Справа № 495/9599/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2016 м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонним суд Одеської області в складі:

головуючого судді Шевчук Ю.В.,

за секретаря Мамончик К.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровський скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення головного державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, просить суд поновити строк для подання скарги та просить:

- визнати рішення головного державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 щодо накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 1700 грн. неправомірним.

- визнати рішення головного державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 щодо накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 3400 грн. неправомірним.

- постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700,00 грн., прийняту 04.11.2016 року головним державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 52749998 з виконання ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.05.2016 по справі № 495/2183/16-ц скасувати.

- постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 3400,00 грн., прийняту 09.11.2016 року головним державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 52749998 з виконання ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.05.2016 року по справі № 495/2183/16-ц скасувати.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_1 посилається на те, що 04.11.2016 року він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження №52749998, прийняту 27.10.2016 року головним державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2, з виконання ухвали про забезпечення позову, прийнятої Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 24.05.2016 по справі № 495/2183/16-ц.

Зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження ним було встановлено, що його зобовязано не чинити перешкоди в проведенні заходів по прийому-передачі зберігачу, згідно опису на відповідальне зберігання усього рухомого майна, що знаходиться на балансі ПАТ «ШАХТА «НАДІЯ» та є предметом розгляду даної справи і знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, вул. Лазурна, 39. Пунктом 2 резолютивної частини даної постанови про відкриття виконавчого провадження передбачено, що рішення суду боржник повинен виконати негайно.

На виконання вищевказаної постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій, які могли б перешкоджати виконанню зазначеного в постанові рішення суду.

Проте, 12.11.2016 року на його адресу надійшло ще два конверти в яких містились постанови про накладення штрафу, прийняті Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби відносно ОСОБА_1 В одному з конвертів була постанова про накладення штрафу №52749998 від 04.11.2016 року на суму 1700,00 грн. Зі змісту зазначеної постанови ним виявлено, що 04.11.2016 року державним виконавцем здійснено виїзд за місцем проведення виконавчих дій, де встановлено, що боржником рішення суду, що зобовязує його виконати певні дії, не виконано. В другому конверті була постанова про накладення штрафу №52749998 від 09.11.2016 року на суму 3400,00 грн. Зі змісту зазначеної постанови встановлено, що 04.11.2016 р. державним виконавцем здійснено виїзд за місцем проведення виконавчих дій, де встановлено, що боржником рішення суду, що зобовязує його виконати певні дії, не виконано.

Заявник зазначає, що жодних перешкод ним не вчинялось, однак штрафні санкції нібито за невиконання рішення відносно нього вжиті. З телефонної розмови з державним виконавцем так і не було встановлено в чому полягало невиконання рішення суду з його боку. Натомість останнім було запропоновано вирішувати зазначене питання в судовому порядку у разі його незгоди з притягненням до відповідальності у вигляді накладення штрафів.

Заявник вважає, що такими рішеннями (про притягнення до відповідальності у вигляді накладення штрафів) державний виконавець порушив його права та інтереси.

Вперше за захистом своїх порушених прав та інтересів він звернувся з адміністративним позовом до Одеського окружного адміністративного суду 21.11.2016 (в межах десятиденного строку на оскарження), про що свідчить відповідний штамп Одеського окружного адміністративного суду на його екземплярі адміністративного позову. Проте, 23.11.2016 року Одеським окружним адміністративним судом прийнято ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі № 815/6258/16 з наведених в ухвалі підстав (не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства). Копію зазначеної ухвали разом із матеріалами заявник отримав лише 29.11.2016 року о 20:00, про що свідчить роздруківка з офіційного сайту УДППЗ «Укрпошта».

Невірний вибір способу захисту, на його думку, може бути розцінений судом як поважна причина пропуску строку для звернення зі скаргою до суду. Адже фактично він звернувся до суду своєчасно.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, його представник ОСОБА_3, надав суду заяву з проханням задовольнити скаргу в повному обсязі.

Представник відділу ДВС у судове засідання не зявився. До суду надійшла заява відділу з проханням розглянути справу без участі представника відділу, відводи та заперечення відсутні.

Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.

Суд, вивчивши скаргу, додані до неї матеріали, оцінивши надані докази, приходить до висновку про необхідність задовольнити скаргу з наступних підстав.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Судом встановлено, що Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 24 травня 2016 року була видана ухвала по справі № 495/2183/16-ц про забезпечення позову. Виданою ухвалою судом було частково задоволене клопотання ПАТ «Шахта «Надія», призначено ТОВ «Малахіт» зберігачем рухомого майна, яке розташоване за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, вулиця Лазурна, 39, та є предметом розгляду цивільної справи, передано за Додатками до заяви № 1 та № 2 усе рухоме майно, яке розташоване за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, вулиця Лазурна, 39, що є предметом розгляду, Зберігачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Малахіт», зобов'язано ОСОБА_4 допустити комісію з числа представників Зберігача, Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» та органів державної виконавчої служби для проведення прийому-передачі Зберігачу на відповідальне зберігання згідно опису усього рухомого майна, що знаходиться на балансі ПАТ «Шахта «Надія» та є предметом розгляду у справі 495/2183/16-ц, з правом ОСОБА_4 бути присутньою та підписувати акти; Зобовязано ОСОБА_1 не чинити перешкоди в проведенні заходів по прийому-передачі Зберігачу згідно опису на відповідальне зберігання усього рухомого майна, що знаходиться на балансі Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» та є предметом розгляду. В частині передачі на відповідальне зберігання нерухомого майна відмовлено.

В подальшому дана ухвала в частині передання рухомого майна на зберігання була залишена апеляційним судом Одеської області без змін.

27 жовтня 2016 року державний виконавець Моц В.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконавчої дії про «Зобовязати ОСОБА_1, не чинити перешкоди в проведенні заходів по прийому-передачі зберігачу, згідно опису на відповідальне зберігання усього рухомого майна, що знаходиться на балансі ПАТ «Шахта «Надія» та є предметом розгляду даної справи і знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, вул. Лазурна, 39». Боржником за вказаним виконавчим провадженням є ОСОБА_1 заявник, стягувачем ПАТ «Шахта «Надія». Пунктом 2 резолютивної частини постанови вказано, що боржнику необхідно виконати рішення суду негайно.

01 листопада 2016 року державний виконавець Моц В.В. склав Акт в якому зазначив, що при виїзді на місце проведення виконавчих дій, а саме на адресу: смт Затока, вул. Лазурна, 39, встановлено, що перевірити виконання рішення суду не надалося можливим, оскільки зі слів охоронця боржник ОСОБА_1 відсутній на території бази, де перебуває майно яке підлягає передачі. В телефонній розмові ОСОБА_1 повідомив, що ніяких документів від відділу не отримував та щойно дізнався про проведення виконавчих дій. Одночасно боржник зобовязався зявитися до відділу 02.11.2016 року для отримання всіх необхідних документів виконавчого провадження.

04 листопада 2016 року державний виконавець Моц В.В. склав другий Акт, яким встановлено, що виїздом за місцем проведення виконавчих дій виявлено, що боржник ОСОБА_1 не виконав рішення суду, оскільки державного виконавця та представника стягувача не допущено на територію бази, де перебуває майно яке необхідно передати. За невиконання рішення суду на боржника накладено штраф в розмірі 1700 грн. Боржник при проведенні виконавчих дій був відсутній.

08 листопада 2016 року державний виконавець Моц В.В. склав третій Акт, яким встановлено, що виїздом за місцем проведення виконавчих дій виявлено, що боржник ОСОБА_1 не виконав рішення суду, оскільки державного виконавця та представника стягувача не допущено на територію бази відпочинку, де перебуває майно яке необхідно передати. За невиконання рішення суду на боржника накладено штраф в розмірі 3 400 грн. Боржник при проведенні виконавчих дій був відсутній.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 15 Закону № 1404-VІІІ, сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

Відповідно до п.16, ч.3 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Боржник зобовязаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення (ч.5 ст. 19).

З матеріалів справи вбачається, що 04.11.2016 року та 09.11.2016 року державний виконавець на підставі ст..ст. 63, 75 ЗУ «Про виконавче провадження» виніс дві постанови про накладення штрафу на заявника.

У відповідності до ст.. 75 вказаного Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що державний виконавець дійшов помилкових висновків щодо характеру участі ОСОБА_1 у проведенні виконавчих дій. Ухвалою суду від 24.05.2016 року заявника було зобовязано не чинити перешкоди в проведенні заходів по прийому-передачі зберігачу рухомого майна, що розташоване за адресою: смт Затока, вул.. Лазурна, 39. Такий саме обовязок немайнового характеру для боржника встановлений постановою державного виконавця від 27.10.2016 року. Проте, вказаними рішеннями (ухвала суду та постанова виконавця) не передбачений обовязок ОСОБА_1 бути присутнім під час проведення заходів прийому-передачі майна за вищезазначеною адресою, та тим більше, не передбачений обовязок впустити учасників виконавчих дій на територію бази. Своєю пасивною поведінкою, що полягала у відсутності ОСОБА_1 на місці проведенні виконавчих дій, останній фактично виконав рішення суду не вчиняв перешкоди у проведенні виконавчих дій. Саме тому, притягнення боржника ОСОБА_1 до відповідальності та накладання на нього санкцій у вигляді штрафів порядку ст.. 75 Закону «Про виконавче провадження», є неправомірною дією виконавця, що призвела до безпідставного порушення прав заявника.

Стаття 63 Закону № 1404-VІІІ: за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону (За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів, крім рішень, що підлягають негайному виконанню), перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Крім того, зі змісту постанов про накладення штрафу на заявника, вбачається, що відповідні санкції були вжиті у звязку з невиконанням рішення суду саме 04.11.2016 року. Тобто, 04.11.2016 року ОСОБА_1 не зявився за місцем проведення виконавчих дій, що на думку виконавця, є підставою для притягнення боржника до відповідальності двічі, оскільки в другій поставі від 09.11.2016 року виконавець вказує ту ж саму дату проведення виконавчих дій 04 листопада 2016 року, якою вже виносилась постанова про накладення штрафу. Таким чином, виконавець за результатами проведення однієї виконавчої дії двічі притягнув боржника до відповідальності.

Одночасно, суд звертає увагу на відсутність відповідного акту державного виконавця про ознайомлення боржника (ОСОБА_1Г.) з резолютивною частиною рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій, що свідчить про порушення державним виконавцем вимог ч.4 ст. 63 Закону № 1404-VІІІ: виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону № 1404-VІІІ, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до положень законодавства, що регулює відносини, які склалися між сторонами, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (абзац 2 частини першої статті 385 ЦПК, ч.5 ст. 74 Закону № 1404-VІІІ).

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (частина третя статті 385 ЦПК).

Пропуск зазначених строків, які визначаються як процесуальні строки, не є підставою для відмови у прийнятті скарги, оскільки вони можуть бути поновлені судом за наявності поважних причин і на них поширюються правила статті 72 ЦПК.

При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, то суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав ЦПК не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій (витяг ВССУ від 21.12.2012 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі»).

Постановою Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги та необхідність її задоволення з метою відновлення порушених прав ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду зі скаргою на постанови та дії головного державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2

Визнати неправомірними дії (рішення) головного державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 щодо накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 1700 грн.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700,00 грн., прийняту 04.11.2016 головним державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 52749998 з виконання ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.05.2016 по справі № 495/2183/16-ц.

Визнати неправомірними дії (рішення) головного державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 щодо накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 3400,00 грн.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 3400,00 грн., прийняту 09.11.2016 року головним державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 52749998 з виконання ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.05.2016 по справі № 495/2183/16-ц.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя