Справа № 344/7394/13-ц
Провадження № 2/344/736/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання побудованого житлового будинку в м.Івано-Франківську по вул. Вербова, буд.13, згідно рішення Івано-Франківської міської ради №364 від 24.07.2008 року, таким, що не входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_3, стягнення судових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання побудованого житлового будинку в м.Івано-Франківську по вул. Вербова, буд.13, згідно рішення Івано-Франківської міської ради №364 від 24.07.2008 року, таким, що не входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_3, стягнення судових витрат. Позовні вимоги мотивував тим, що їхня мати ОСОБА_3 29.12.2010 року померла. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке належало померлій на праві особистої власності, а саме: 1/2 домоволодіння по вул. Вербова, 13 в м. Івано-Франківську, земельна ділянка площею 0,0872 га на території Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради. Спадкоємцями за законом є позивач(син), відповідачка(донька), ОСОБА_4(син). 26.03.2011 року ОСОБА_4 написав заяву про відмову від прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_3 на користь позивача.

29.02.2008 року позивач разом із матірю ОСОБА_3 звернулись із заявою до голови міста Івано-Франківська з приводу отримання дозволу на реконструкцію житлового будинку з добудовою та надбудовою на власній земельній ділянці та отримали відповідне рішення. Реконструкцію господарської будівлі під житлові приміщення з добудовою та надбудовою мансардного поверху на власній земельній ділянці на вул. Вербовій 13 у м. Івано-Франківську робив позивач за власні кошти з усної згоди матері, яка перебувала на його утриманні. Відповідачка жодних витрат по виготовленню технічної документації та будівництву не здійснювала.

27.12.2012 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 сторонам було видано відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом.

27.03.2013 року відповідачка листом звернулась до позивача з пропозицією придбати належну їй частину спадкового майна. Позивач стверджує, що власними силами та засобами збудував житловий будинок, що знаходиться по вул. Вербова 13 в м. Івано-Франківську, а тому він належить йому. Все інше майно можна виділити в натурі між позивачем та відповідачкою, відповідно до часток зазначених у свідоцтвах про право на спадщину за законом. В даному випадку побудовано житловий будинок згідно рішення Івано-Франківської міської ради №364 від 24.07.2008 року, але не здано в експлуатацію та реєстрація права власності на нього не здійснена, він юридично не існує, а тому не може входити в спадщину після смерті ОСОБА_3 Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав з мотивів викладених в позовній заяві, просив задоволити в повному обсязі.

Представник відповідачки в судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на письмові заперечення. Після смерті матері відповідачки відкрилася спадщина ОСОБА_3 Спадкоємцями є діти: позивач(син), відповідачка(донька) та ОСОБА_4(син). ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини на користь свого брата ОСОБА_1. 27.12.2012 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 відповідачці видано відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом. Державну реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено. Позивачу також видано свідоцтва про право на спадщину на решту спадкового майна. До цього часу позивач вже являвся власником 1/2 домоволодіння та земельної ділянки по вул. Вербова 13 в м. Івано-Франківську, які раніше успадкував після смерті батька. Таким чином, на сьогоднішній день сторони є власниками земельної ділянки та домоволодіння по вул. Вербова 13 в м. Івано-Франківську на праві спільної часткової власності із частками 5/6 та 1/6 відповідно, а також власниками земельної ділянки площею 0,0872 га на території Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради із частками 2/3 та 1/3 відповідно. При поданні нотаріусу спадкоємцем, котрий прийняв спадщину, до складу якої входить не введений в експлуатацію обєкт будівництва чи право власності на який за життя спадкодавця не зареєстроване і не одержано правовстановлювальний документ, доказів здійснення спадкодавцем - забудовником будівництва такого обєкта згідно із законом, то відповідно до п.205 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус зобовязаний видати такому спадкоємцю на майнові права та обовязки спадкодавця-забудовника свідоцтво про право на спадщину. Вважає, що державний нотаріус правомірно видав спадкоємцям ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину. Просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі та підтримав доповнення до заперечення на позов.

Свідок ОСОБА_4 (брат сторін) повідомив, що після смерті матері відмовився від прийняття спадщини у користь свого брата ОСОБА_1. Крім того повідомив, що батьки за життя придбали його сестрі житло в м. Чернівці, а брату який опікувався перестарілими родичами, залишеться майно, яке знаходиться по вул. Вербовій №13 в м. Івано-Франківську, на добудову якого витрачав власні кошти.

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, свідка, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, судом встановлено.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 17.02.2003 року ОСОБА_3, що прож. в ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є дружиною ОСОБА_6, померлого 14.03.2002 року належить право власності на 1/2 частку в спільному майні, набутому подружжям за час шлюбу (а.с.50).

Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.02.2003 року ОСОБА_3 є власником 1/2 частки домоволодіння, що знаходиться в м. Івано-Франківську по вул. Вербова буд.13 на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 17.02.2003 року (а.с.51).

Спадкоємцями першої черги за законом згідно ст. 1261 ЦК України померлої 29.12.2010 року ОСОБА_3 є діти: ОСОБА_1 Васильович-син, ОСОБА_2 Василівни-донька та ОСОБА_4 Васильович-син.

Відповідно ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

26.03.2011 року ОСОБА_4 написав заяву про відмову від прийняття спадщини після померлої матері на користь позивача(а.с.14).

Відповідно до ч.1. ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

27.12.2012 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 видано відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме:

свідоцтво №3-2273 про право на спадщину видано ОСОБА_2 на 1/6 частину домоволодіння, ОСОБА_1 - 2/6 частини домоволодіння. Як вбачається з даного свідоцтва, спадщина на яку у вказаних частках видано це свідоцтво складається з 1/2 частини домоволодіння, що знаходиться в м. Івано-Франківську по вул. Вербова буд. №13 в т.ч. побудовано житловий будинок літ. Б згідно рішення Івано-Франківської міської ради №364 від 24.07.2008 року, але не здано в експлуатацію вартістю 662 705 грн. Крім того, зазначено, що дане майно належить ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності (а.с.6, 7);

свідоцтво №3-2275 про право на спадщину видано ОСОБА_2 на 1/6 частини земельної ділянки, ОСОБА_1 - 2/6 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0899 га, яка розташована на території м. Івано-Франківська по вул. Вербова №13 (а.с.10, 11);

свідоцтво №3-2277 про право на спадщину видано ОСОБА_2 на 1/3 частину земельної ділянки, ОСОБА_1 - 2/3 частини земельної ділянки для садівництва, площею 0,0872 га, яка розташована на території Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради (а.с.8, 9).

Позивач просить визнати побудований житловий будинок(не зданий в експлуатацію) в м. Івано-Франківську по вул. Вербова буд.13 таким, що не входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_3, посилаючись на те, що реконструкцію господарської будівлі під житлові приміщення з добудовою та надбудовою мансардного поверху на власній земельній ділянці на вул. Вербовій 13 у м. Івано-Франківську здійснював за власні кошти(виручені від продажу квартири) за усної згоди матері, оскільки, остання була інвалідом 2-ї групи та знаходилась на його утриманні.

Проте, як вбачається із спільної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про надання дозволу на реконструкцію житлового будинку з добудовою та надбудовою на власній земельній ділянці від 28.02.2008 року(а.с.52) та копії витягу із рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №364 від 24.07.2008 року про матеріали управління архітектури і містобудування виконавчого комітету міської ради ОСОБА_1, ОСОБА_3 дозволено реконструкцію власного житлового будинку з добудовою та надбудовою житлових і допоміжних приміщень на власній земельній ділянці по вул. Вербовій 13(а.с.31).

Згідно ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Згідно ч.1 ст. 190 ЦК Укрїни майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Отже, на відміну від об"єктів цивільних прав (речей, майна, майнових прав тощо) об"єктами спадщини за ЦК України 2003 року є права та обов"язки, в тому числі об"єкти цивільних прав, які належали особі на час смерті, право власності або права за договором, якщо ці права не пов"язані з особою спадкодавця.

Проте, що померлій 29.12.2010 року ОСОБА_3 належав побудований відповідно до рішення Івано-Франківської міської ради №364 від 24.07.2008 року та не зданий в експлуатацію житловий будинок літ."Б" свідчить свідоцтво №3-2273 про право на спадщину видане ОСОБА_2 та Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №487677 від 14.02.2013 року де у відомостях про складові частини обєкта нерухомого майна, що знаходиться в м. Івано-Франківську по вул. Вербова буд. №13 входить житловий будинок літ. А, житловий будинок літ. Б побудовано згідно рішення Івано-Франківської міської ради №364 від 24.07.2008 року, але не здано в експлуатацію (а.с.66, 67).

Отже, якщо об"єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов"язки.

Крім того, як вбачається із копії рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.03.2016 року, який не погодився з висновком суду першої інстанції про неможливість проводити поділ чи виділ будинку(літ.Б), який не зданий в експлуатацію, вартість житлового будинку літ. Б входить у вартість спадкового майна ОСОБА_2, відображена у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 12/11/14 від 15.05.2015 року (з виправленнями від 01.11.2015 року) і повинна була враховуватись при вирішенні спору про виділ 1/6 частини позивачки з майна, належного сторонам на праві спільної часткової власності в порядку спадкування. Висновок суду першої інстанції про неможливість урахування при виділі частки позивачки будинку(літ.Б) є помилковим.

У відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК Ураїни обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 10 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про про визнання побудованого житлового будинку в м.Івано-Франківську по вул. Вербова, буд.13, згідно рішення Івано-Франківської міської ради №364 від 24.07.2008 року, таким, що не входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 є не обгрунтованою та такою що не підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1268, 1276, 1296 ЦК України, листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/0-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання побудованого житлового будинку в м.Івано-Франківську по вул. Вербова, буд.13, згідно рішення Івано-Франківської міської ради №364 від 24.07.2008 року, таким, що не входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_3, стягнення судових витрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.