Справа № 191/5717/16-ц
Провадження № 2-о/191/127/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Бондаренко В.А.

за участю секретаря - Сірченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Синельниківський міськрайонний відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи, посилаючись на те, що ОСОБА_2, 1921 року народження- це його матір, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Урожайне Сімферопольського району Автономної республіки Крим (тимчасово окупована територія України).

Матері заявника ОСОБА_2, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 27 жовтня 2004 року належала земельна ділянка площею 3,0560 га, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області. Державний акт зареєстровано у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за №147.

Ще за життя, 14 травня 2001 року, ОСОБА_2 був складений заповіт про те, що право на земельну частку (пай) посвідчене сертифікатом серії НОМЕР_2 в землях САПТ ЗП «Прогрес», заповідає сину ОСОБА_1. Вказаний заповіт 14 травня 2001 року був посвідчений Яцун М.Ф. секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради народних депутатів Буринського району Сумської області та зареєстрований в реєстрі за №72.

08 червня 2016 року заявник звернувся до Другої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але йому було відмовлено, так як свідоцтво про смерть було видано органом, який створений не у порядку, передбаченому законодавством України що є незаконним.

З метою отримання належного документа про смерть матері заявник звернувся до Синельниківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, але йому в усному порядку було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 і рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті з посиланням на те, що документи, що є підставою для видачі свідоцтва про смерть видані органами, які знаходяться поза правового поля України та є не визнаними офіційними установами.

Таким чином, отримання свідоцтва про право власності в порядку спадкування можливо тільки після реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану на території контрольованій українською владою.

Спору щодо спадкування за заповітом на земельну ділянку - не має, тому питання про встановлення факту смерті може розглядатися в порядку окремого провадження і рішення суду мені необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Просить встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Урожайне Сімферопольського району Автономної республіки Крим (тимчасово окупована територія України) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки АДРЕСА_1.

Заявник в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Синельниківського міськрайонного відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява за підписом начальника Синельниківського МРВ РАЦС про розгляд справи у відсутності представника, заперечення проти позову відсутні.

Відповідно до ч. 8 ст.74, ч. 2 ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника і представників заінтересованих осіб.

Суд, з урахуванням поданих до суду від учасників судового процесу заяв та пояснень, вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та ухвалити рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, про задоволення заяви про встановлення факту смерті, виходячи з наступного.

27.04.2014 набрав чинності Закон України № 1207-УІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207).

Відповідно ч.2 статті 9 до Закону України від 15.04.2014 № 1207-УІІ, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом.

Згідно ч.3 статті 9 Закону № 1207 будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами передбаченими ч.2 статті 9 вищезазначеного Закону, є недійсним і не створює правових наслідків.

Так, законодавством України визначено, що Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та інших актів законодавства.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Відділи державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. У зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території.

Державна реєстрація смерті провадиться шляхом складання актового запису про смерть в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях. Актовий запис складається у присутності заявника та друкується на паперових носіях у двох примірниках. Орган державної реєстрації актів цивільного стану ознайомлює заявника з даними, унесеними до актового запису, що засвідчується його підписом у відповідній графі паперового носія актового запису.

На підставі вчиненого актового запису цивільного стану у повній відповідності до нього видається Свідоцтво про смерть, на бланках, виготовлених за єдиним зразком, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 № 1025 «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Підставою для державної реєстрації смерті є в тому числі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

Відповідно до роз'яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03. 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Відповідно до ст. 10 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з ч.1ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Суд, в судовому засіданні встановив, що ОСОБА_2, 1921 року народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Урожайне Сімферопольського району Автономної республіки Крим (тимчасово окупована територія України). Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 НОМЕР_3, яке було видано 14 січня 2016 року Відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів громадського стану Міністерства юстиції Республіки Крим (органу країни окупанта) на підставі медичного свідоцтва про смерть серії 35 №008805 виданого 12 січня 2016 р. Державною бюджетною установою охорони здоров'я Республіки Крим «Кримське республіканське бюро судово- медичної експертизи»( а.с.5,6).

ОСОБА_2, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 27 жовтня 2004 року належала земельна ділянка площею 3,0560 га, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області. Державний акт зареєстровано у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за №147(а.с.11).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого 15.01.2001 року відділом РАГС Буринського районного управління юстиції в Сумській області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, є сином ОСОБА_2.(а.с.10).

14 травня 2001 року, ОСОБА_2 був складений заповіт про те, що право на земельну частку (пай) посвідчене сертифікатом серії НОМЕР_2 в землях САПТ ЗП «Прогрес», заповідає сину ОСОБА_1. Вказаний заповіт 14 травня 2001 року був посвідчений Яцун М.Ф. секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради народних депутатів Буринського району Сумської області та зареєстрований в реєстрі за №72( а.с.9).

08 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Другої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але йому було відмовлено, так як свідоцтво про смерть було видано органом, який створений не у порядку, передбаченому законодавством України, що є незаконним ( а.с.7).

Оскільки встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про спадщину і він позбавлений можливості в іншій спосіб підтвердити факт смерті спадкодавця, то суд вважає, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, про встановлення факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки АДРЕСА_1, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Урожайне Сімферопольського району Автономної республіки Крим (тимчасово окупована територія України)

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4-9, ст.ст. 10, 11, 57-62, 208, 209, 212, 213, 214, 234, 235, 256 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Синельниківський міськрайонний відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2, що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в (с. Миколаївка Білопольского району, Сумської області), мешканки АДРЕСА_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Урожайне Сімферопольського району Автономної республіки Крим (тимчасово окупована територія України).

На підставі ч.4 ст. 257-1 ЦПК України рішення суду у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України підлягає негайному виконанню після його ухвалення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Г. В. Бондаренко