провадження № 2/243/4544/2016
справа № 243/9340/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Ільяшевич О.В.,

при секретареві Куцик Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов'янськ, Донецької області) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Словянської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Словянської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку. В обґрунтування своїх вимог, зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла його мати ОСОБА_3. Після її смерті залишилася спадщина, в склад якої входить житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами і земельна ділянка площею 0,0539 га цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер НОМЕР_2, що розташовані по АДРЕСА_1. Зазначає, що 08 грудня 2015 року приватний нотаріус Словянського міського нотаріального округу Донецької області видала йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 35 і на ? частку земельної ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1, а 10 грудня 2015 року винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою відмовила йому у видачі Свідоцтва про право на спадщину по заповіту після померлої на ? частку земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що ця ? частка земельної ділянки зареєстрована на ім'я померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 батька ОСОБА_4, спадщину після якого в установлений строк і в установленому порядку ОСОБА_3 прийняла, про що їй 17 травня 2007 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом і нотаріусом внесено запис в Державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_3 від 27 лютого 2001 року, але за життя його мати не перереєструвала цю ? частку земельної ділянки на своє ім'я і рекомендувала звернутися до суду із заявою про визнання права власності в порядку спадкування на цю земельну ділянку. Просив визначити за ним в порядку спадкування за заповітом право власності: на ? частку земельної ділянки, місце розташування якої АДРЕСА_1, площею 0,0539 га цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_2, право власності на яку належало на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4 виданого на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № НОМЕР_5 від 27 лютого 2001 року.

Позивач ОСОБА_1., будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розгляд справи проводити за його відсутності, за участю його представника адвоката Винник З.Г.

Представник позивача Винник З.Г. в судовому засіданні надала пояснення які є аналогічно викладеними в позовній заяві. Просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Словянської міської ради, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не з'явився, на адресу суду надано заяву з проханням розгляд справи проводити без участі представника Ради, рішення винести на розсуд суду з урахуванням наявних у справі матеріалів.(а.с. 54)

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, 946 року народження перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 1966 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_6 (а.с. 45)

Позивач ОСОБА_1 доводився сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження позивача, серії НОМЕР_8.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4. - помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії: НОМЕР_7 (а.с. 6).

Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, зокрема на ? частки житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будовами та спорудами АДРЕСА_1, належного ОСОБА_4 на підставі Договору дарування, посвідченого Першою слов'янською державною нотаріальною конторою 16.07.1981 року, за реєстровим № С- 3926, зареєстрованого в Словянському БТІ 20 липня 1981 року за реєстровим номером 11695/33, реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 18315318, а також на ? частки земельної ділянки, розташованої на АДРЕСА_1 загальною площею 0,0539 га, переданої для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, належної ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4, виданого Словянською міською радою 27 лютого 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_5. (а.с. 16)

Наведене стверджується також наданими на запит суду матеріалами спадкової справи № 1236/2006 заведеної ІНФОРМАЦІЯ_7 до майна ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7, та зареєстрованої у реєстрі за №1-П-887. Згідно із відомостями спадкової справи, після смерті ОСОБА_4, спадщину на вищевказане майно прийняла його дружина ОСОБА_3 В спадковій справі міститься заява ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 сина подружжя ОСОБА_7, який відмовляється від належної йому частки спадкового майна, яке залишилося після смерті його батька - ОСОБА_4 на користь дружини померлого ОСОБА_3 А також заява ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 сина, подружжя ОСОБА_1, який відмовляється від належної йому частки спадкового майна, яке залишилося після смерті його батька - ОСОБА_4 на користь дружини померлого ОСОБА_3 ( а.с.31-52)

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла мати позивача ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_9 (а.с. 5)

Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08 грудня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № -3055, вбачається, що приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області, посвідчено, що на підставі заповіту, посвідченого 17 травня 2007 року Першою Словянською державною нотаріальною конторою Донецької області за реєстровим № 2-1993, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, є її син - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, спадщина на яку видане вказане свідоцтво, складається із житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами АДРЕСА_1, належного ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого Першою Словянською державною нотаріальною конторою 16 липня 1981 року за реєстровим № С - 3926, зареєстрованого в Словянському бюро технічної інвентаризації 20 липня 1981 року, записано в реєстрову книгу за № 11695/33; свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою слов'янською державною нотаріальною конторою Донецької області 17 травня 2007 року за реєстровим № 2-2002, зареєстрованого в КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов'янська 01 червня 2007 року, номер запису: 11695 в книзі: 69а-150 . У вказаному Свідоцтві також зазначено, що на приватизованій земельній ділянці знаходиться один житловий будинок, позначений в плані літерою А-1, житловою площею - 37,7 кв. м., загальною площею - 59,4 кв. м. та наступні споруди: сарай- Б; сарай-В;колодязь-№ 1; огорожа-№2-3(а.с. 7,8,9)

З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08 грудня 2015 року зареєстрованого в реєстрі за № -3055 вбачається, що приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області, посвідчено, що на підставі заповіту , посвідченого 17 травня 2007 року Першою слов'янською державною нотаріальною конторою Донецької області за реєстровим № 2-1993, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, є її син - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, спадщина на яку видане вказане свідоцтво , складається з ? частки земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, розміром 0,05396

10 грудня 2015 року до приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу Орлової Л.О. звернулася ОСОБА_10, яка діє за довіреністю від імені ОСОБА_1 із заявою про видачу її довірителю свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку земельної ділянки АДРЕСА_1

Постановою приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу Донецької області Орловою Л.О. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку земельної ділянки розташованої по АДРЕСА_1, оскільки в наданих документах відсутній документ на вказану земельну ділянку перереєстровано на ім'я ОСОБА_3.

Наведене стверджується також наданими на запит суду матеріалами спадкової справи №31 заведеної 17 березня 2015 року до майна ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, та зареєстрованої у реєстрі за № 57230612. Згідно із відомостями спадкової справи, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 не має.

Частина 1 ст. 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно із ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦПК України, визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті у зв'язку з чим, на даний час, неможливо оформити право власності на спірний житловий будинок належний померлій, що дало б можливість позивачам отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця.

За роз'ясненнями, викладеними у п.3.1 Листа ВССУ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» видно:

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК.

За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно із роз'ясненнями Постанови Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

При цьому, згідно із роз'ясненнями, викладеними у п.6 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна.

При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов'язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності.

Відповідно норм ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на спадщину.

Відповідно ч. 1 п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника та ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК).

Наведена позиція викладена у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24 - 753/0/4-14 від 16 травня 2013 року.

Як встановлено у судовому засіданні і видно із матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4., як особа, яка мала право на обов'язкову частку у спадщині, однак право на спадщину не оформила, та право власності на спадщину не зареєструвала. Позивач - як спадкоємець першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, позбавлений можливості оформити належне йому право власності на 1/2 частку земельної ділянки спадкування за заповітом після смерті своєї матері відповідно вимог закону з тих підстав, що реєстрація права власності на вказану частку за спадкодавцем ОСОБА_3 відсутня, а остання померла. Судом також встановлено, що інших спадкоємців, які б претендували на спірну частку квартири немає.

З огляду на викладене, аналізуючи норми законодавства та враховуючи роз'яснення ВССУ, суд приходить до висновку, що спірна ? частка земельної ділянки за життя належала ОСОБА_3 як спадкоємиці після смерті ОСОБА_4 отже увійшла до складу спадщини після її смерті. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , який прийняв спадщину. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,10,60,209,212,213,214,215 ЦПК України, ст.ст. 15,16,25,328, 373, 374, 392, 1216- 1218, 1220, 1221, 1222, 1223,ч.1ст.1225, ч.3 ст.1268, ст. 1269, ч.1 ст. 1270 Цивільного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Словянської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем міста Словянська Донецької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ІПН НОМЕР_1, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Слов'янську Донецької області, право власності на ? частку земельної ділянки площею 0,0539 га цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_2 яка розташована по АДРЕСА_1

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 28 грудня 2016 року.

Головуючий - суддя: О.В. Ільяшевич