У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

КарпенкоС.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «Санаторій «Сенетатя» Державного головного підприємства «Medisan» Лікувально-санаторної восстановчої асоціації Державної канцелярії Республіки Молдова, Державного головного підприємства «Medisan» Лікувально-санаторної восстановчої асоціації Державної канцелярії Республіки Молдова про стягнення заборгованості за договорами про надання правової допомоги за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Одеської області від 11 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням неодноразово уточнених позовних вимог станом на 6 березня 2015 року, просив стягнути з дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «Санаторій «Сенетатя» Державного головного підприємства «Medisan» Лікувально-санаторної восстановчої асоціації Державної канцелярії Республіки Молдова (далі - ДПІІ «Санаторій «Сенетатя») та Державного головного підприємства «Medisan» Лікувально-санаторної восстановчої асоціації Державної канцелярії Республіки Молдова (далі - ДП «Medisan») солідарно 974 889,52 грн за договором № 5 про надання правової допомоги від 30 грудня 2011 року, а також 534 891,12 грн за договором № 22 про надання правової допомоги від 28 грудня 2012 року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 30 грудня 2011 року між ним та ДПІІ «Санаторій «Сенетатя» укладено договір № 5, за умовами якого він зобов'язався надати останньому правову допомогу, пов'язану з представництвом інтересів замовника: в органах Міністерства внутрішніх справ України - інтересів, пов'язаних із охороною та правом оперативного володіння нерухомим майном ДПІІ «Санаторій «Сенетатя», повернення у володіння 5-го пансіонату (Будинку приїжджих) по вул. Гагаріна, 37 у смт. Сергіївка м. Білгород-Дністровська Одеської області (залишкова вартість - 929 478 грн); в органах місцевого самоврядування - щодо оформлення права власності на триповерховий будинок санаторію матері та дитини по вул. Ротерхеме, 6, джерела мінеральної води по вул. Гагаріна, 35 у смт. Сергіївка м. Білгород-Дністровська Одеської області; у господарському суді Одеської області - у справах № 23/17-5055-2011 і № 26/17-5063-2011 та Одеському апеляційному господарському суді - у справі № 19/156-10-4961.

28 грудня 2012 року між сторонами укладено договір № 22 про надання правової допомоги, за яким ДПІІ «Санаторій «Сенетатя» зобов'язувалось сплачувати щомісячну винагороду у сумі 8 000 грн до 25 грудня 2014 року.

Відповідачі ухиляються від належного виконання вказаних договорів у частині оплати наданих ним послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 832 365,94 грн за договором № 5 та 404 000 грн за договором № 22.

Крім того, у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання відповідачі мають сплатити 228 752,22 грн інфляційних втрат і три проценти річних у розмірі 58 929,32 грн за договором № 5, а також 116 812 грн інфляційних втрат та три проценти річних у розмірі 14 079,12 грн за договором № 22.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 березня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнено солідарно з ДПІІ «Санаторій «Сенетатя» та ДП «Medisan» на користь ОСОБА_3 974 889,52 грн, з яких 832 365,94 грн - основний борг, 228 752,22 грн - інфляційні втрати, 58 929,32 грн - три проценти річних за договором № 5, а також стягнено 534 891,12 грн, з яких 404 000 грн - основний борг, 116 812 грн - інфляційні втрати, 14 079,12 грн - три проценти річних за договором № 22. У іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 11 червня 2015 року рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнено з ДПІІ «Санаторій «Сенетатя» на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором № 5 та договором № 22 у розмірі 19 814,69 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування рішення апеляційного суду із залишенням у силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 30 грудня 2011 року між ДПІІ «Санаторій «Сенетатя» Державного головного підприємства «Medisan» Лікувально-санаторної восстановчої асоціації Державної канцелярії Республіки Молдова та ОСОБА_3 укладено договір № 5.

Відповідно до п. 1.1 договору ОСОБА_3 взяв на себе зобов'язання надати замовнику правову допомогу, пов'язану із представництвом та захистом інтересів відповідача: в органах Міністерства внутрішніх справ України - інтересів, пов'язаних із охороною та правом оперативного володіння нерухомим майном санаторію, поверненням у володіння 5-го пансіонату; в органах місцевого самоврядування - з оформленням права власності на триповерховий будинок санаторію матері та дитини, джерело мінеральної води в смт. Сергіївка по вул. Гагаріна, 35; у господарському суді Одеської області - у справі № 23/17-5055-2011 та у справі № 26/17-5063-201; в Одеському апеляційному господарському суді - у справі № 19/156-10-4961 про стягнення заборгованості у сумі 1 843 759,20 грн.

Згідно із п. 4.1 цього договору за виконання зобов'язань, передбачених п. 1.1, замовник щомісячно до 10 квітня 2013 року включно сплачує ОСОБА_3 по 8 000 грн.

Пунктом 4.2 договору № 5 визначено, що іншу частину винагороди у розмірі 10% від визначеної суми (рішенням суду, залишкової вартості нерухомого майна та інше) замовник виплачує виконавцю в строк до десяти календарних днів після підписання акта прийому-передачі в порядку, передбаченому п. 4.3 договору, за умови досягнення позитивного результату.

Позитивним для замовника результатом відповідно до п. 4.3 договору № 5 сторони будуть вважати отримання рішення суду на користь замовника, повернення у володіння, користування та визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, визначені у п. 1.1 договору.

27 квітня 2012 року сторонами підписано акт № КУ-00008 здачі-прийняття робіт (надання послуг), за яким сторонами визначено загальну вартість робіт (послуг) за договором № 5 у розмірі 370 274,34 грн. У цьому ж акті також зазначено про відсутність претензій сторін одна до одної.

27 серпня 2012 року сторонами підписано акт № КУ-00009 здачі прийняття робіт (надання послуг), відповідно до якого сторони визначили загальну вартість робіт (послуг) за договором № 5 у розмірі 371 689,30 грн. У цьому ж акті також зазначено про відсутність претензій сторін одна до одної.

28 грудня 2012 року між ДПІІ «Санаторій «Сенетатя» Державного головного підприємства «Medisan» Лікувально-санаторної восстановчої асоціації Державної канцелярії Республіки Молдова та ОСОБА_3 укладено договір № 22 про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець зобов'язався надати замовнику правову допомогу, пов'язану із представництвом та захистом інтересів замовника: в органах Міністерства внутрішніх справ України, прокуратури, судових органах, органах місцевого самоврядування - інтересів, пов'язаних із охороною та правовим забезпеченням права оперативного володіння нерухомим майном цілісного майнового комплексу ДПІІ «Санаторій «Сенетатя»; в органах місцевого самоврядування - інтересів, пов'язаних з оформленням права власності на балансові об'єкти ДПІІ «Санаторій «Сенетатя»; у Білгород-Дністровському районному суді Одеської області - щодо володіння Автогосподарством.

Відповідно до п. 4.1 договору № 22 за виконання зобов'язань, передбачених п. 1.1 договору, замовник щомісячно до 25 грудня 2014 року включно сплачує виконавцю по 8 000 грн в строк до десяти календарних днів після підписання цього договору (до 10 числа кожного місяця).

У листопаді 2014 року довіреність на представлення ОСОБА_3 інтересів ДПІІ «Санаторій «Сенетатя» Державного головного підприємства «Medisan» Лікувально-санаторної восстановчої асоціації Державної канцелярії Республіки Молдова скасовано.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що неналежне виконання відповідачами умов договору № 5 та умов договору № 22 є підставою для стягнення з них солідарно основної суми боргу за цими договорами, інфляційних втрат та трьох процентів річних у заявленому позивачем розмірі.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що суми, зазначені в актах від 27 квітня 2012 року та 27 серпня 2012 року здачі-прийняття робіт (надання послуг) за договором № 5, не підлягають стягненню на користь позивача, оскільки відповідно до цих актів сторони не мають претензій одна до одної.

З урахуванням умов договорів та скасування з листопада 2014 року довіреності, виданої ОСОБА_3, апеляційний суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягало сплаті 272 000 грн і, відрахувавши суму, яку фактично йому сплачено, стягнув 19 814,69 грн, що складаються із 19 325 грн боргу, 199,82 грн інфляційних втрат та трьох процентів річних у сумі 289,87 грн.

Апеляційний суд також виходив із того, що відсутні підстави для стягнення заборгованості за договорами солідарно із ДПІІ «Санаторій «Сенетатя» та ДП «Medisan», так як ДПІІ «Санаторій «Сенетатя» є самостійною юридичною особою, договір № 5 та договір № 22 укладені саме нею, а умова про сплату додаткової винагороди є незаконною, оскільки не залежить від якості наданих виконавцем послуг.

Проте повністю з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Сторони у договорі № 5 визначили акти прийому-передачі виконаних робіт суттєвим елементом встановлених між ними правовідносин.

Суд апеляційної інстанції не дав належної правової оцінки змісту актів, підписаних сторонами 27 квітня 2012 року і 27 серпня 2012 року, у системному зв'язку зі змістом пунктів п. 2, п. 3 і п. 4 договору № 5.

Зокрема, п. 4.2 цього договору свідчить про те, що винагорода за досягнення позитивного результату підлягає сплаті протягом десяти календарних днів після підписання акта прийому-передачі, отже - складання такого акта передує проведенню оплати послуг.

Вирішуючи справу, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки умовам договору № 5 та умовам договору № 22, змісту актів від 27 квітня 2012 року і 27 серпня 2012 року, помилково обґрунтовував рішення поясненнями представника відповідача ОСОБА_4 (оскільки рішення має ґрунтовуватися лише на доказах, а такі пояснення доказом не є) та дійшов передчасного висновку про скасування рішення суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд апеляційної інстанції, у порушення вимог ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України, не встановив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не дав належної оцінки доказам і запереченням сторін, враховуючи принцип належності та допустимості доказів, і з порушенням норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, дійшов передчасного висновку про часткове задоволення позовних вимог, скасувавши рішення суду першої інстанції.

Ураховуючи викладене, рішення суду апеляційної інстанції на підставі ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 11 червня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: Т.Л.Ізмайлова О.В.Кадєтова С.О.Карпенко Г.І.Мостова