У Х В А Л А

22 грудня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 серпня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

13 грудня 2016 року (згідно з поштовим штемпелем на конверті) ОСОБА_1, за дорученням якої діє ОСОБА_3, звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 серпня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2016 року з передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норми процесуального права, зокрема пункту 6 частини першої статті 205 цього Кодексу.

На підтвердження підстави перегляду судового рішення заявник посилається на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 лютого 2012 року та 5 і 26 червня 2013 року, в яких, на її думку, по-іншому застосовано норму процесуального права.

Указана заява підлягає залишенню без розгляду з огляду на таке.

Згідно із частинами першою, третьою статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 <http://zakon5.rada.gov.ua/laws/show/1618-15/page9> частини першої статті 355 цього Кодексу, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Установлено, що ухвала суду касаційної інстанції, яка підлягає перегляду, постановлена 12 вересня 2016 року.

Судові рішення, надані заявником на підтвердження підстави перегляду, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, ухвалені від 22 лютого 2012 року та 5 і 26 червня 2013 року.

Отже, строк для подання заяви про перегляд судового рішення закінчився 12 грудня 2016 року.

Клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд зазначеного судового рішення ОСОБА_1 не заявляла.

Відповідно до статті 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Оскільки заява про перегляд вищевказаного судового рішення подана заявником після спливу трьох місяців з дня ухвалення судового рішення суду касаційної інстанції і з дня ухвалення судового рішення, на яке заявник у своїй заяві посилається для порівняння, клопотання щодо поновлення строку подання заяви про перегляд вказаного судового рішення не заявлено, то зазначена заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтею 72, частиною третьою статті 356 ЦПК України, суддя Верховного Суду України

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 серпня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2016 року залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Л.І. Охрімчук