23.12.2016 ЄУН 337/4895/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2016 року Хортицкий районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді Салтан Л.Г.

за участю секретаря Гальцевій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Хортицький районний відділ у м.Запоріжжі Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою №104 в будинку №22/5 по вул.Калнишевського/Дорошенко в м.Запоріжжі. В позові зазначив, що є власником спірної квартири, а зареєстрований ОСОБА_2 травня 2015 року не мешкає за місцем реєстрації без поважних причин.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа: представник Хортицького районного відділу у м.Запоріжжі Управління Державної міграційної служби в Запорізькій областів судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про розгляд справи сповіщений у встановленому порядку.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову по наступним підставам.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 09.09.2016р., ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1/Дорошенко в м.Запоріжжі.

В квартирі АДРЕСА_1/Дорошенко в м.Запоріжжі в м.Запоріжжі, зареєстрований ОСОБА_2, який є сином попереднього власника квартири.

З травня 2015р. відповідач в спірній квартирі не мешкає, всі витрати, пов'язані з утриманням квартири несе позивач .

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з роз'ясненнями, наданими в пункті 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" N 5 від 07.02.2014, згідно з якими під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Водночас відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Саме така правова позиція висловлена суддями у постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги усунення перешкод власнику шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в у квартирі АДРЕСА_2/Дорошенка в м.Запоріжжі законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст..319, 321, 392 ЦК України, ст.ст. 57, 60, 208, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні квартирою, визнавши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2/Дорошенка в м.Запоріжжі.

Копію рішення направити відповідачу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги.

Суддя: Л.Г. Салтан