АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Фадєєвій І.І.

за участю: позивача ОСОБА_2 відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на дитину та стягнення заборгованості по аліментах, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №761/283555/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/7562/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Гуменюк А.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на дитину та стягнення заборгованості по аліментах.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем перебуває у шлюбі із 12 січня 2013 року і, що вони мають сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. З січня 2015 року вони із відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, втратили почуття любові і поваги один до одного, сімейні відносини між ними припинені та відновлювати їх вона не бачить сенсу. Дитина проживає із нею, вона займається її вихованням. З відповідачем у позасудовому порядку вони не дійшли згоди щодо розміру аліментів на дитину. Просила суд ухвалити судове рішення, яким шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати та стягнути із відповідача на її користь аліменти на дитину у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої до раніше пред'явлених позовних вимог також просила суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача на її користь заборгованість по аліментах у розмірі 27 500 гривень, яка, складається із заборгованості по сплаті аліментів на її утримання, у зв'язку із перебуванням у відпустці по догляду за дитиною за період із січня 2015 року по вересень 2015 року у розмірі 20 000 гривень та заборгованості по аліментах на дитину урозмірі 7 500 гривень, яка утворилася за період із січня по березень 2015 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на дитину та стягнення заборгованості по аліментах - задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 12 січня 2013 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 14 - розірвано.

Стягнуто із ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, працюючого доцентом у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут», проживаючого за зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до 11 червня 2031 року, починаючи із 31 березня 2016 року.

У задоволенні позову в частині щодо стягнення заборгованості по аліментах - відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, працюючого доцентом у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут», проживаючого за зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові витрати, пов'язані із розглядом справи, у розмірі 487 грн. 20 коп.

Стягнуто із ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, працюючого доцентом у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут», проживаючого за зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір у розмірі 615 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідачем ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, по суті позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4, підтримали доводи апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обгрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення, суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Зазначеним вимогам в повній мірі судове рішення не відповідає.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 09 липня 2013 року, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 09 липня 2013 року зроблено відповідний актовий запис № 2236. Його батьком є Відповідач, матір'ю - Позивач (а.с. 5). Дитина проживає із Позивачем за адресою: АДРЕСА_2, та відвідує дошкільний навчальний заклад № 159 Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації.

Із наданих сторонами письмових доказів вбачається, що за основною формою працевлаштування Позивач обіймає посаду старшого викладача у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут» із щомісячною заробітною платою, в середньому, у 6 200 - 7 300 грн. Відповідач за основною формою працевлаштування обіймає посаду доцента у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут». Його середньомісячний заробіток складає 10 800 - 11 600 грн. Із наданих Відповідачем платіжних доручень вбачається, що впродовж 2015 року та за січень - лютий 2016 року ним сплачуються кошти на Дитину. Вказану обставину не заперечувала Позивач та свою чергу надала суду виписку по її банківській картці. Як вбачається із наданих письмових доказів, в середньому, розмір щомісячної грошової допомоги на Дитину, яку надає Відповідач, складає 2 500 грн. Зі слів Позивача, в середньому, утримання Дитини їй обходиться у розмірі 4 500 - 5 000 грн. в місяць, із яких, у тому числі, оплата за відвідування дошкільного дитячого закладу, розмір якої коливається від 376 грн. 38 коп. до 146 грн. 88 коп. чи 64 грн. 86 коп., в залежності від кількості днів відвідування закладу Дитиною, а також щомісячний благодійний внесок у розмірі 60 грн.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_3 аліментів, суд враховував визнання ним позову.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо призначеного судом розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 27 Конвенції про права дитини передбачено: «Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції не з'ясував в повній мірі, визначаючи аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), розмір доходу відповідача та наявність у відповідача непрацездатних батьків.

Так, відповідно до матеріалів справи, відповідач має непрацездатних батьків: батька ОСОБА_8 та матір ОСОБА_9, які отримують пенсію в розмірі2613 гривень 53 копійки та 1247 гривень 61 копійку відповідно.

Виходячи з викладеного колегія суддів вважає необхідним зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача з 1/3 частини з усіх видів заробітку до ј частини з усіх видів заробітку.

За таких обставин рішення суду в частині розміру стягнення аліментів на утримання дитини підлягає зміні.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року змінити в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, зменшивши їх розмір з 1/3 частини до ј частини від заробітку (доходу)

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: