Ухвала

іменем україни

4 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за проживання у гуртожитку за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 29 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ДП «НАЕК «Енергоатом») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідач зареєстрований і проживає в гуртожитку «Прометей» у м. Кузнецовську Рівненської області, що належить підприємству, займає ліжко-місце. Оскільки відповідачка з січня 2015 року плату за гуртожиток не вносить, утворилась заборгованість у розмірі 2 703 грн 97 коп., яку позивач просив стягнути з відповідачки на його користь.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2016 року у задоволенні позову ДП «НАЕК «Енергоатом» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 29 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ДП «НАЕК «Енергоатом» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ДП «НАЕК «Енергоатом» заборгованість за проживання в гуртожитку у розмірі 2 703 грн 97 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду та задовольняючи позов, апеляційний суд на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що позивачка, яка займала ліжко-місце у гуртожитку на законних підставах, на підставі ордеру, не виконувала обов'язки зі сплати за проживання у гуртожитку, чим допустила заборгованість.

При цьому апеляційний суд правильно вважав, що підстави для звільнення позивачки від сплати вартості житлово-комунальних послуг, передбачені законодавством, відсутні. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з відповідною заявою до відповідача про звільнення від сплати за проживання у зв'язку з її відсутністю не зверталась, та таку відсутність документально не оформляла.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 29 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І. Журавель

С.П.Штелик