Справа № 502/2503/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Тюміна О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

за участю : позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, які приймали участь в режимі відеоконференції , представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_4

про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ :

Справа розглядалась після скасування заочного рішення Кілійського районного суду Одеської області від 18 січня 2016 року.

19 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області із позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення боргу , який уточнив шляхом подання уточненої позовної заяви , та остаточно просить стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 2928 доларів США у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на час винесення рішення, в тому числі 2800 доларів США боргу а також 182 долара США відсотків за невиконання грошових зобовязань. (а.с. 3 , 96).

Підтримуючи позов , позивач та представник зазначають , що 29.04.2013 року позивач продав відповідачу належний йому автомобіль «Хюндай соната», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1. Позивач та відповідач узгодили ціну купівлі продажу в 16.000 доларів США. 10.000 доларів США відповідач одразу сплатив позивачу , а залишок суми , еквівалентну 4600 доларів США , відповідач зобовязався сплатити частками до 31 грудня 2013 року. Про зобовязання сплатити зазначену суму відповідач написав розписку із зобовязанням сплатити гроші до 31.12.2013 року. Однак до теперішнього часу відповідач свої зобовязання не виконав в повному обсязі та залишився винен кошти в розмірі 2800 доларів США.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що між сторонами договір купівлі продажу транспортного засобу не укладався і відповідач не має ніяких грошових зобовязань перед позивачем. Позивач ОСОБА_1 тільки видав відповідачу ОСОБА_4 довіреність на право розпорядження належним йому транспортним засобом , що не є договором купівлі продажу транспортного засобу. Розписка від імені ОСОБА_4, датована 29.04.2013 року, фотокопія якої надана позивачем, написана не ним особисто, а ненадання суду стороною позивача оригіналу розписки позбавляє відповідача можливості доводити те , що підпис виконано не відповідачем.

Заслухавши пояснення сторін , дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивачем надана фотокопія розписки від імені ОСОБА_4 про те , що він зобовязався до 31.12.2013 року виплатити 4600 доларів США ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу за придбаний ним автомобіль «Хюндай соната», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, першу частину грошей в розмірі 10.000 доларів США передав у присутності свідка ОСОБА_5.

Погашення боргу : 1-10 серпня 1600 у.є. 1-10 жовтня 1500 у.е. 15-25 грудня 1500 у.є.

Розписка складена у присутності двох свідків : ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Нижче зазначеного рукописного тексту є напис «29.04.2013 року ОСОБА_4» та підпис. (а.с. 9)

Свідок ОСОБА_7 показав, що він був свідком того, як ОСОБА_1 та ОСОБА_4 домовлялися про купівлю продаж належного ОСОБА_1 автомобіля , при чому ОСОБА_4 сплатив ОСОБА_1 10 тис. доларів США і зобовязався сплатити ще 4600 доларів США. Про зазначене присутньою жінкою на імя ОСОБА_8 була написана розписка.

Свідок ОСОБА_8 показала, що 29.04.2013 року вона була присутня при тому , коли ОСОБА_1 та ОСОБА_4 домовлялися про купівлю - продаж автомобіля, а також вона написала він імені ОСОБА_4 розписку про те , що він зобовязався сплатити залишок боргу в сумі 4.600 доларів США, яку потім підписав сам ОСОБА_4

29.04.2013 року ОСОБА_1 на підставі усного договору, укладеного з ОСОБА_4 , видана нотаріально посвідчена довіреність, якою він уповноважив ОСОБА_4 розпоряджатися з правом продажу при умові сплати податку на доходи фізичних осіб від мого імені, міни,, перереєструвати , в необхідних випадках, у встановленому порядку, здачі в оренду , передачі в позику , застави з забезпечення виконання своїх зобовязань та на правах майнового поручителя за будь яку особу перед будь якими фізичними та юридичними особами , страхування, належним мені на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ ВНС 186746 , виданого РЕМ № 2 при УДАЇ ГУМВС України в Одеській області 09.12.2008 року, легковим автомобілем марки HYUNDAI SONATA , випуску 2008 року , реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрованого РЕВ № 2 при УДАШ УМВС України в Одеській області 09.12.2008 року , а також представляти його інтереси в усіх установах та організаціях, у тому числі в органах ДАІ , СТО, штраф майданчиках , страхових компаніях з усіх без винятку питань , повязаних з експлуатацією та відчуженням або заставою вищевказаного ТЗ , у тому числі зняття та постановки на облік в органах ДАІ , його переобладнанням , отримання тимчасового реєстраційного талону та страхування. (а.с. 10)

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та зобовязань зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 202 правочином є дія особи , спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно вимог ч.4 ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини , які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком право чинів , які підлягають нотаріальному посвідченню , та (або) державній реєстрації , а також правочинів , для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Положення ст. 208 ЦК України зобовязують вчиняти у письмовій формі правочини фізичних осіб між собою на суму , що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян , крім правочинів , передбачених ч.1 ст.206 цього Кодексу (правочини, які можуть вчинятися усно) .

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови , які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі умови , щодо яких за заявою хоча , однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона ( продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) , а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено дослідженими судом в судовому засіданні доказами, сторонами не укладався договір купівлі - продажу автотранспортного засобу, оскільки договір купівлі продажу в письмовій формі, яка є обовязковою, суду не надано.

Надана стороною позивача розписка не є договором купівлі продажу , оскільки не підписана обома сторонами , в ній не зазначено, що одна сторона передає, або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні , в звязку з чим вона не є підставою припинення права власності ОСОБА_1 та переходу права власності до ОСОБА_4 В розписці також відсутнє зазначення про досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору купівлі продажу , не зазначені ідентифікуючи ознаки предмету договору , не зазначена наявність та підстави права власності ОСОБА_1 на транспортний засіб.

Таким чином , судом встановлена безпідставність твердження позивача про укладення договору купівлі продажу, в звязку з чим відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є неукладеним , і тому не може створювати будь яких зобовязань сторін а також та права вимоги виконання зобовязання.

Крім того, згідно наданої позивачем копії нотаріально посвідченої довіреності, він уповноважив відповідача розпоряджатися, користуватися автомобілем , який є та залишається його приватної власністю, що свідчить про відсутність наміру сторін на зміну існуючих та створення нових правовідносин.

Таким чином судом встановлена відсутність підстав для задоволення позову.

Заходи забезпечення позов - арешт , накладений на автомобіль , належить скасувати.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ:

Позов залишити без задоволення.

Засіб забезпечення позову у вигляді накладеного арешту на автотранспортний засіб марки «ХЮНДАЙ СОНАТА», державний номер НОМЕР_2, 2008 року випуску, скасувати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_9