У Х В А Л А

2 листопада2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання попереднього договору договором купівлі-продажу, визнання договору дарування недійсним (нікчемним), скасування державної реєстрації і зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 травня 2015 року указаний позов задоволено у повному обсязі.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 4 травня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 4 травня 2016 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судового рішення ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвали суду касаційної інстанції та передачі справи на новий розгляд з передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав, - неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 210, 212, 215, 220, 640, 657 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статей 60, 212, 213 ЦПК України.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 лютого, 4 квітня 2012 року, 24 липня 2013 року, 2 квітня та 30 липня 2014 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, з висновком якого погодився й суд касаційної інстанцій, виходив із того, що обраний позивачем спосіб захисту права щодо попереднього договору купівлі-продажу не узгоджується із нормами частини 2 статті 635 ЦК України, а також умовами самого попереднього договору (п. п. 5.1-5.4). Крім того, дійшов висновку про безпідставність позовних вимог щодо вищевказаного договору дарування, адже ОСОБА_4 не є його стороною та відсутні підстави вважати, що внаслідок укладення цього договору порушено її права.

Разом з тим в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року, на яку посилається заявник як на приклад неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, суд апеляційної інстанції задовольняючи позов про визнання рішення міської ради та свідоцтва про право власності на квартиру незаконними та їх скасування, визнання договору дарування недійсним, виходив з того, що відповідач здійснив самочинне будівництво, що не може бути визнане об'єктом права власності. Проте виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області ухвалив рішення і видав їй свідоцтво про право власності в порядку приватизації.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 лютого 2012 року судами встановлено порушення прав позивача оспорюваним договором дарування.

Отже, у справах наявні різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Надані заявником ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 квітня 2012 року, 24 липня 2013 року, 2 квітня 2014 року не можуть бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення судів та передав справу на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи, які наведені в заяві, щодо порушення норм процесуального права не свідчать про наявність підстав для перегляду судових рішень згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання попереднього договору договором купівлі-продажу, визнання договору дарування недійсним (нікчемним), скасування державної реєстрації і зобов'язання вчинити певні дії до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк
Л.І. Охрімчук