провадження № 6/243/16/2016
справа № 243/4531/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

«12» липня 2016 року м. Словянськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Геєнко М.Г.,

секретаря судового засідання Куцик Н.Є.,

за участю:

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Слов'янська Донецької області заяву ОСОБА_2 щодо вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ухвалою Словянського міськрайонного суду від 16 серпня 2010 року у справі № 2-7281/2010 за позовом ОСОБА_3 було накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 26 вересня 2013 року ОСОБА_4 помер. Він є спадкоємцем та правонаступником ОСОБА_4 Про наявність правовідносин позики між спадкодавцем ОСОБА_4 та ОСОБА_3 йому відомо не було. Про накладення арешту на спадкове нерухоме майно дізнався під час прийняття спадщини, оскільки за наявності зазначеного обтяження нотаріус не видав йому документа про право на спадщину. Як йому стало відомо, Відділом державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області було відкрито виконавче провадження про стягнення зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики та, у звязку зі смертю боржника ОСОБА_4, виконавче провадженні було закрито 20 лютого 2014 року. Протягом строку, встановленого цивільним законодавством України ОСОБА_3 не звернувся до нього, як до спадкоємця з пред'явленням своєї вимоги.

ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, шляхом розміщення оголошення в друкованих засобах інформації та, шляхом направлення судових повісток на його адресу, у судове засідання не зявився.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 154 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову, тому суд вважає за можливе продовжити розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні ОСОБА_1, що діє в інтересах заявника на підставі Ордеру № 020265 від 11 липня 2016 року та договору про надання правової допомоги, у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у заяві, просила її задовольнити та скасувати заходи забезпечення позову, накладені на підставі ухвали Словянського міськрайонного суду від 16 серпня 2010 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява є такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається наступне.

Ухвалою Словянського міськрайонного суду від 16 серпня 2010 року, у звязку зі зверненням до суду з позовом ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 21 000 грн. зі ОСОБА_4, було накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 /а.с.17/.

Згідно листа за № 377 від 20 серпня 2010 року, Миколаївською державною нотаріальною конторою, відповідно до Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 20 серпня 2010 року, було накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 /а.с.27/.

Рішенням Словянського міськрайонного суду від 29 жовтня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені повністю, присуджено до стягнення зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3позики у розмірі 21 000 грн., витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.; витрати по оплаті судового збору у розмірі 210 грн.; послуги банку у розмірі 10 грн. та витрати на послуги адвоката у розмірі 1300 грн. /а.с.30/.

Відповідно до довідок Відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції, на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 18-250 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2010 року про стягнення зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 боргу та судових витрат, присуджених до стягнення за вказаним рішенням. 20 лютого 2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у звязку зі смертю боржника) /а.с.65-66/.

Як вбачається з довідок Миколаївської державної нотаріальної контори від 21 січня 2016 року, спадкова справа № 143/2013 після померлого 26 серпня 2013 року гр. ОСОБА_4 заведена 18 жовтня 2013 року за заявою двоюрідного брата ОСОБА_2, крім ОСОБА_2 про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 до нотаріальної контори ніхто не звертався /а.с.73-74/.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження», завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Як з достовірністю встановлено, заявник ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом після померлого ОСОБА_4 та фактично прийняв спадщину, виконавче провадження, відкрите на підставі рішення суду про стягнення зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики закінчено 20 лютого 2014 року, а ОСОБА_3 не звернувся до нього, як до спадкоємця з пред'явленням своєї вимоги протягом строку встановленого Законом, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_2 про зняття заходів забезпечення позову та вбачає достатні підстави для її задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 154, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 391, 1217, 1268, 1281 Цивільного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 щодо вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Словянського міськрайонного суду від 16 серпня 2010 року у справі № 2-7281/2010 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, у виді арешту 1/3 частини квартири АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, який помер 26 вересня 2013 року (актовий запис № 200 від 01 жовтня 2010 року). Арешт зняти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_2.

Копію ухвали направити до Миколаївської державної нотаріальної контори Донецької області (м. Миколаївка, вул. Пархоменка, 34) для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання ухвали.

Суддя М.Г. Геєнко