Справа № 535/674/16-ц
Провадження № 2/535/364/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року смт Котельва

КОТЕЛЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

Головуючого - Мальцева С.О.;

з секретарем судового засідання - Білик Н.О.;

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Котельва Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 селищної ради Полтавської області, третя особа Департамент ДАБІ у Полтавській області про визнання права власності на самочинно збудований садибний (індивідуальний) житловий будинок, -

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою в якій з урахуванням уточнень просив суд, визнати за ним право власності на самочинно збудований садибний (індивідуальний) житловий будинок загальною площею 93,3 кв.м., що знаходиться за адресою Полтавська область, Котелевський район, смт Котельва, вул. Ватутіна 2 з господарською будівлею сарай площа 49,6 кв.м. (а.с. 2-4).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з тих підстав, що зазначив в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 селищної ради Полтавської області в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку. ОСОБА_4 селищна рада Полтавської області надіслала листа до суду в якому просить розглядати справу без участі їх представника, зазначивши, що позовні вимоги, визнають у повному обсязі та не заперечують щодо визнання за ОСОБА_3, права власності на самочинне збудоване нерухоме майно (а.с. 53).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності № 40-704-10/1085 від 17.02.2016 року (а.с. 82), пояснила суду, що лист-відповідь позивачеві, про направлення декларації на доопрацювання, фактично є відмова у ведення в експлуатацію самочинно збудованого обєкта. Рішення суду про визнання права власності потрібно інспекції для того, щоб прийняти в експлуатацію самочинно збудований обєкт, оскільки в експлуатацію приймає тільки інспекція, а суд визнає право власності за позивачем. При цьому зазначила суду, що іншого способу визнати право власності окрім судового порядку не існує.

Так, згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, виходить з такого.

Розглядом справи встановлено, що позивач згідно Договору купівлі-продажу земельної ділянки є власником земельної ділянки у розмірі 0,15 га, що знаходиться за адресою смт. Котельва Полтавської області вул. Ватутіна, 2, цільове призначення якої є обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 9,10).

Відповідно до частини 1 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Згідно частини 3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: смт. Котельва, Котелевського району Полтавської області вул. Ватутіна, 2, вбачається, що ОСОБА_3 збудував на вище вказаній земельній ділянці індивідуальний житловий будинок і господарську споруду сарай, а з світлокопії звіту технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж будівництва індивідуального житлового будинку садибного типу та господарських будівель по вул. Ватутіна, 2 в смт. Котельва, Котелевського району Полтавської області вбачається, що під час технічного обстеження на предмет визначення можливості або неможливості його надійної та безпечної експлуатації, були оглянуті основні несучі та огороджувальні конструкції обєкта будівництва індивідуального житлового будинку (літ. А-2) садибного типу та господарської будівлі: сарай (літ. Б) по вул. Ватутіна, 2, в смт. Котельва, Котелевського району Полтавської області та встановлено їх готовність до експлуатації (а.с. 11,18).

Ззгідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 12. Постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», розяснив, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). При цьому вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Відповідно до змісту вимог ст.ст. 28,29 Закону України «Про архітектурну діяльність» власники та користувачі обєктів архітектури зобовязані отримувати у встановленому порядку дозвіл на виконання робіт, дозвіл на виконання будівельних робіт у відповідності надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів.

Відповідно до п. 20 "Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів" затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року зі змінами, інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію.

Крім цього встановлено, що позивач ОСОБА_3, у передбаченому законом порядку звертався до Департаменту держаної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області з декларацією про готовність до експлуатації самочинно збудованого обєкта , на яке визнано право власності за рішенням суду (а.с. 57-63).

За результатами перевірки, його звернення, відмовлено у прийнятті в експлуатацію житлового будинку та господарських споруд, що підтверджується відповідними відповідями Департаменту держаної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області та рекомендовано звернутися до суду з питанням визнання права власності на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою смт. Котельва, Котелевського району Полтавської області вул. Ватутіна, 2 та мотивовано тим, що до розгляду питання щодо прийняття в експлуатацію самочинно збудованого будинку та господарських будівель можливо повернутися тільки після прийняття судом відповідного рішення (а.с. 29, 57).

Згідно довідки № 01-07/12 від 15.09.2016 року виданої Сектором містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва земельна ділянка, вважається, що за адресою смт. Котельва Полтавської області вул. Ватутіна, 2 знаходиться в межах земель житлової та громадської забудови. Житловий будинок «А-2, сарай «В» в домоволодінні за адресою: смт. Котельва, Котелевського району Полтавської області вул. Ватутіна, 2 відповідає діючим Державним будівельним нормам ДБН 369-92* « Містобудування . Планування і забудова міських і сільських поселень» у частині місце розміщення житлового будинку в межах ділянки землекористування відносно прилеглих будівель і споруд ( а.с. 75).

Отже із наведеного суд вбачає, що на теперішній час єдиним способом захисту своїх особистих майнових прав для позивача є спосіб визнання права власності на самочинно збудовані житловий будинок з господарськими будівлями, за рішенням суду з послідуючим прийняття їх в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства.

В тому числі при прийнятті рішення по даній справі, суд враховує положення Європейської Конвенції з прав людини та Рішень ЄСПЛ де зазначено про наступне:

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна.

Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «ОСОБА_6 Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Відповідно з урахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, а також таке визнання позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому позовну заяву слід задовільнити повністю.

На підставі ст.ст. 3, 5, 6, 16, 375, 376 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 селищної ради Полтавської області, третя особа Департамент ДАБІ у Полтавській області про визнання права власності на самочинно збудований садибний (індивідуальний) житловий будинок - задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок загальною площею 93,3 кв.м., що за адресою Полтавська область, Котелевський район, смт Котельва, вул. Ватутіна 2 з господарськими будівлями:

- сарай площа 49,6 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії цього рішення, апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено протягом пяти днів.

Суддя

Котелевського районного суду

Полтавської області ОСОБА_7