АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/866/16 Єдиний унікальний номер справи: 648/12/16-ц
Головуючий в І інстанції: Сімчук С.Б.
Доповідач: Кузнєцова О.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючий: Кузнєцова О.А.,

судді: Бездрабко В.О.

Борко А.Л.

Секретар: Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 15 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню і вихованню доньки, а мати ОСОБА_5 засуджена до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 15 лютого 2016 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинами справи, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

Письмові заперечення в суд апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав, передбачених ст. 164 СК України та відсутності належних та допустимих доказів ухилення відповідача ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов'язків.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.

Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов'язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_2 є матір'ю відповідача ОСОБА_3 та бабусею малолітньої ОСОБА_4 2012 р.н., ОСОБА_4 проживає разом зі своєю бабусею, яка її доглядає та виховує також забезпечує всім необхідним.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 02.10.2015 року зазначено, що малолітня ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1, разом зі своєю бабусею ОСОБА_2 та дідусем ОСОБА_6, житловий будинок складається з трьох кімнат, в якому наявне пічне опалення, до будинку підключені електропостачання та водопостачання. ОСОБА_4 забезпечена сезонним одягом, взуттям та відповідними іграшками. Родина ОСОБА_3 має запас продуктів харчування, консервації. ( а.с. 7)

Згідно висновку комісії Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області № 01-10/136 від 23 листопада 2015 року вбачається, що комісія вирішила вважати за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо його малолітньої доньки ОСОБА_4.(а.с.5)

Із громадської характеристики Білозерської селищної ради Херсонської області вбачається, що ОСОБА_3 за час проживання на території смт. Білозерка зарекомендував себе з посереднього боку. Не користується повагою та відповідним авторитетом у друзів та односельців у зв'язку із зловживанням спиртних напоїв. За характером спокійний, але через нерозважливі вчинки в алкогольному стані може порушувати громадський порядок, вести себе неадекватно до виникаючих обставин. В громадських місцях фактично не буває через нерозбірливе ставлення до вибору зв'язків для спілкування, може виконувати встановлені норми та правила, може себе контролювати, проте змінювати свій спосіб життя не бажає.(а.с.9)

Відповідно до висновків розгляду матеріалів журналу ЄО Білозерського УМВС України в Херсонської області вбачається, що ОСОБА_3 за адресою своїх батьків АДРЕСА_1, в стані алкогольного сп'яніння вчиняє сварки, ображає нецензурною лайкою та погрожує розправою. (а.с.12,13)

Із характеристики, виданої дирекцією Білозерського ясла садку № 2 від 17 листопада 2015 року вбачається, що батько ОСОБА_3 приводив та не завжди забирав доньку із дитячого садка, інколи дитина мала неохайний вигляд . За весь час перебування ОСОБА_4 у дитячому садочку, батько не відгукувався на прохання вихователів та батьківського комітету.(а.с.10)

Із окремої ухвали Суворовського районного суду м. Херсона від 24.07.2013 року вбачається, що ОСОБА_5 1994 р.н. вирком Суворовського районного суду м. Херсона від 24.07.2013 року засуджена за ч.3 ст. 185. ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально виконавчій установі. Матеріалами кримінального провадження встановлено, що на утриманні ОСОБА_5 знаходиться малолітня донька ОСОБА_4. Зі слів ОСОБА_5 батько дитини самоусунувся від виховання доньки. (а.с.11)

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Конвенцією про права дитини у ст. 18 визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 184 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року,позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухиленні від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Дослідивши всі матеріали справи, колегія суддів вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків стосовно виховання доньки, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться освітою, станом здоров'я, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню доньки.

Виходячи із оцінки доказів у справі таке, ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків колегія суддів вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав.

Також при розгляді справи в апеляційній інстанції ОСОБА_3 було надано нотаріально завірену заяву, в якій останній не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, оцінивши докази по справі, колегія суддів приходить до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідача ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а тому його слід позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасування з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 15 лютого 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючого АДРЕСА_1, батьківських прав стосовно його доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.А. Кузнєцова

Судді: В.О. Бездрабко

А.Л. Борко