У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2016 Справа №607/11180/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого-судді Стельмащука П.Я.

- секретаря Гудими Н.І.

- за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_2, Державного ощадного банку України в особі філії Тернопільського обласного Управління ВАТ «Державний ощадний банк України» про визнання правочину недійсним, визнання права власності на майно та скасування арешту ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_2, Державного ощадного банку України в особі філії Тернопільського обласного Управління ВАТ «Державний ощадний банк України» про визнання правочину недійсним, визнання права власності на майно та скасування арешту.

Судовий розгляд справи призначався на 08.11.2016р, однак позивач та його представник ОСОБА_3 за викликом суду в дане судове засідання не зявився не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без участі позивача не надавали. Судовий розгляд справи відкладено на 06.12.2016р., однак позивач та його представник не з»явились в судові засідання. Представником позивача подано суду зяву про відкладення розгляду справи у зв»язку із відрядженням, однак не надано будь яких доказів наведеного.

Відповідно до вимог п.3 ст.207 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою залишає заяву без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

При цьому, суд враховує положення ч. 2 статті 11 ЦПК України, згідно якої, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, та статті 27 ЦПК України, відповідно до якої, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Законодавець не встановив залежності наслідків повторної неявки позивача від поважності причин неявки. Таким чином, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, незалежно від причин неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду. Наслідок неявки позивача, передбачений у ч. 3 статті 169 ЦПК України є імперативним, тобто застосовується в усіх випадках повторної неявки, незалежно від того чи є можливість вирішити спір по суті. Неявка до суду позивача може свідчити про втрату ним інтересу до вирішення справи. Вирішення спору в такому випадку було б порушенням принципу диспозитивності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_2, Державного ощадного банку України в особі філії Тернопільського обласного Управління ВАТ «Державний ощадний банк України» про визнання правочину недійсним, визнання права власності на майно та скасування арешту слід залишити без розгляду.

Представником відповідача ОСОБА_4 подано суду заяву про скасування заходів забезпечення позову застосовані ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 06.10.2016року.

Відповідно до вимог ч.5 ст.154 Цивільного процесуального кодексу України, питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч.3,6 ст.154 Цивільного процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що дана заява підлягає до задоволення, оскільки заява про скасування заходів забезпечення позову не суперечить чинному законодавству і не порушує будь-чиї права чи охоронювані законом інтереси.

На підставі наведеного, суд вважає, що вжиті заходи забезпечення позову слід скасувати.

Керуючись п.3 ст.207, 154 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_2, Державного ощадного банку України в особі філії Тернопільського обласного Управління ВАТ «Державний ощадний банк України» про визнання правочину недійсним, визнання права власності на майно та скасування арешту - залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 06.10.2016року по справі №607/11180/16-ц.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено буз участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий П.Я.Стельмащук