Справа № 237/5024/16-ц
Провадження № 2/237/1797/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.16 року м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.,

при секретарі: Бахтіяровій Н. В.,

розглянувши на попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності та розподіл спадкового майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Марїнського районного суду із позовною заявою , в якій просили суд визнати за ними, право власності на:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Джерельна, №17, с. Костянтинівка, Марїнський р-н, Донецька обл.;

- земельну ділянку призначену для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства площею 0,3200 га, розташовану за адресою: вул. Джерельна, №17, с. Костянтинівка, Марїнський р-н, Донецька обл.;

- земельну ділянку призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6,33 га (кадастровий номер :02:000:0286), розташовану на території Костянтинівської сільської ради, Марїнського району, Донецької області, що належала ОСОБА_5, померлому 25 березня 2014 року, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДН№056893 виданого 7 грудня 2004 року.

Своє звернення вони обґрунтовують неможливістю отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.(Постанова про відмову у вчинення нотаріальної дії додана до позовної заяви).

Від Позивачів до суду надійшли заяви, у яких вони вказують, що заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності.

Від Відповідачів надійшли заяви в яких зазначено, що проти задоволення позовних вимог вони не заперечують та просять розглядати справу за їх відсутності.

Дослідивши надані позивачами докази, матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У той же час Відповідачі не заперечують проти задоволення позовних вимог, про що свідчать заяви.

29 жовтня 1999 року померла ОСОБА_6, про що виконкомом Костянтинівської сільської ради, Марїнського району, Донецької області зроблено запис за № 20, відповідно до свідоцтва про смерть 1-НО № 416263.

Відповідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день проголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул.Джерельна, №17, с.Костянтинівка, Марїнський р-н, Донецька обл.,

- земельну ділянку призначеної для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства площею 0,3200 га, розташовану за адресою: вул. Джерельна, №17, с. Костянтинівка, Марїнський р-н, Донецька обл., що належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю IV-ДН №043738 виданого 11 серпня 1998 року.

Спадкоємцем першої черги за законом був мій батько ОСОБА_5. Батько прийняв спадщину однак оформив право власності на спадкове майно частково. А саме, право власності на земельну ділянку призначеної для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства площею 0,3200 га, розташовану за адресою: вул.Джерельна, №17, с.Костянтинівка, Марїнський р-н, Донецька обл. до теперішнього часу зареєстровано за померлою. Про прийняття спадщини свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом видане 26 вересня 2000 року. (Копія свідоцтва додається).

25 березня 2014 року помер наш батько ОСОБА_5, відповідно до свідоцтва про смерть серія І-НО № 758837 виданого виконкомом Костянтинівської сільської ради Марїнського району Донецької області 26.03.2014 року.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді:

- житлового будинку з господарськими спорудами, розташований за адресою: вул. Джерельна, №17, с. Костянтинівка, Марїнський р-н, Донецька обл.,

- земельної ділянки призначеної для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства площею 0,3200 га, розташовану за адресою: вул. Джерельна, №17, с. Костянтинівка, Марїнський р-н, Донецька обл., що належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю IV-ДН №043738 виданого 11 серпня 1998 року;

- земельної ділянки призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6,33 га (кадастровий номер :02:000:0286) розташованої на території Костянтинівської сільської ради Марїнського району Донецької області зареєстрованої за ОСОБА_5 померлим 25 березня 2014 року, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДН№056893 виданого 7 грудня 2004 року.

Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України, визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно зі ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дружина, та діти спадкодавця, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_7 , 5 червня1989 року народження, є спадкоємцями, першої черги за законом після смерті ОСОБА_5.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

На підставі ст.1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину ми у встановлений законом шестимісячний строк звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у звязку з тим, що було змінено житлову та загальну площу житлового будинку, а дозвільні документи на будівництво не надані. (Відмова додається).

Згідно з ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

В силу ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Ч.ч.1,3 ст.331 Цивільного кодексу України, встановлено До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Статтею 1297 Цивільного кодексу України встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті , так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину , яке повязується з її прийняттям , як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 Цивільного кодексу України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.1298 Цивільного кодексу України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

З огляду на ст.392 Цивільного кодексу України, якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, до суду може бути подано позов про визнання цього права, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права власності на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі ч.1 ст.182 Цивільного кодексу України,. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Аналізуючи викладене , беручи до уваги надані докази, та викладені обставини суд вважає позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності та розподіл спадкового майна, таким що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та у відповідності з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 ст. ст. 216, 392, 1218,1225,1261,1268, ч. 1 ст. 1269, 1270 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України,,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок «А-1» з прибудовою до житлового будинку «а-1», прибудовою до житлового будинку «А1 -1», ганком «ак» загальною площею 73,3 кв.м, у тому числі житловою площею 34,9 кв.м. та з господарськими спорудами: літня кухня-сарай «Б-1», погріб «бп» , сарай «В-1», сарай «Д-1», літній душ «Ж-1», гараж «Г-1», вбиральня «Е-1», колодязь «к», ворота «№1», паркан «№2» розташованого за адресою: вул. Джерельна, №17, с. Костянтинівка, Марїнський р-н, Донецька обл. в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на земельну ділянку призначену для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства площею 0,3200 га, розташовану за адресою: вул. Джерельна, №17, с. Костянтинівка, Марїнський районн, Донецька область, в порядку спадкування за законом.

Визнати за за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на земельну ділянку призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6,33 га (кадастровий номер :02:000:0286), розташовану на території Костянтинівської сільської ради, Марїнського району, Донецької області, що належала ОСОБА_5, померлому 25 березня 2014 року, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДН№056893 виданого 7 грудня 2004 року в порядку спадкування за законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 06.12.16 року