Дата документу 27.09.2016 Справа № 554/40/16-ц
Справа №554/40/16-ц
Провадження №2/554/2066/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого-судді Чуванової А.М.

при секретарі Садошенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що у нього з відповідачем 12.06.2014 року був укладений кредитний договір №500492625, за яким кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 25306,18 гривень у строк з 12.06.2014 року. Відповідно до договору позичальник зобовязався повернути кредитні кошти, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього графіком погашення кредиту. Посилаючись на те, що позичальник свої зобовязання належним чином не виконала, станом на 21.12.2015 року створилась заборгованість, яка складається з: заборгованість за кредитом 24639,85 гривень; заборгованість за відсотками 4244,30 гривень та по комісії 8173,94 гривень; а також розмір неустойки становить - штраф 2400 гривень, позивач просить стягнути з відповідача 39458,09 гривень.

Представник позивача до суду не зявився, просив справу розглянути у відсутність свого представника.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, оскільки на даний час існує рішення третейського суду від 10.03.2015 року, яким стягнуто на користь позивача з відповідача за цим же кредитним договором, цю ж саму суму заборгованості, лише донараховані відсотки, комісія і штраф. Рішення третейського суду набрало законної сили, тому позивач може звернутися до виконавчої служби з приводу виконання цього рішення. На теперішній час рішення не виконувалось, добровільно відповідач не сплачувала борг.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), що встановлено ст.610 ЦК України.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зі змісту ч.1 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Із кредитного договору №500492625 від 12.06.2014 року та заяви анкети (а.с.3-7) вбачається, що кредитор надав позичальнику кредит для власних потреб у розмірі 25306,18 гривень у строк з 12.06.2014 року. Відповідно до договору позичальник зобовязався повернути кредитні кошти, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього графіком погашення кредиту. Згідно розрахунку (а.с.10) у відповідача станом на 21.12.2015 року створилась заборгованість, яка складається з: заборгованість за кредитом 24639,85 гривень; заборгованість за відсотками 4244,30 гривень та по комісії 8173,94 гривень; а також розмір неустойки становить - штраф 2400 гривень, а всього: 39458,09 гривень.

Беручи до уваги, що у відповідача створилась заборгованість за кредитним договором, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. З відповідача підлягає стягненню заборгованість по кредиту : 39458,09 гривень, повернення судового збору у розмірі 1218 гривень.

Що стосується посилань сторони відповідача. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив про існування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 10.03.2015 року (а.с.86-89), яким позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №500492625 від 12.06.2014 року: за кредитом 24639,85 гривень, по відсотках 1688,70 гривень, по комісії 3179,62 гривень, штраф 1200 гривень та витрати по сплаті третейського збору в сумі 400 гривень. Як вказав в судовому засіданні представник відповідача зазначене рішення не виконане, заборгованість відповідач не сплачувала.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про третейські суди» третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Статтею 12 Закону України «Про третейські суди», передбачено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Закон набрав чинності 12 березня 2011 року.

Отже, на час укладання кредитного договору №500492625 від 12.06.2014 року, який є споживчим кредитом, та на момент винесення третейським судом рішення (10.03.2015 року) Закон України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Статтею51 Закону України «Про третейські суди» передбачені підстави для оскарження та скасування рішення третейського суду.

Таким чином, наявність рішення третейського суду про стягнення боргу за кредитним договором з ОСОБА_1 не скасовує дії кредитного договору, та відповідач не позбавлена права звернення до суду про скасування зазначеного рішення третейського суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,60,212-215 ЦПК України, ст.ст.526,610,611 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитом 24639,85 гривень; заборгованість за відсотками 4244,30 гривень, по комісії 8173,94 гривень, штраф 2400 гривень, а всього: 39458,09 гривень, та повернення судового збору у розмірі 1218 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.М.Чуванова