Справа № 285/2622/16-ц
провадження № 2/0285/1474/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.11.2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Сарган О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

19.09.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 31.08.2013 року відділом ДРАЦС по м. Новоград-Волинський, актовий запис № 228.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, спільне господарство не ведуть.

В судове засідання позивач не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні не зявився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 31.08.2013 року, який зареєстрований міським відділом ДРАЦС по м. Новоград-Волинський, актовий запис № 228, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 103393 від 31.08.2013 р.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе.

При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу.

Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дитини на виховання матері.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований 31.08.2013 року міським відділом ДРАЦС по м. Новоград-Волинський, актовий запис № 228.

Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, залишити на вихованні матері ОСОБА_1

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Гончарук».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А.В. Помогаєв