Справа №490/7110/13-ц 13.10.2016 13.10.2016 13.10.2016
Провадження №22-ц/784/2281/16
Справа № 490/7110/13-ц Головуючий першої інстанції: Подзігун Г.В.
Провадження № 22-ц/784/2281/16 Суддя-доповідач апеляційного суду: Коломієць В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.,

суддів Довжук Т.С., Лівінського І.В.,

при секретарі Гавор В.Б.,

за участю відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 серпня 2016 року за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

21 червня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Позивач вказував, що 14 вересня 2007 року між ними та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № 88529-CRED, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 3000 доларів США. зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору, із кінцевим терміном повернення кредиту - 14 вересня 2011 року.

Як зазначив позивач, у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 умов договору станом на 14 травня 2013 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 8 703,81 доларів США, що еквівалентно 69543грн. 41коп., з яких: 2295,10 доларів США - заборгованість за тілом кредиту; 5964,44 доларів США - заборгованість за відсотками, 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина), 412,98 доларів США - штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 серпня 2014 року за клопотанням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було залучено до участі у справі у якості відповідачів правонаступників ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, - її чоловіка ОСОБА_4, та сина ОСОБА_2.

В зв'язку з викладеним ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» уточнило свої позовні вимоги та просило стягнути з відповідачів як спадкоємців ОСОБА_6, заборгованість останньої за кредитним договором № 88529-CRED від 14.09.2007 року станом на час її смерті в загальному розмірі 5 664,55 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.09.2014 року складає 76358 грн. 13 коп.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 серпня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам страви, просило рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов банку у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача і його представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 14 вересня 2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № 88529-CRED, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 3000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору. Згідно цього Кредитного договору погашення заборгованості здійснюється щомісячними платіжами, які складаються із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат. У випадку порушення зобов'язань за Кредитним договором, ОСОБА_6 зобов'язалась сплатити позивачу відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Пунктом 1.4. цього Кредитного договору сторони узгодили, що строк повного погашення кредиту - 14 травня 2008 року, а порядок і строки погашення кредиту і процентів встановлені відповідним Графіком (Додаток № 1 до Договору), в якому кінцевий строк погашення кредиту також зазначений 14 травня 2008 року (а.с. 5-7).

Матеріали справи не містять відомостей про укладання позивачем із ОСОБА_6 додаткових угод до Кредитного договору, зокрема, щодо зміни строку повного погашення кредиту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 померла (а.с. 59).

Згідно з матеріалами спадкової справи, заведеної Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_6, із заявами про прийняття спадщини у передбачений законом строк звернулися її син ОСОБА_2, та її чоловік ОСОБА_4 (а.с. 60-101).

Відповідно до наданого Банком розрахунку заборгованості у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 умов Кредитного договору станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто, на час її смерті, існувала заборгованість у загальному розмірі 5 664,55 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.09.2014 року складає 76358грн.13коп. з яких: 2295,10 доларів США - заборгованість за тілом кредиту; 3369,45 доларів США - заборгованість за відсотками (а.с. 118).

Згідно з статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Вiдповiдно до частини першої статті 608 ЦК України зобов'язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язане з його особою i у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Перелік зобов'язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, отже зобов'язання за кредитним договором та за договором іпотеки входять до складу спадщини.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців вiд дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно вiд настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав i не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року вiд настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 8 квітня 2015 р. у справі № 6-33цс15 та від 2 березня 2016 року у справі № 61286цс15.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач як кредитор не був обізнаний про смерть позичальника, а тому він мав право пред'явити вимогу спадкоємцям ОСОБА_6 в межах року з дня настання строку вимоги.

Згідно умов Кредитного договору позичальник ОСОБА_6 була зобов'язана повністю сплатити банку всю суму кредиту до 14 травня 2008 року, а тому саме ця дата є настанням строку вимоги та з неї слід обчислювати річний строк, протягом якого, відповідно до ч. 3 ст. 1281 ЦК України, Банк мав право пред'явити вимоги до спадкоємців позичальника.

Крім того, аналізуючи договірні правовідносини, які існували між Банком і позичальником, за якими останній повинен був виконувати взяті на себе зобов'язання за договором шляхом погашення кредиту щомісячними платежами і не виконував їх фактично з 20 грудня 2007 року (як вбачається із розрахунку заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором № 88529-CRED від 14.09.2007р. - а.с 9) Банк, враховуючи вказані обставини, мав можливість та повинен був контролювати виконання зобов'язань за договором, не маючи жодних перешкод при такому тривалому невиконанні умов кредитного договору позичальником своєчасно дізнатись про його смерть.

В той же час, претензія кредитора від ПАТ КБ «Приватбанк» стосовно боржника ОСОБА_6 до нотаріальної контори не надходила, а позивач звернувся до суду із даним позовом лише 21 червня 2013 року, тобто із пропуском встановленого ЦК України строку для предявлення вимоги.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ПАТ КБ «Приватбанк» як кредитор спадкодавця ОСОБА_6 на підставі ч.4 ст. 1281 ЦК України позбавляється права вимоги до її спадкоємців щодо стягнення кредитної заборгованості померлої.

Отже, суд, вірно встановивши фактичні обставини справи, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, які підлягали застосуванню за даними правовідносинами, дав належну правову оцінку доказам і дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні позову.

Посилання апеляційної скарги на те, що спадкоємці ОСОБА_6 у порушення вимог ч. 1 ст. 1281 ЦК України не повідомили ПАТ КБ «Приватбанк» про смерть позичальниці, а Банк дізнався про це тільки у 2014 році, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з огляду на приписи частини 4 заначеної статті Цивільного кодексу позбавлення кредитора права вимоги не повязується із тим, повідомили спадкоємці кредитора про відкриття спадщини чи ні, а повязано виключно зі спливом встановленого законом строку не пред'явлення вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину,

З урахуванням вищевикладеного, доводи апеляційної скарги про неповноту судового розгляду та порушення судом норм матеріального і процесуального права є безпідставними, оскільки не узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону і не спростовують вірних висновків суду про пропуск Банком строку звернення до суду з вимогою до спадкоємців, передбаченого ч. 3 ст. 1281 ЦК України.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: