Провадження № 2/761/9253/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., вирішуючи питання про відкриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із наявних матеріалів, підставою звернення саме до Шевченківського районного суду м. Києва стало те, що наразі ОСОБА_1 перебуває під вартою в Київському СІЗО №13, яке знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Дегтярівська, 13, що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва.

Однак, законодавчо не передбачений порядок подання позовних заяв вказаної категорії за місцезнаходженням позивача.

Крім того, згідно роз»ясень п.34 Постанови № 3 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вбачається наступне.

Якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а щодо юридичної особи - за положеннями статті 93 ЦК.

При вирішенні зазначених питань суди також мають враховувати роз'яснення, що містяться в Рішенні Конституційного Суду України від 14 листопада 2001 року № 15-рп/2001 (справа щодо прописки).

Не є місцем проживання фізичної особи місце, в якому вона знаходиться під вартою у вигляді запобіжного заходу, місце, в якому особа відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком суду, місце, в якому особа знаходиться на стаціонарному лікуванні. Позови до таких осіб пред'являються за останнім місцем проживання до взяття під варту чи до поміщення до медичного закладу.

В даному випадку слід застосовувати норми процесуального законодавства щодо виключної підсудності справ. Так, відповідно до положень ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно роз'яснень п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вилючну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» (ч.1 ст. 114 ЦПК України) є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно), а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Як вбачається зі змісту даної позовної заяви, позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його тещі ОСОБА_2 При цьому спадкове майно, строк на отримання якого пропущено ОСОБА_1, складається із нерухомого майна яке розташоване в АДРЕСА_1 - що територіально не відноситься до дислокації Шевченківського району м. Києва.

Водночас, відповідно до положень ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилається позивачеві.

Згідно вимог п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України суддя повертає позовну заяву позивачу у випадках коли справа не підсудна цьому суду.

З огляду на викладене та враховуючи те, що спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна, яке знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Шевченківського району м.Києва, суд прийшов до висновку, що позов підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду, а саме - за місцезнаходженням нерухомого майна.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 109, 114, 115, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - повернути позивачу для подання до належного суду.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: