Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/995/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Регеша В.О.
Доповідач Карпенко О. Л.
УХВАЛА

13.07.2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого - Карпенка О.Л.,

суддів - Гайсюка О.В., Голованя А.М.,

за участю секретаря - Діманової Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про зобов'язання видати трудову книжку, стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку, відшкодування моральної шкоди за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення про повернення судового збору,

ВСТАНОВИЛА:

ФОП ОСОБА_4 звернувся до Апеляційного суду Кіровоградської області з заявою про ухвалення додаткового рішення про повернення судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги на додаткове рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про зобов'язання видати трудову книжку, стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку, відшкодування моральної шкоди. Як на підставу своїх вимог послався на норми ст. 88 ЦПК України, ч. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

ФОП ОСОБА_3 повідомлений про час та місце розгляду заяви, але в судове засідання не з'явився без повідомлення суду причин неявки.

ОСОБА_2 в судовому засіданні висловив думку про те, що заява підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, які стосуються розглядуваного питання, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню частково.

Як вбачається із справи, рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 6 жовтня 2015 року позов задоволено частково, а саме: зобов'язано відповідача видати позивачу трудову книжку, вирішено стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі за липень місяць 2015 року у сумі 876 грн. 08 коп., компенсацію за невикористану щорічну відпустку у сумі 419 грн. 98 коп., середній заробіток у сумі 4262 грн. 50 коп. за період з 21 липня по 6 жовтня 2015 року, 500 грн. відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області від 25 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку скасовано і ухвалено в цих частинах нове рішення про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 437 грн. 68 коп. компенсації за невикористану щорічну відпустку та 2250 грн. 60 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, розрахованих без утримання податків, зборів і обов'язкових платежів; в задоволенні вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки - відмовлено; в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Додатковим рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2016 року заяву ОСОБА_2 задоволено повністю. Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 6 жовтня 2016 року доповнено таким пунктом: «Стягнути з СПД ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2815 грн. 58 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 6 жовтня 2015 року по 25 грудня 2015 року».

Відповідач оскаржив додаткове рішення суду в апеляційному порядку.

До поданої ним апеляційної скарги додано оригінал платіжного доручення № 1331 (#61563846) від 11 березня 2016 року на суму 303,17 грн. про сплату ФОП ОСОБА_3 судового збору за подання апеляційної скарги до апеляційного суду Кіровоградської області.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2016 року скасовано додаткове рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2016 року і відмовлено в ухваленні додаткового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 21 постанови від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» апеляційний суд має право ухвалити додаткове рішення за заявою особи, яка бере участь у справі, або з власної ініціативи в разі, якщо він скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення чи змінив його за наявності підстав, передбачених статтею 220 ЦПК

Статтею 220 ЦПК України (на яку посилається відповідач у своїй заяві) передбачається можливість ухвалення додаткового рішення суду судом, який ухвалив рішення щодо суті позовних вимог, тобто за формою первісне судове рішення має бути саме рішенням суду, а не ухвалою або постановою. Постановлення судом додаткових ухвали чи постанов цивільним процесуальним законодавством не передбачено.

Оскільки апеляційний суд не ухвалював рішення суду за наслідками розгляду апеляційної скарги на додаткове рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2016 року, а постановив ухвалу, то правових підстав для ухвалення додаткового рішення колегія суддів не має.

Отже в ухваленні додатково рішення належить відмовити відповідачу.

Проте питання повернення судового збору підлягає вирішенню судом шляхом постановлення ухвали.

Об'єкти справляння судового збору визначені ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» (далі за текстом - Закон).

Ставка судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону).

Водночас, згідно п. 5 с. 2 ст. 3 цього Закону , судовий збір не справляється за подання заяви про винесення додаткового судового рішення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції ухвалив додаткове рішення (скасоване судом апеляційної інстанції) стосовно вимог, які в суді першої інстанції не пред'являлися, а тому оплаті судовим збором не підлягали, а також те, що за заяву про ухвалення додаткового рішення судовий збір не сплачується, то за подання апеляційної скарги на додаткове рішення судовий збір ФОП ОСОБА_3 сплачувати не мав.

Таким чином фактично сплачений відповідачем судовий збір у сумі 303 грн. 17 коп., є сплаченим у більшому розмірі, ніж встановлено Законом. Отже, сума надміру сплаченого судового збору підлягає поверненню ФОП ОСОБА_3 із державного бюджету України відповідно до п. 1 с. 1 ст. 7 Закону.

Керуючись ст.ст. 313, 314, 315 ЦПК України, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнити частково.

В ухваленні додаткового рішення відмовити.

Повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 оригінал платіжного доручення № 1331 (#61563846) від 11 березня 2016 року на суму 303,17 грн.

Зобов'язати Державну казначейську службу України повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 сплачену ним суму судового збору в розмірі 303,17 грн., отримувач коштів - УК у м. Кіровоград/м. Кіровоград/2203010, код отримувача - 38037409 внесену на розрахунковий рахунок 0002, банк одержувача - ГУ ДКСУ у Кіровоградській області, МФО 823016 за платіжним дорученням № 1331 (#61563846) від 11 березня 2016 року проведеним банком - Полтавським обласним управлінням АТ «Ощадбанк» 11 березня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту проголошення.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)