Справа № 153/1964/15-ц Провадження № 22-ц/772/3140/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 39Доповідач Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Якименко М.М.

суддів: Стеблюк Л.П., Колоса С.С.,

при секретарі Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Довжоцької сільської ради Ямпільського району Вінницької області, про визнання правочину недійсним за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 12 вересня 2016 року ,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 12 вересня 2016 року було відмовлено у задоволенні вказаного позову.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. Вважаючи його упередженим, незаконним та необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове рішення про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції у новому складі суду.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, вважає, що дана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, яке ухвалено на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджені тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4, який помер 16 листопада 2015 року у селі Довжок Ямпільського району Вінницької області.

За життя ОСОБА_4, 01.10.2015 року, був складений заповіт на ім'я ОСОБА_3 на належне йому майно - земельну ділянку розміром 3,0079 га, що розташована на території Вербської сільської ради Крижопільського району Вінницької області.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказувала на те, що заповіт є недійсним з огляду на те, що заповіт був складений її батьком всупереч його волі, оскільки він важко хворів, приймав медичні препарати, які позбавляли його спроможності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто страждав на психічне захворювання.

За змістом довідки від 06.11.2015 року, виданої лікарем Довжоцької амбулаторії ЗПСМ, ОСОБА_4 був оглянутий лікарем-онкологом, і йому було встановлено діагноз, пов'язаний із онкозахворюванням.

В ході розгляду справи за клопотанням позивача, судом першої інстанції було призначено експертизу.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №5 від 04.04.2016 року під час укладання заповіту від 01.10.2015 року ОСОБА_4 на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. Під час укладання заповіту від 01.10.2015р. ОСОБА_4 повною мірою усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Посилаючись на вказані вище статті суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що ОСОБА_4 на момент складання заповіту, а саме 01 жовтня 2015 року, не міг усвідомлювати значення своїх дій, оскільки висновок судової психіатричної експертизи свідчить про протилежне.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином висновок експерта є тим засобом доказування, яким встановлено факт що ОСОБА_4 на час складання заповіту на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження обставини, щодо стану ОСОБА_4 матеріали справи не містять.

Отже, обставини, на які посилався позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, знайшли своє спростування у результаті проведеної експертизи, а тому висновок про недоведеність позовних вимог є правильним.

Доводи апеляційної скарги стосовно похилого віку померлого, який не був прийнятий судом до уваги, є не обгрунтованими. Дана обставина не спростовує висновків суду і не впливає на правильність прийнятого судом рішення, оскільки похилий вік людини не є беззаперечним доказом існування у неї психічного розладу, як вважає позивач.

Колегія суддів звертає увагу, що представник Довжоцької сільської ради Ямпільського району Вінницької області давав пояснення в суді першої інстанції, як третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору і як свідок судом не допитувалась. Доводи апеляційної скарги є надуманими і такими, що не відповідають дійсності.

Колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини по справі, вжиті всі необхідні для цього засоби. Порушень матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, не містять обґрунтування обставин, які б вказували на незаконність оскаржуваного рішення, а тому до уваги колегією суддів не беруться.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 12 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: