Справа № 738/1005/16-ц
№ провадження 2/738/238/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2016 року Менський районний суд

Чернiгiвської областi

в складi:

головуючого - суддi ОСОБА_1

секретаря Костюк І.А.

за участю сторін :

позивачки ОСОБА_2М

представника позивачки ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена Чернiгiвської областi справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області про стягнення належних на день смерті спадкодавцеві ОСОБА_5, який помер 19 серпня 2014 року, але не одержав за життя 77 420 грн. 11 копійок пенсійних виплат,

В С Т А H О В И В:

В квітні 2016 року до Менського районного суду Чернігівської області звернулася ОСОБА_2 з позовом до управління пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області про стягнення успадкованого майна. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 19.08.2014 року помер її чоловік ОСОБА_5 За життя він склав заповіт на користь своєї дружини, таким чином позивачка являється спадкоємцем на спадкове майно за заповітом та за законом, що відкрилось після смерті її чоловіка. В установлений законом термін позивачка звернулась до Менської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину. У спадкову масу, крім іншого майна, входять присуджені ОСОБА_5 судом та не виплачені відповідачем 77 420,11 гривень пенсійних виплат. Отримавши свідоцтво про право на спадщину, позивачка звернулась із заявою до відповідача про виплату їй вказаних пенсійних виплат, на яку отримала відмову у її виплаті з посиланням на відсутність відповідного фінансування з Державного бюджету України. Не погоджуючись з вказаними діями управління пенсійного фонду України в Менському районі, позивачка для захисту своїх прав звернулась до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просили суд повністю задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивачки 77 420 грн. 11 коп. пенсійних виплат та сплачені позивачкою судові витрати.

Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнала, посилаючись на те, що управління Пенсійного фонду України в Менському районі проводить лише перерахунок пенсій за рішенням суду без подальших виплат. Відповідно до статті 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього закону здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету. За рахунок інших джерел фінансування пенсій, призначених згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не здійснюється. Кошти на виплату перерахованої згідно рішення суду пенсії, до управління Пенсійного фонду України в Менському районі не надходили. Відповідно до ст. 72 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України і взяття зобовязань без відповідних бюджетних асигнуваль та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства. Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є держаний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до Державної казначейської служби України у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду. В звязку з цим представник відповідача просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення сторін, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, у тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Як встановлено в судовому засіданні, Постановою Менського районного суду Чернігівської області від 15 січня 2010 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_5 та зобовязано управління Пенсійного фонду України в Менському районі здійснити перерахунок та ви плату пенсій відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 21.12.2008 року по 12.01.2010 року. Постановою Менського районного суду від 18.04.2011 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_5 та зобовязано управління Пенсійного фонду України в Менському районі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_5 державної пенсії по 2- й групі інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з 30.11.2010 року по 18.04.2011 року, з урахуванням зміни розміру мінімальної пенсії та виплачених раніше сум даної категорії та провести перерахунок та виплату додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 30.11.2010 року по 18.04.2011 року. Постановою Менського районного суду від 15 серпня 2011 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_5 та зобовязано управління Пенсійного фонду України в Менському районі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_5 державної пенсії по 2- й групі інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 06.04.2011 року по 18.06.2011 року. В частині позовних вимог з 19 червня 2011 року по 15 серпня 2011 року відмовлено. Таким чином, внаслідок дій управління Пенсійного фонду України в Менському районі ОСОБА_5 було недоплачено пенсії на суму 77 420,11 грн.

19 серпня 2014 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 233408, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Менського районного управління юстиції Чернігівської області (а.с.7).

Після його смерті відкрилась спадщина, проте посилання позивачки на те, що до складу спадщини ввійшла недоплачена сума пенсії є невірним та суперечить вимогам діючого законодавства, зокрема ст. 1227 ЦК України, з якої слідує, що суми заробітної плати, пенсій, стипендії, аліментів, допомог у звязку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сімї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

З положень вказаної статті слідує, що вказані суми входять до складу спадщини тільки за умови відсутності членів сімї померлого, нараховані померлому суми передаються членам його сімї поза межами спадкових правовідносин, члени сімї в такому випадку не виступають спадкоємцями зазначених грошових сум.

Враховуючи, що позивачка є дружиною померлого ОСОБА_5, який мав право на недоотриману пенсійну виплату по перерахунку за рішенням суду в розмірі 77 420,11 грн., вона має право на отримання даних грошових коштів, але вони їй передаються як члену сімї померлого і не входять до складу спадкового майна.

Крім цього, відповідно до ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є держаний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до Державної казначейської служби України у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Механізм обліку та виконання виконавчих документів та судових рішень, передбачених Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено Порядком погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабміну № 440 від 03.09.2014 року.

Стаття 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Даючи юридичну оцінку наданим сторонами поясненням та доказам по справі, враховуючи те, що позивачка є спадкоємцем за законом, тобто членом сімї померлого ОСОБА_5, управління Пенсійного фонду України в Менському районі проводить лише перерахунок пенсій за рішенням суду без подальших виплат, а також те, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету, суд вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 16, 1216, 1227 Цивільного кодексу України, ст.ст.60, 209, 213-215 ЦПК України, ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440, суд

В И Р I Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області про стягнення належних на день смерті спадкодавцеві ОСОБА_5, який помер 19 серпня 2014 року, але не одержав за життя 77 420 грн. 11 копійок пенсійних виплат відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Г. Сова