Дата документу 07.11.2016
Справа № 320/3511/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" листопада 2016 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Фоміна В.А.,
при секретарі - Захаровій І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення суми боргу за договором позики.
В позовній заяві позивачка вказує, що вона за договором позики 08 серпня 2015 року надала відповідачу позику в розмірі 2 000 доларів США, яку відповідач зобовязався повернути у строк до 01 жовтня 2015 року. До теперішнього часу відповідач не повернув їй борг у сумі 2 000 доларів США. На час звернення до суду з позовом сума боргу у відповідності до курсу купівлі-продажу долара США відносно до гривні України по офіційному курсу НБУ еквівалентна 50 180 гривень (2 000 доларів х 25,09 грн. = 50 180 гривень). Крім того, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору.
В судове засідання позивачка не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. У разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-227 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 8 серпня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений Договір позики, згідно умов якого ОСОБА_3 передала ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 2 000 доларів США, на строк до 1 жовтня 2015 року, що підтверджується розпискою від 08 серпня 2012 року, долученою до матеріалів справи.
В силу ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Згідно з Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року предметом договору позики можуть бути: валюта України грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет і в інших формах, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території України, а також вилучені з обігу або такі, що вилучаються з нього, але підлягають обмінові на грошові знаки, які перебувають в обігу, кошти на рахунках, у внесках в банківських та інших фінансових установах на території України; іноземна валюта іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені з обігу або такі, що вилучаються з нього, але підлягають обмінові на грошові знаки, які перебувають в обігу, кошти у грошових одиницях іноземних держав і міжнародних розрахункових одиницях, що перебувають на рахунках або вносяться до банківських та інших фінансових установ за межами України.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядок, що встановлені договором.
Згідно розписки від 08 серпня 2015 року, ОСОБА_2 взяв у борг 2000 доларів США до кінця вересня. Розписка надана ОСОБА_1
Згідно Довідки Відділення в м. Мелітополі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 27.05.2016 року, станом на 27.05.2016 року курс купівлі-продажу долара США по відношенню до гривні в банку, а також відповідно до офіційного курсу НБУ складає 2509,9995 грн. за 100 доларів США. На підставі чого 2 000 доларів США еквівалентні 50 180 грн. (2 000 доларів х 25,09 грн. = 50 180 грн. 00 коп).
Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення суми боргу, еквівалентну 2 000 доларів США станом на момент ухвалення рішення суду, тобто станом на 07 листопада 2016 року, суд приходить до висновку про стягнення суми боргу в розмірі, заявлених позивачем позовних вимог в сумі 50 180 грн. 00 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З боргової розписки від 08 серпня 2015 року вбачається, що відповідач повинен був повернути борг до кінця вересня.
Судом встановлено, що до теперішнього часу сума боргу в розмірі 2 000 доларів США, що еквівалентно 50 180 грн. 00 коп., відповідачем не повернуто.
Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Судом встановлено, що при подачі позову позивачем сплачений судовий збір в сумі 552 грн. 00 коп.
Оскільки позов задоволено, тому суд вважає необхідним також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 552 грн. 00 коп.
Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за договором позики в розмірі 50 180 грн. 00 коп. та судові витрати в розмірі 552 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 22, 203, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 3, 6, 8, 15, 60, 80, 88, 115, 174, 179, 197, 212-215, 223, 224-227 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити в повному обсязі:
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.А. Фомін