Справа № 214/4313/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 грудня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Горбуновій Л.С.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільній сумісній власності, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить : визначити, що частки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка померла 19 вересня 2015 року, у спільній сумісній власності 1/2 частині квартири АДРЕСА_1, загальною площею 67,20 кв.м., житловою 39,30 кв.м., кожного окремо, становлять як 1/4 частку.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона, ОСОБА_1, є донькою ОСОБА_3, даний факт вбачається зі свідоцтва про народження від 11.06.1991 року, актовий запис № 936 та свідоцтва про шлюб від 20 .09.2014 року актовий запис № 902.

25 січня 1997 року її мати та відповідач уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, актовий запис № 1.

20 жовтня 2011 року, вона та відповідач придбали квартиру № 33 у будинку №

6а по вул. Балакіна у м. Кривому Розі, за договором купівлі продажу квартири, посвідченим державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 Відповідно до договору з відповідачем придбали майно у рівних частках кожний - по ?. Її мати, як дружина відповідача, дала письмову згоду на набуття чоловіком 1/2 частки квартири, що в подальшому буде спільною сумісною власністю.

Так сталося, що 19 вересня 2015 року її мати померла. Після смерті матері відкрилася спадщина, у вигляді частки квартири. Оскільки померла не залишила заповіту, вона, позивач, звернулася до державного нотаріуса сьомої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 для оформлення своєї спадщини за законом після смерті матері.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідач заяву про прийняття спадщини не подавав, оскільки фактично прийняв її, так як на момент смерті спадкодавця був прописаний разом із нею. Мати померлої, ОСОБА_6, подала заяву про відмову від прийняття спадщини, після смерті доньки, на її, позивача, користь.

23 червня 2016 року звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, але держаним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 червня 2016 року, відповідно до якої їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку майна, яке залишилось після смерті матері, оскільки титульним власником 1/2 частки квартири згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 20 жовтня 2011 року за реєстровим номером № 1-1835, є ОСОБА_2, але квартира була придбана ним у шлюбі з ОСОБА_3, тобто частки співвласників у праві спільної сумісної власності подружжя у частці квартири, що є предметом спадкування, не визначені та відсутні правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця.

За таких обставин, реалізувати своє право на отримання спадщини після смерті не може, і з цих підстав вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Як пояснює ч. 1 ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Як пояснює ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом прав? спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦК України, яка відповідає змісту ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до положень п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при відкритті після нього спадщини. За відсутності доказів про те, що участь когось із учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою, частки визначаються рівними.

Зауважує, що між її матір'ю та відповідачем не було встановлено ніякої домовленості та між ними немає шлюбного договору про інший розмір часток у спільній сумісній власності у вигляді частки квартири, а також інших обставин, що мають істотне значення, на підставі яких суд має відступити від рівності часток у зазначеному майні. Тобто, розподіл 1/2 частки квартири передбачає її рівність, а отже відповідачу та її матері, кожному, належить по 1/4 частці останньої.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю.

У судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову тому що, визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.. ст.. 15,16,370,372, 1218,1223,1261,1268 ЦК України, ст.. ст.. 60,70 СК України, ст. ст. 8, 10, 11, 208, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_7 Олегівни до ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Визначити, що частки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка померла 19 вересня 2015 року, у спільній сумісній власності 1/2 частині квартири АДРЕСА_1, загальною площею 67,20 кв.м., житловою 39,30 кв.м., кожного окремо, становлять як 1/4 частку.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов