Ухвала

іменем україни

19 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Гримич М.К., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання іпотечного договору припиненим, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 21 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16 червня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_5 був укладений договір про надання кредиту у формі поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту 57 455 швейцарських франків зі строком погашення до 15 червня 2018 року. В забезпечення виконання основного зобов'язання ОСОБА_5 між позивачем та банком були укладені: договір поруки від 16 червня 2007 року та іпотечний договір від 16 червня 2007 року, предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 23 липня 2015 року вказаний вище договір поруки визнано припиненим. Вважає, що в разі припинення договору поруки, договір іпотеки є також припиненим.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просив визнати іпотечний договір від 16 червня 2007 року, укладений між ОСОБА_4 та АКІБ «УкрСиббанк», припиненим.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 21 липня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 16 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_5 було укладено договір про надання кредиту, відповідно до умов якого банк зобов'язувався надати позичальнику, а позичальник зобов'язувався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі кредиту поновлюваної кредитної лінії, що дорівнює 57 455 швейцарських франків, та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором.

З метою забезпечення зобов'язань за вказаним кредитним договором 16 червня 2007 року між ОСОБА_4 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_4 передав в іпотеку банку житловий будинок АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 23 липня 2015 року, яке відповідно до норм ч. 3 ст. 61 ЦПК України має преюдиційне значення для вирішення даної справи, встановлено, що на забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором від 16 червня 2007 року між ОСОБА_4 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір поруки. Вказаним рішенням суду стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 16 червня 2007 року у розмірі 28 878 швейцарських франків та встановлено, що договір поруки є припиненим. Враховуючи викладене, суд стягнув заборгованості по сплаті кредиту лише з ОСОБА_5, відмовивши в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Разом з тим, вказаним Законом не передбачено припинення іпотеки у зв'язку з припиненням договору поруки.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов обґрунтованого висновку, що передбачених Законом України «Про іпотеку» підстав для визнання іпотеки припиненою не встановлено, оскільки, крім іншого, зобов'язання за кредитним договором повністю не виконано, строк дії договору іпотеки не закінчився. Встановлення факту припинення поруки з підстав, передбачених ст. 559 ЦК України, не може бути безумовною підставою для припинення іншого виду забезпечення виконання основного зобов'язання, зокрема, іпотечного договору.

Місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

М.К.Гримич

О.В.Умнова