Справа № 159/3591/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Денисюк Т.В.
Провадження № 22-ц/773/1803/16 Категорія: 39 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Русинчука М. М.,

з участю секретаря Лимар Р. С.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, ОСОБА_3, приватний нотаріус Ковельського міського нотаріального округу Козоріз Наталія Степанівна про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною та визнання недійсним і скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд із зазначеним позовом. Покликалась на ті обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її сестра ОСОБА_5 Після смерті ОСОБА_5, яка була одинокою, відкрилася спадщина на частину квартири в м. Ковелі Волинської області, у якій вона проживала, та грошові вклади у банківських установах. Заяву про прийняття спадщини до нотаріуса подала її сестра відповідач ОСОБА_2, а вона з братом ОСОБА_3 11.12.2015 року подали до цього ж нотаріуса відповідні заяви про відмову від прийняття спадщини.

Крім того позивач зазначала, що відмову від прийняття спадщини написала знаходячись під впливом тяжких для неї обставин, викликаних смертю в короткий проміжок часу близьких їй людей - матері, сина, сестри і на вкрай невигідних для себе умовах.

Просила суд визнати недійсною її відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане відповідачу ОСОБА_2

Під час розгляду справи судом першої інстанції ухвалою від 21 жовтня 2016 року до участі у справі залучено на стороні відповідача третю особу ОСОБА_3

14 листопада 2016 року рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області у позові ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій на рішення апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить його скасувати як незаконне, прийняте судом без повного з'ясування всіх обставин по справі, з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У письмовому запереченні на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просить дане рішення залишити без змін.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з того, що оспорювана відмова від прийняття спадщини була вільним волевиявленням позивачки ОСОБА_1, а підстави недійсності вказаної відмови, на які посилалась позивачка, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Такі висновки суду є правильними.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5 (а.с. 23). Право на спадкування після смерті ОСОБА_5 виникло у спадкоємців за законом її сестер ОСОБА_1,, ОСОБА_2 та брата ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2 24 вересня 2015 року подала до приватного нотаріуса Ковельського міського нотаріального округу Козоріз Н. С. заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с. 22). Іншим вказаним спадкоємцям нотаріусом надсилались письмові повідомлення про відкриття спадкової справи з роз'ясненням права подачі заяви на прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 (а.с. 31).

11 грудня 2015 року позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 подали приватному нотаріусу Козоріз Н. С. Заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті їх сестри ОСОБА_5 (а.с. 33-34).

Крім того встановлено, що 17 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на спадкове майно - грошові вклади та компенсаційні виплати в банках, які належали померлій ОСОБА_5, а 30 березня 2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади (а.с. 35, 48).

Згідно ст. ст. 1273 ч. 1, 1274 ч. 5 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Відповідно до вимог ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивач ОСОБА_1, покликаючись на ті обставини, що відмовилась від прийняття спадщини після смерті сестри ОСОБА_5 під впливом тяжких для неї обставин і на вкрай невигідних для себе умовах, чим скористалась відповідач ОСОБА_2, жодних тому доказів не надала і такі докази не були здобуті судом під час розгляду справи, то на думку колегії суддів суд першої інстанції цілком підставно і обґрунтовано відмовив їй у позові.

Таким чином, оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити, рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді