У Х В А Л А

26 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Гуменюка В.І., Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Малинської міської ради Житомирської області, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 17 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 19 жовтня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін.

16 вересня 2016 року від ОСОБА_4 надійшла до Верховного Суду України заява про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2016 року, яка цього ж дня була передана разом з доданими матеріалами судді-доповідачу ОСОБА_6

В зв'язку з неможливістю продовження розгляду справи суддею ОСОБА_6 на підставі прийняття Верховного Радою України постанови про його звільнення у зв'язку з поданням заяви про відставку 10 жовтня 2016 року замінено суддю автоматизованою системою на суддю Сімоненко В.М.

Із заяви ОСОБА_4 вбачається, що вона подана з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 355 ЦПК України - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах - статті 120 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - статті 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

На підтвердження зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 вересня 2013 року, в якій, на його думку, по-іншому застосовані зазначені норми матеріального та процесуального права.

Одночасно ОСОБА_4 подав клопотання про поновлення строку на подачу заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року, пропущеного з поважних причин, що підтверджено доданими матеріалами.

Частиною 4 статті 356 ЦПК України передбачено, що у разі пропущення строку, встановленого частинами першою - третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. Питання про поновлення строку вирішується колегією суддів під час вирішення питання допуску справи до провадження.

Клопотання заявника про поновлення строку на подачу заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року, підлягає задоволенню, оскільки містить посилання на обставини, які свідчать про поважність причин пропущення вказаного процесуального строку та підтверджено належними доказами.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК України, слід відмовити, а з підстави, передбаченої пунктом 2 частини 1 статті 355 цього Кодексу, заява підлягає поверненню з огляду на таке.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися й суди апеляційної та касаційної інстанцій, встановивши обставини у справі та оцінивши докази надані сторонами, з урахуванням вимог статей 10, 60 ЦПК України, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивач не довів порушення відповідачами вимог земельного законодавства та самовільного зайняття ними належної позивачу земельної ділянки.

Разом з тим у наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 вересня 2013 року, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися й суди апеляційної та касаційної інстанцій, встановивши, що на земельній ділянці позивача, яка йому належить на праві власності відповідачем збудована огорожа і сарай, дійшов висновку, що право позивача на користування земельною ділянкою підлягає захисту шляхом звільнення частини його земельної ділянки від належних відповідачу споруд відповідно до статті 152 ЗК України.

Отже, порівняння зазначеного судового рішення, наданого заявником на підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції зазначених норм матеріального права, із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшли протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Що стосується поданої ОСОБА_4 заяви з підстави пункту 2 частини 1 статті 355 ЦПК України неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - статті 60 ЦПК України, то колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України виходить з такого.

Згідно із частиною третьою статті 354 ЦПК України не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до заяви про перегляд судового рішення, ухваленого за результатами касаційного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

У заяві ОСОБА_4 просить переглянути ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2016 року, якою відхилено касаційну скаргу та залишено без змін рішення судів попередніх інстанцій, з підстави того, що суд касаційної інстанції допустив неоднакове застосування одних і тих самих норм процесуального права, зокрема статті 60 ЦПК України.

З огляду на викладене заява ОСОБА_4 із зазначеної вище підстави не підлягає прийняттю до провадження Верховного Суду України для перегляду в порядку глави 3 розділу V ЦПК України, та підлягає поверненню, оскільки зазначена ухвала не відноситься до судових рішень, які можуть бути переглянуті з підстав неоднакового застосування норм процесуального права.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_4 строк на подачу заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року.

Заяву ОСОБА_4 в частині перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, повернути заявнику.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Малинської міської ради Житомирської області, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук