Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Шимківа С.С., Григоренка М.П.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 червня 2016 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 червня 2016 року в задоволенні позову ПрАТ "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі ПрАТ "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" вказує, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального права.

Звертає увагу на те, що згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 січня 2016 року №6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

Вважає, що в даному випадку позивач вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги про відшкодування шкоди виключно до особи, яка завдала цієї шкоди.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПрАТ "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" в повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 24 травня 2012 року між ПрАТ АСК«Інго Україна» та ТОВ «ОТП Лізинг» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №250537816.12, предметом якого є страхування автомобіля марки «Hyundai Elantra», державний номер НОМЕР_3(а.с.17)

21 квітня 2013 року на 105 км + 750 м автодороги Київ-Чоп сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault Trafic», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «Hyundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ТзОВ "ОТП Лізинг", під керуванням ОСОБА_3

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 липня 2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Внаслідок ДТП застрахований автомобіль «Hyundai Elantra» зазнав механічних пошкоджень. Вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу склала 18 тис.174 грн.(з врахуванням ПДВ). Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту та на підставі заяви ТзОВ "ОТП Лізинг" про виплату страхового відшкодування страхувальнику було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 16189,96 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 14830 від 16 грудня 2013 року.

Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Такими законами, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов'язанні, тобто до ПрАТ АСК «Інго Україна» перейшло право потерпілого ТзОВ "ОТП Лізинг" вимагати відшкодування завданої шкоди.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.

Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок з відшкодування шкоди не виконала.

В матеріалах справи міститься копія полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/1801899 від 7 березня 2013 року, укладеного між ОСОБА_4.(власником т/з) та ТДВ "СТ "Домінанта", відповідно до якого його предметом є страхування автомобіля марки «Renault Trafic», державний номерний знак НОМЕР_2, строк дії полісу - з 7 березня 2013 року до 6 травня 2013 року включно, ліміт відповідальності за шкоду завдану майну 50тис.грн., франшиза 1тис.грн. (а.с.51)

Вбачається, що 28 лютого 2014 року позивачем було направлено претензію на суму 16189,96 грн. на ім'я ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» з пропозицією перерахувати суму виплаченого страхового відшкодування.

За повідомленням ТДВ «СТ «Домінанта» згідно із базою даних страховика про реалізацію договорів (полісів) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів станом на 21 квітня 2013 року транспортний засіб марки «Renault Trafic», державний номерний знак НОМЕР_2, в ТДВ «СТ «Домінанта» не застрахований.

Відмовляючи в задоволенні позову ПрАТ "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна", суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на момент вчинення ДТП цивільна відповідальність власника автомобіля марки «Renault Trafic», державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована в ТДВ "СТ "Домінанта" та суду не надано доказів визнання полісу недійсним чи припинення дії договору страхування, відповідальність за завдану ОСОБА_1, шкоду несе страховик в межах страхового ліміту.

Такий висновок не відповідає обставинам справи та не ґрунтується на вимогах закону.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У даній справі, позивач, як новий кредитор звернувся до суду з позовом до винуватця ДТП - ОСОБА_1 та просив на підставі статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» стягнути з останнього грошові кошти на відшкодування завданої шкоди. Такі позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки, ПрАТ АСК«Інго Україна» відмовившись від свого права вимоги до страховика (ТДВ «СТ «Домінанта») забажав отримати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала.

Висновок суду першої інстанції про те, що відповідальність за завдану ОСОБА_1, шкоду несе страховик (ТДВ «СТ «Домінанта») в межах страхового ліміту не узгоджується із правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові від 20 січня 2016 року №6-2808цс15. Задоволення цього позову не позбавляє можливості заподіювава шкоди пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою власником транспортного засобу укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку що з ОСОБА_1 в порядку суброгації на користь ПрАТ АСК«Інго Україна» підлягає стягненню в рахунок відшкодування шкоди 16 189грн.96коп.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з і понесені останнім витрати по оплаті судового збору при подачі позову та апеляційної скарги в загальному розмірі 2893,8грн.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст. 307 , п.3, 4 ч.1 ст. 309, ст. 316, ст.317,325 ЦПК України , ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 червня 2016 року скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" в порядку суброгації 16 189(шістнадцять тисяч сто вісімдесят дев'ять )грн.96коп. в рахунок відшкодування шкоди та 2893(дві тисячі вісімсот дев'яносто три)грн.80коп. понесених судових витрат, всього 19 083грн.76коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення проте, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

Шимків С.С.

Григоренко М.П.