АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7434/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Бартащук Л.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Горбачовій В.С.

за участю представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ТаранМ.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - Бордуна Олексія Ігоровича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Маринець Оксани Сергіївни, Відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулась до суду з позовом з вищевказаним позовом. Мотивуючи свої вимоги тим, що 27 березня 2012 року між нею та відповідачем було укладено кредитний договір №50003614, відповідно до умов якого відповідач надав їй грошові кошти в кредит на придбання автомобіля. З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_8 між сторонами кредитного договору було укладено договір застави транспортного засобу, відповідно до умов якого позивачем було передано ТОВ «Порше Мобіліті» в заставу автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG за реєстраційним номером НОМЕР_1. Договір застави транспортного засобу був посвідчений 29.03.2012 року приватним нотаріусом КМНО Каліушко I.A., реєстровий №324.

30 вересня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маринець О.С. було вчинено виконавчий напис за №881, за яким звернено стягнення на транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 та надано ТОВ «Порше Мобіліті» право задовольнити вимоги по стягненню заборгованості за кредитним договором, яка виникла за період часу з 16.03.2015 року по 19.05.2015 року у загальному розмірі 501 970,21 гривень.

Позивач вважала виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з порушенням вимог ст. ст. 88, 89 ЗУ«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, так як виконавчий напис не містить суми плати за виконавчий напис, що в подальшому стягується з боржника; у порядку, встановленому ст. 27 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» кредитором не надсилалася вимога при усунення порушення, забезпеченого заставою зобов'язання та не була здійснена реєстрація в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження; сума боргу не була безспірною, документи на підтвердження заборгованості, а також обґрунтований розрахунок заборгованості не надавався нотаріусу, а подані йому документи не підтверджують безспірність заборгованості перед стягувачем.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року позов було задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маринець Оксаною Сергіївною 30 вересня 2015 року та зареєстрований в реєстрі за №881 виконавчий напис про звернення стягнення на транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель - TOUAREG номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2, рік виробництва - 2012, колір - чорний, державний номер - НОМЕР_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_6.

Не погоджуючись з рішенням суду представник відповідача подав апеляційну скаргу. Де ставив питання про його скасування та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Вказуючи при цьому, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Представник позивача не визнала апеляційну скаргу, та заперечувала проти її задоволення.

Інші учасники судового розгляду будучи належним чином повідомленими про день і час розгляду справи у судове засідання не з'явилися, поважність причин своєї неявки суду не повідомили. Судова колегія, вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Судом при розгляді справи було встановлено, що 27 березня 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №50003614, відповідно до умов якого відповідач надав позивачу кредит на придбання автомобіля в розмірі 260 184,05 гривень із розрахунку 9,9% річних строком на 60 місяців.

У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між сторонами 29.03.2016 року було укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений нотаріально, предметом якого є належний позивачу транспортний засіб VOLKSWAGEN TOUAREG за реєстраційним номером НОМЕР_1.

30 вересня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маринець Оксаною Сергіївною було вчинено виконавчий напис №881 про звернення стягнення на заставне майно позивача з метою задоволення вимог ТОВ «Порше Мобіліті» за період з 16 березня 2015 року по 19 травня 2015 року у розмірі: 301 167, 11 гривень - дострокове повернення невиплаченої суми кредиту (відповідно до обмінного курсу за безготівковими операціями ПАТ «Креді Агріколь Банк» станом на 19.05.2015 року); 30 623,45 гривень - несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу); 3 118,65 гривень - штрафні санкції щодо сплати; 6 619,05 гривень - витрати понесені компанією з метою повернення простроченої заборгованості позичальника у відповідності до договору; 105 345, 38 гривень - штраф за порушення вимог щодо страхування майна в розмірі 15% від суми кредиту; 3 059,76 гривень - компенсація страхових платежів відповідно до ст. 5.6. договору; 52 036,81 гривень - штраф в розмірі 20% від суми кредиту за порушення терміну дострокового повернення кредиту на вимогу компанії до суми заборгованості, що разом становить 501 970, 21 гривень.

Суд першої інстанції задовольняючи вимоги позивача виходив з того, що при вчинені виконавчого напису нотаріусом за № 881 від 30 вересня 2015 року не було встановлено та перевірено безспірність вимог ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_8 за кредитним договором № 50003614 від 27 березня 2012 року. Чим порушено вимоги Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про заставу», а також вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою відповідач зазначав, що суд першої інстанції безпідставно вважав відсутніми докази належного направлення та отримання позивачем їх письмової вимоги про усунення порушення у менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на заставне майно у разі невиконання вимоги.

Так як 19.05.2015 року товариством було направлено за адресою: АДРЕСА_1 вимогу (повідомлення) позивачу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором № 50003614 від 27.03.2012 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення виплату поштового переказу № 202, яке повернулося «у зв'язку із закінченням терміну зберігання». Того ж дня було направлено вимогу (повідомлення) позивачу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості на адресу фактичного проживання ( АДРЕСА_2) яке було отримано 06.06.2015 року позивачем особисто. Позивач не відреагував на вимогу та не вчинив жодних дій, спрямованих на погашення існуючого зобов'язання.

Колегія суддів вважає, що дані доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на матеріалах справи, а відтак погоджується з висновками суду першої інстанції, який зазначав, що перелік документів які були подані відповідачем нотаріусу не містив у собі копію вимоги, яка була направлена позивачу за місцем його фактичного проживання( АДРЕСА_2). Тому у нотаріуса були відсутні достовірні дані щодо отримання позивачем вимоги, яка б підтверджувала саме ознайомлення позивача з вимогами банку про повернення коштів у тих розмірах які були в подальшому відображені у виконавчому написі.

На думку відповідача, який звернувся до суду з апеляційною скаргою судом було встановлено обставини надання ними нотаріусу необхідних документів що підтверджували безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем вимоги про усунення порушень, а відтак суд мав дійти висновку про відмову у задоволенні позову.

У той же час, колегія суддів вважає, відповідачем не було взято до уваги те, що нотаріус при вчиненні напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ.

Відповідно до п. 1 Постанови КМУ № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 р. належним документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинний документ, оформленний відповідно до вимог ст. 9 зазначеного вище Закону.

Судом першої інстанції вказувалось, що з переліку документів які були надані нотаріусу, на підставі яких вчинено оспорюваний виконавчий напис, убачається, що передбаченого належного розрахунку заборгованості позичальника за кредитним договором за період з 16 березня 2015 року по 19 травня 2015 року (у тому числі, й виписок по рахункам) не надавалося. Вказані документи були надані ТОВ «Порше Мобіліті» лише на стадії пред'явлення виконавчого напису нотаріуса до виконання, а до нотаріуса були надані лише копії рахунків, виставлених позивачу.

Враховуючи, що рахунок ( рахунок - фактура) за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а носить лише інформаційний характер. Та вказує на необхідність тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за товари що поставляються (фактично поставлені) чи надані (фактично надані) послуги. У той час як сам факт отримання товарів (послуг) повинен бути підтверджений видатковою накладною постачальника або актом прийому-передачі виконаних робіт (послуг).

Відтак, сам по собі факт формування рахунків, згідно до яких ОСОБА_6 мала сплачувати чергові платежі за кредитним договором, не є підтвердженням наявності безспірності суми заборгованості. А тому вони не є належними доказами наявності заборгованості. За відсутності виписок по рахунку оформлених у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» безспірність вимог відповідача не могла бути доведена.

Інші доводи апеляційної скарги не містять обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави вважати, що судом першої інстанції при постановленні судового рішення були порушені норми матеріального права, які призвели до необхідності скасування судового рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - Бордуна ОлексіяІгоровича відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: