КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6058/15-ц
Провадження № 4-с/552/44/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2016 року Київський районний суд м. Полтава в складі судді Миронець О. К., за участі секретаря судового засідання - Ваніної Ю.А., скаржника ОСОБА_1, представника скаржника ОСОБА_2, державного виконавця Діденко І.О. розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою та просить визнати незаконними дії державного виконавця Київського ВДВС м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 та скасувати постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.08.2016 року ВП№50331347, ВП №50331291.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що в Київському ВДВС на виконанні перебував виконавчий лист по справі №552/6058/15-ц, судове рішення на даний час не виконано, оскільки державний виконавець не вчинив усіх передбачених законом виконавчих дії щодо його виконання.

В судовому засіданні скаржник та її представник скаргу підтримали та просили суд її задовольнити.

В судовому засіданні державний виконавець Діденко І.О. доводи скарги не визнала та просила суд відмовити в її задоволенні з підстав викладених в запереченнях.

Суд заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

26.08.2016 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 винесено постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №50331291, ВП №50331347 на підставі п.11 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на те, що державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження»вжито вичерпних заходів для примусового виконання рішення.

Відповідно до положень пункту 11 частини 1ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьоюстатті 75 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленомустаттею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно достатті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Судом встановлено, що 01.03.2016 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби по місту Полтава Полтавського міськрайонного управління юстиції Полтавської області ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 28.03.2016 року, 11.09.2016 року державним виконавцем Манухіним С.А. складено акти з яких вбачається, що державний виконавець при виході за адресою м. Полтава, провулок Памірський,6 встановив, що рішення суду не виконано. Дані акти складені без участі боржника, стягувача, понятих.

Посилання державного виконавця на пропуск строку на подачу скарги не знайшли свого підтвердження, оскільки як вбачається з матеріалів справи копію постанови про закінчення виконавчого провадження скаржник ОСОБА_1 отримала 30.09.2016 року, а до суду зі скаргою звернулась 03.10.2016 року.

Європейський суд з прав людини у «пілотному» рішенні «ОСОБА_5 проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine) від 15.10.2009 (заява № 40450/04) відповідно до практики Суду в контексті оцінки дій держави та її органів у питаннях виконання судових рішень, що набрали законної сили, зазначив, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін; Суд вказав на неприпустимість та несумісність з положеннями Конвенції практики, коли особа, яка домоглася від національного органу остаточного рішення, за виконання якого несуть відповідальність органи влади України, наражається на ризик бути позбавленою можливості скористатися вигодами такого рішення відповідно до Конвенції (п.п. 51, 53, 54, 73, 83, 85, 88 та ін.). Відповідні позиції висловлені ЄСПЛ і в багатьох інших справах як щодо України, так і щодо інших країн.»

Враховуючи обставини справи, що рішення суду від 25.11.2015 року є фактично невиконаним, державний виконавець виніс постанови про закінчення виконавчих проваджень формально пославшись на ст.75 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 та необхідності скасування постанови державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 26.08.2016 року про закінчення виконавчих проваджень ВП№50331347, ВП №50331291, оскільки державним виконавцем не вчинено всіх необхідних виконавчих дій, а саме не викликались боржники ОСОБА_6, ОСОБА_7 для дачі пояснень щодо невиконання судового рішення, не було залучено та організовано вихід техніка ПП «Інвентаризатор» для проведення замірів.

Керуючись ст. 383-385 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанови державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 26.08.2016 року про закінчення виконавчих проваджень ВП№50331347, ВП №50331291.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі в пятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Миронець О.К.