Справа № 545/2166/16-ц
Провадження № 2/545/963/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2016 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді: Путрі О.Г.

при секретарі: Кузуб Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

Встановив :

Позивач звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача, про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. В обгрунтування позовних вимог зазначила , що з 15 січня 2010 року по 20 серпня 2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем , з травня 2015 року разом не проживають ,з неповнолітньою дитиною переїхала жити до батьків. В період шлюбу до моменту припинення шлюбних відносин за спільні кошти придбали майно , яке в добровільному порядку поділити не змогли.Прохала суд, поділити майно на загальну суму 60 381, 19 грн., перелік якого зазначила в позовній заяві та прохала виділити їй майно загальною вартістю 16 314 грн.

В судовому засіданні представника позивача за дорученням ОСОБА_3Ф у зв"язку з відсутністю у позивача доказів відносно частини спірного майна, уточнив позовні вимоги та зменшив обсяг майна , яке підлягає поділу , в підтвердження чого надав письмову заяву. Остаточно прохав суд виділити у власність позивачки електром`ясорубку, електричний духовий шкаф, мультиварку, електрочайник та праску на загальну суму 8 433 грн., а у власність відповідача виділити - мультимедійні колонки, пральну машину та витяжку повітря, на загальну суму 8 949 грн. Вказав, що від компенсації коштів позивач відмовляється.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_4 уточнені позовні вимоги визнав частково . Визнав факт набуття під час шлюбу електрочайника Zelmer і праски Fhilips та погодився їх вартістю . Факт набуття під час шлюбу інших речей не визнав , в той же час з їх вартістю погодився в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників процессу, дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку.

За змістом положень ст.10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів.

Відповідно до ч. 1ст. 57 ЦПК Українидоказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на зміст ч. 3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.01.2010 року по 20.08.2015 року , що не заперечувалося сторонами .

На час розгляду справи в суді позивач змінила прізвище на Шовковляс у зв"язку з укладенням 26.08.2016 року іншого шлюбу. Відповідно до ст. 60 СК України, ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Як встановлено дослідженими у справі доказами ( технічною документацією , товарними чеками та накладними , ) за час перебування у шлюбі подружжям було придбано наступне майно :

19.12.2012 року - електром`ясорубку Zelmer, вартістю 1066 грн.,

05.01.2015 року- духовий шкаф електричний Pyramida F64ЕІХ-Р,вартістю 4982 грн.,

24.07.2012 року - мультиварку Moulinex CE 400, вартістю 1409 грн.,

10.07.1014 року - електрочайник Zelmer CK 1004 inox, вартістю 536 грн.,

17.03.2014 року - праску Fhilips GC 2040, вартістю 440 грн.,

04.05.2013 року- мультимедійні колонки Microlab 2.0 Solo 7CDarn, вартістю 1527 грн.,

03.01.2014 року- пральну машину LG-F-12 A8 HDS, вартістю 5123 грн.,

20.01.2014 року - витяжку повітря ELEYUS S60WH, вартістю 2299 грн.,

Заперечення представника відповідача проти факту набуття певної частини майна сторонами під час перебування в шлюбі не підтверджені доказами та навпаки спростовуються наявними у позивача доказами , оригінали яких були надані в судовому засіданні, досліджені судом та долучені до матеріалів справи , відповідно до яких вбачається , що спірне майно було придбане саме під час перебування сторін в шлюбі.

Згідно ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 71 СК України майно , що є об"єктом спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна , спір може бути вирішений судом . При цьому суд бере до уваги інтереси дружини , чоловіка та дітей та інші обставини , що мають істотне значення . Неподільні речі присуджуються одному з подружжя , якщо інше не визначено домовленістью між ними. Як роз"яснив Пленум Верховного суду України в п.22 постанови №11 від 21.12.2007 року " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб , розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя " поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України . Вартість майна , що підлягає поділу визначається за погодженням подружжя , а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

В судовому засіданні представник відповідача - адвокат ОСОБА_4 повідомив суд , що враховуючи узгоджену позицію з відповідачем , з вартістю майна, уточненого представником позивача в суді , сторона відповідача повністю згодна .

Таким чином , проаналізувавши вищезазначені норми права та встановлені судом факти, враховуючи відсутність згоди подружжя щодо поділу майна , інтереси сторін та їх дитини, приймаючи до уваги , що спірні речі є неподільним, суд вважає за необхідне поділити спірне майно та виділити ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ОСОБА_6 Zelmer, вартістю 1066 грн., духовий шкаф електричний Pyramida F64ЕІХ-Р,вартістю 4982 грн., мультиварку Moulinex CE 400, вартістю 1409 грн., електрочайник Zelmer CK 1004 inox, вартістю 536 грн., праску Fhilips GC 2040, вартістю 440 грн., на загальну суму 8433 гривні , а ОСОБА_2 виділити мультимедійні колонки Microlab 2.0 Solo 7C Darn, вартістю 1527 грн., пральну машину LG-F-12 A8 HDS, вартістю 5123 грн., витяжку повітря ELEYUS S60WH, вартістю 2299 грн., на загальну суму 8949 гривень.

Керуючий ст.ст. 10,11,60, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

Вирішив :

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити .

Поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Виділити ОСОБА_1 наступне майно:

- електром`ясорубку Zelmer, вартістю 1066 грн.,

- духовий шкаф електричний Pyramida F64ЕІХ-Р,вартістю 4982 грн.,

- мультиварку Moulinex CE 400, вартістю 1409 грн.,

- електрочайник Zelmer CK 1004 inox, вартістю 536 грн.,

- праску Fhilips GC 2040, вартістю 440 грн., на загальну суму 8433 гривні.

Виділити ОСОБА_2 наступне майно:

- мультимедійні колонки Microlab 2.0 Solo 7C Darn, вартістю 1527 грн.,

- пральну машину LG-F-12 A8 HDS, вартістю 5123 грн.,

- витяжку повітря ELEYUS S60WH, вартістю 2299 грн., на загальну суму 8949 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі десяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його оголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_7