідно до пункту 8.1 Правил дорожнього руху України (чинних на час спірних правовідносин) регулювання дорожнього руху здійснюється, у тому числі, за допомогою світлофорів. Світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають основні світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально( пункт 8.7). Згідно із пунктом 8.7.3(а) Правил лише зелений сигнал світлофора дозволяє рух; жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступне зміну сигналів (пункт 8.7.3 г); поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух та інформує про наступне вмикання зеленого сигналу (пункт 8.7.3е). Змістовний аналіз розділу 8 Правил дає підстави для висновку суду, що можливість одночасного увімкнення зеленого сигналу світлофора на одному регульованому перехресті для транспортних засобів, що рухаються у різних напрямках виключається. А тому логічно-неможливим є одночасний рух транспортних засобів під керуванням ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на зелений, дозволений сигнал світлофора.

Дослідивши у сукупності та логічному взаємозвязку усі докази, які цілком відповідають вимогам належності та допустимості, суд дійшов висновку про порушення саме ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху України щодо руху на заборонений сигнал світлофора, що і стало причиною даної ДТП, внаслідок чого ТЗ, у тому числі, автомобіль «Geely Mr», під керуванням останньої, отримав механічні пошкодження.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Спеціальними у співвідношенні із наведеною нормою є положення статей 1187,1188 ЦК України, що визначають порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. За загальними правилом частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини ( стаття 1188 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, у тому числі: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Наведені положення матеріального закону кореспондуються із розясненнями, що містяться у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»: « Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, коли іншого не встановлено законом, розмір належного з володільця

джерела підвищеної небезпеки відшкодування має бути зменшений або у відшкодуванні шкоди має бути відмовлено».

Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

За умовами договору страхування, укладеного між позивачем і ОСОБА_3, передбачено, що не є страховим випадком подія, яка відбулась внаслідок того, що, Страхувальник, здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора (пункт 13.2.15) (том 1 а.с. 12-15).

У статті 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлені випадки, за яких страховик (у даному випадку позивач) шкоду не відшкодовує, зокрема, у разі коли шкоду заподіяно забезпеченому транспортному засобу, який спричинив ДТП.

З огляду на наведені обставини справи, суд дійшов висновку, що лише факт відшкодування позивачем збитків ОСОБА_3 за пошкоджений з її вини застрахований автомобіль, за встановленими фактичними обставинами ДТП, не може бути підставою для задоволення позову.

Керуючись: статтями 6, 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 15, 16, 993, 1166, 1167, 1187, 1188, 1191, 1192 ЦК, статтями 3, 10, 11, 57, 58, 59, 60, 61, 79, 84, 88, 212, 213, 215, 217, 218, 224-225 ЦПК, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_2 про стягнення 4734 грн. в порядку регресу та судових витрат відмовити за недоведеністю.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С. Г. Баренко