У Х В А Л А

Іменем України

10 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Петріщева І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "МТС Україна" про невиконання зобов'язань перед клієнтами,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить: 1) Зобов'язати Приватне акціонерне товариство "МТС Україна" виконати свої зобов'язання перед клієнтом як в частині швидкості наданого йому інтернету, так і самовільного переводу на більш зручний відповідачу тариф; 2) Стягнути з Приватного акціонерного товариства "МТС Україна" суму матеріальних та моральних збитків; 3) Звільнити від сплати судового збору на підставі ст. 24 Закону України "Про захист прав споживачів".

Перевіривши зазначену позовну заяву й додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без руху, оскільки вона подана без додержання вимог ст. 119, 120 ЦПК України, з таких підстав.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява має відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Як зазначає Пленум ВС України у Постанові №2 від 12.06.2009р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у позовній заяві повинні міститися не лише позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину".

Зокрема, у разі пред'явлення позову про захист прав споживачів відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» у заяві має бути викладено, яке саме право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; способи захисту, яких суд може вжити, тощо. Заява про захист прав споживача має повністю відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України щодо форми й змісту позовної заяви. Незазначення ціни позову є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Проте позовні вимоги повинні бути конкретизовані.

Судом встановлено, що всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства України, у позовній заяві зміст позовних вимог не конкретизований в частині: зобов'язання "виконати свої зобов'язання перед клієнтом як в частині швидкості наданого йому інтернета", "самовільного переводу на більш зручний відповідачу тариф", розміру "суми матеріальних та моральних збитків"; у заяві не викладено, яке саме право споживача порушено, коли і в чому це виявилося, конкретні чіткі способи захисту, яких суд може вжити; позовна заява не містить чіткого викладення обставин, якими позовні вимоги обґрунтовуються, або наявність підстав для звільнення від доказування, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства України у позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди, не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, оскільки в порушення вимог ч. 2 ст. 119 ЦПК України відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги в цій частині; не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, або наявність підстав для звільнення від доказування.

При недотриманні позивачем зазначених вимог настають наслідки, передбачені ст. 121 ЦПК (п. 4 постанови Пленуму ВС України №4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди").

Судом встановлено, що всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства України, позивачем не зазначено в чому конкретно полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно особисто позивачеві, які особисті немайнові права позивача порушені, на які нематеріальні блага вони посягають, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, з чого при цьому виходив та якими доказами це підтверджується, не наведені обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У порушення вищезазначеної вимоги, позивач до позовної заяви не додав її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Судом встановлено, що позивач при подачі позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, не надав документ, що підтверджує сплату судового збору у повному обсязі у передбаченому законом розмірі відповідно до розміру та змісту позовних вимог.

Разом з тим, клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору з посиланням на ст. 24 Закону України "Про захист прав споживачів" є необґрунтованим та безпідставним, оскільки порядок сплати, звільнення від сплати судового збору визначається Закону України "Про судовий збір", позивачем не доведено пред'явлення позову про захист прав споживачів відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», що є перешкодою для вирішення судом питання про судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист порушених прав та інтересів можливий кількома способами.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд не може захищати порушені права та інтереси у спосіб, не передбачений ні законом, ні договором.

Позивач повинен подбати про обрання саме такого способу захисту своїх прав, який ґрунтуються на законі або договорі.

Таким чином, судами неможливо застосування таких способів захисту прав та законних інтересів осіб, які не передбачені чинним законодавством, зокрема статтею 16 ЦК, та які не випливають із положень законодавства.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати свої процесуальні обов'язки.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 120, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "МТС Україна" про невиконання зобов'язань перед клієнтами залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків один день з дня отримання копії даної ухвали, інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петріщева І.В.