У Х В А Л А

18.07.2016 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Василевської А.С.

розглянувши в м. Бар Вінницької області у судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Барського районного суду Вінницької області області знаходиться цивільна справа за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Від представника відповідача ОСОБА_2 надійшло заперечення проти вирішення справи в суді загальної юрисдикції та клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, оскільки кредитний договір містить третейське застереження, що відповідає вимогам третейської угоди, і від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Суд, заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає що підстав для залишення позовної заяви без розгляду не має виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду якщо між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду і від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті2, статті3, пункту 9 статті4та розділу VIII «Третейське самоврядування» Закону України «Про третейські суди»(справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (ст. 17 ЦПК України,ст. 12 ГПК України,ст. 6 Закону України «Про третейські суди»), оскільки, гарантуючи право на судовий захист з боку держави,Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5ст. 55 Конституції України).

Договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду у випадках, передбачених законом (стаття 17 ЦПК), не є відмовою від права на звернення до суду за захистом, а одним зі способів реалізації права на захист своїх прав та інтересів.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину першу статті 6 цього Законудоповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

За частиною першою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобовязання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобовязується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Системний аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Незалежно від предмета та підстав позову та незважаючи на те, хто звернувся з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Висновки суду узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, які викладені у постановах по справах № 6-856цс15 від 02.09.2015 року, № 6-187цс15 від 18.11.2015 року, № 6-2074цс15 від 04.11.2015 року.

За таких підстав, даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відтак позивач правомірно звернувся з позовом до суду загальної юрисдикції.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ст.ст.207, 208, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в клопотанні представника відповідача ОСОБА_2 про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: