Справа № 495/9564/16-ц
УХВАЛА

про забезпечення позову

07.12.2016 м. Білгород - Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, а саме просить суд визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, посвідченим 22.01.2014 року ОСОБА_3 приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області за реєстром номером 199.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 надав заяву про забезпечення позову, а саме просить: вжити заходи забезпечення позову у вигляді арешту шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_2.

В обґрунтування вимог заяви позивач посилається на те, що відповідачу була видана довіреність від 26.12.2013 року, посвідчена ОСОБА_4 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим номером 3015, згідно якої ОСОБА_1 уповноважив відповідача купити вищевказану квартиру та оформити право власності на імя позивача. На виконання доручення позивач передав ОСОБА_2 гроші на придбання та оформлення її на імя останнього. Однак в жовтні 2016 року ОСОБА_2 відмовилась віддати документи на квартиру, повідомила, що квартира оформлена на неї згідно договору дарування, посвідченого 22.01.2014 року ОСОБА_3 приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області за реєстром номером 199.

Позивач вказує, що фактично між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу квартири, що підтверджується розпискою, згідно якої ОСОБА_1 передав ОСОБА_5 гроші у сумі 25 000 доларів США за продаж вищевказаної квартири.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову ускладнить виконання рішення суду щодо відновлення порушеного права власності ОСОБА_1 в майбутньому у звязку з тим, що під час розгляду справи відповідачем можуть бути вчинені дії направлені на відчуження вищевказаної квартири.

Дослідивши подане клопотання, матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, одним із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши подану позивачем заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, оскільки вид забезпечення позову не відповідає позовним вимогам.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів позову та матеріалів заяви про забезпечення позову позивачем не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призведе до порушення прав позивача.

По своїй суті забезпечення позову запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. В позовних вимогах позивача питання про визнання права власності на спірну квартиру не ставилося, а тому заявлений позивачем вид забезечення позову, жодним чином не вплине на можливість виконання рішення у разі задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: