Справа № 204/3915/16-ц
Провадження № 2/204/1698/16 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро справу за позовом ОСОБА_3 до Територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи: Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Сигнал» про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на квартиру № 1, у житловому будинку № 2 по вул. Новокримській в м. Дніпро, що складається з: 1- коридору, загальною площею 5 кв.м.; 2 - санвузла, загальною площею 2,8 кв. м.; 3 - кухні, загальною площею 6,1 кв.м.; 4 - житлової кімнати, загальною площею 17,5 кв.м.; 5 - житлової кімнати, загальною площею 13,0 кв.м.; 6 - комори, загальною площею 0,6 кв.м., всього в квартирі загальної площі приміщень 45 кв.м., з котрої 30,5 кв.м. - житлової площі, 14,5 кв. м. - допоміжної площі, за законом після його померлого 15 лютого 2014 року батька ОСОБА_4. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що 15 лютого 2014 року помер його батько - ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру № 1 у житловому будинку № 2 по вул. Новокримській в м. Дніпро. Позивач не відмовлявся від спадщини, а звернувся до ОСОБА_5 дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом на майно свого померлого батька. Проте, державний нотаріус ОСОБА_6 відмовила йому в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ним не надані правовстановлюючі документи на спірне майно. Тому, позивач був вимушений звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги позивача та просив їх задовольнити в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які викладені в позовній заяві.

Представник Дніпропетровської міської ради ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача та просила відмовити йому.

Представник ОСОБА_5 дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила розглянути дану справу без її участі у звязку із виробничою завантаженістю.

Представник Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Сигнал» в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам.

У судовому засіданні встановлено, що 15 лютого 2014 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 І-КИ № 561338, виданим 15.02.2014 року Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1245 від 15.02.2014 року (а.с.5).

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, яке, зі слів позивача, серед іншого, складається з квартири № 1 у житловому будинку № 2 по вул. Новокримській в м. Дніпро.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є рідним сином ОСОБА_4, померлого 15 лютого 2014 року, що підтверджується його свідоцтвом про народження ОСОБА_3 І-ЯК № 105228, виданим Будинком щастя Ленінського району м. Дніпропетровська, актовий запис № 3328 від 13.10.1966 року (а.с.14).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач, у встановлений законом строк, звернувся до ОСОБА_5 дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_4, померлого 15 лютого 2014 року. На підставі заяви позивача ОСОБА_5 дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_4, померлого 15 лютого 2014 року, була заведена відповідна спадкова справа, а крім позивача з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 ніхто не звертався, що підтверджується листом ОСОБА_5 дніпропетровської державної нотаріальної контори від 15.09.2016 року за № 3119/02-14.

Проте, 05 травня 2016 державним нотаріусом ОСОБА_5 дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 15 лютого 2014 року, на квартиру АДРЕСА_1, оскільки реєстрація права власності на квартиру № 1 у житловому будинку № 2 по вул. Новокримській в м. Дніпро, оскільки спадкоємцем не надані документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спірну квартиру (а.с.45).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 з 1967 року був прийнятий в члени житлово-будівельного кооперативу № 113 «Сигнал», що знаходиться за адресою: вул. Новокримська, 2, правонаступником якого є Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Сигнал», що підтверджується наданими суду доказами (а.с.10-13).

Згідно довідки Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Сигнал» від 07.04.2016 року за № 11, спірна кооперативна квартира була виплачена ОСОБА_4 у повному обсязі та її вартість склала 3506,51 рублів.

Відповідно до абз. 2 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що оскільки ОСОБА_4 були повністю сплачені внески за спірну квартиру, то ця квартира входить до складу спадщини на загальних підставах після його смерті.

Проте, спадкодавець, за життя, не звернувся до відповідних органів для проведення реєстрації права власності на вказане нерухоме майно, що підтверджується листом Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 18.04.2016 року за № 5000 (а.с.43).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що після смерті ОСОБА_4, померлого 15 лютого 2014 року, відкрилася спадщина на належне йому майно, яке, серед іншого, складається й з квартири № № 1, у житловому будинку № 2 по вул. Новокримській в м. Дніпро, що складається з: 1- коридору, загальною площею 5 кв.м.; 2 - санвузла, загальною площею 2,8 кв. м.; 3 - кухні, загальною площею 6,1 кв.м.; 4 - житлової кімнати, загальною площею 17,5 кв.м.; 5 - житлової кімнати, загальною площею 13,0 кв.м.; 6 - комори, загальною площею 0,6 кв.м., всього в квартирі загальної площі приміщень 45 кв.м., з котрої 30,5 кв.м. - житлової площі, 14,5 кв. м. - допоміжної площі.

При цьому, судом встановлено, що позивач від спадщини не відмовлявся та у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті свого батька, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до абзаців 14-17 п. 3.1 ОСОБА_10 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Оскільки нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, виник цивільно-правовий спір, який підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на квартиру № 1, у житловому будинку № 2 по вул. Новокримській в м. Дніпро, що складається з: 1- коридору, загальною площею 5 кв.м.; 2 - санвузла, загальною площею 2,8 кв. м.; 3 - кухні, загальною площею 6,1 кв.м.; 4 - житлової кімнати, загальною площею 17,5 кв.м.; 5 - житлової кімнати, загальною площею 13,0 кв.м.; 6 - комори, загальною площею 0,6 кв.м., всього в квартирі загальної площі приміщень 45 кв.м., з котрої 30,5 кв.м. - житлової площі, 14,5 кв. м. - допоміжної площі, за законом після його померлого 15 лютого 2014 року батька ОСОБА_4.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268-1270, 1276, 1296 ЦК України, ОСОБА_10 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 10, 11, 57-61, 179, 209, 212-215, 360-7 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи: Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Сигнал» про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру № 1, у житловому будинку № 2 по вул. Новокримській в м. Дніпро, що складається з: 1- коридору, загальною площею 5 кв.м.; 2 - санвузла, загальною площею 2,8 кв. м.; 3 - кухні, загальною площею 6,1 кв.м.; 4 - житлової кімнати, загальною площею 17,5 кв.м.; 5 - житлової кімнати, загальною площею 13,0 кв.м.; 6 - комори, загальною площею 0,6 кв.м., всього в квартирі загальної площі приміщень 45 кв.м., з котрої 30,5 кв.м. - житлової площі, 14,5 кв. м. - допоміжної площі, за законом після його померлого 15 лютого 2014 року батька ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Самсонова