Провадження № 2/359/1793/2016
Справа № 359/5047/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді Муранової-Лесів І.В..

при секретарі Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради Київської області, виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області, третя особа - орган опіки та піклування - Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

21.06.2016 ОСОБА_1 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеною позовною заявою, в якій просить суд: визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 (а.с.2-4).

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Вона є квартиронаймачем зазначеної квартири, та не неї оформлений особовий рахунок. Крім позивача в квартирі зареєстровано місце проживання її племінників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які з 18.07.2013 року в квартирі не проживають, так як були усиновлені. В зв'язку з тим, що квартира не приватизована і знаходиться в комунальній власності, позивач вважає, що відповідачем є Бориспільська міська рада, за згодою та за участю служби у справах дітей якої відбувалось усиновлення дітей, які, після проведення усиновлення були зобов'язані зняти їх з реєстрації. Позивач зазначає, що з 18.07.2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за вказаною в позовній заяві адресою не проживають та не з'являються, та втратили право на користування квартирою внаслідок їх відсутності та зміни місця проживання у зв'язку з усиновленням. Позивач стверджує, що через цю обставину, в неї виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються на них, чим об'єктивно порушуються її права. За аналогією закону, вона вважає правомірним застосовувати ч.2ст.107 ЖК УРСР, якою передбачено, що у разі вибуття наймача або членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення (в даному випадку-право користування житловим приміщенням) вважається розірваним з дня вибуття.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, вважає, що, оскільки діти були усиновленні, їх усиновлювачі були зобов'язанні зареєструвати їх нове місце проживання, а отже є усі підстави вважати, що вони вибули на постійне місце проживання до іншого населеного пункту за місцем проживання своїх нових батьків, і ст.71 ЖК УРСР не передбачає, що в такому випадку за відсутніми дітьми зберігається жиле приміщення, в якому вони не проживають.

Представник відповідача Бориспільської міської ради проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що за малолітніми дітьми відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.71 ЖК УРСР зберігається житлове приміщення, з якого вони вибули до їх повноліття.

Представник залученого до участі у справі в якості співвідповідача Виконавчого комітету Бориспільської міської ради, як органу опіки та піклування, проти позову заперечувала, посилаючись на те, що діти були усиновлені, але не мають бути позбавлені права на раніше займане житлове приміщення та участь у його приватизації.

Ухвалою суду від 11.08.2016 року до участі у справі в якості третьої особи органу опіки та піклування - Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, з метою доведення до відома усиновлювачів малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про розгляд справи Бориспільським міськрайонним судом.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, в судове засідання не з'явився. Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області направила до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності з проханням вирішити справу у відповідності до вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали даної справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

.

Згідно з довідкою, виданою Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна контора №1» №786 від 13.05.2016, позивач ОСОБА_1, 1969 року народження, зареєстрована та є наймачем особового рахунку за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.8).

За змістом вказаної довідки особовий рахунок переведений рішенням виконкому Бориспільської міської ради №516 від 05.10.2015 року.

Так, дослідженням вищезазначеного рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради №516 від 05.10.2015 року (а.с.7) встановлено, що, розглянувши заяву ОСОБА_1 від 04.09.2015 та відповідно до статей 103,106 Житлового кодексу України, виконавчий комітет міської ради вирішив: у зв'язку зі смертю квартиронаймача ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, особовий рахунок АДРЕСА_1 перевести на ім'я громадянки ОСОБА_1, яка зареєстрована за вищевказаною адресою.

При цьому в рішенні зазначено, що житлова площа квартири складає 39,4 кв.м, зареєстровано 3 (три ) особи.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована у вказаній квартири АДРЕСА_1 з 18.07.2014 року, що підтверджується даними її паспорта НОМЕР_1, виданого 22.10.2014 року Бориспільським РВ УДМС України в Київській області, копія якого долучена до позовної заяви (а.с.5-6), а також довідкою, виданою Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна контора №1» від 26.05.2016 року за №6129 (а.с.9).

Також встановлено, що у вищевказаній квартирі від свого народження зареєстровані та проживали малолітні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, дата реєстрації у квартирі - 30.11.2010, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дата реєстрації у квартирі - 05.02.2013 року (а.с.9).

Згідно з інформацією, викладеною в листі Служби у справах дітей та сім'ї Бориспільської міської ради від 23.03.2016 року №01-12-187, адресованому начальнику Бориспільської філії по експлуатації газового господарства «Київоблгаз» малолітні діти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дата реєстрації у квартирі - 30.11.2010, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 18.07.2013 року на проживають за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з їх усиновленням.

Як вбачається зі змісту рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2013 року (а.с.11) та, як визнано сторонами зазначеним рішенням суду було задоволено позов органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та позбавлено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 батьківських прав відносно їх малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до вимог ч.1 ст.247 Сімейного кодексу України, дитина - сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, над якою встановлено опіку, має право на збереження права користування житлом, в якому вона проживала до встановлення опіки та піклування.

За змістом ч.1, 4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає права на успадкування їх майна.

Суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Відповідно до ч.2, 3 ст.18 Закону діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Сторонами не оспорюється той факт, що квартира АДРЕСА_1 віднесена до житлового фонду Бориспільської міської ради, на даний час не приватизована, а отже є комунальною власністю територіальної громади міста Бориспіль.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЖК УРСР державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

За змістом ст.15 ЖК УРСР виконавчі комітети міських рад здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду (частина перша статті 30); здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад (частина перша статті 18); приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради (стаття 51), затверджують спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації про надання жилих приміщень у будинках відомчого житлового фонду (стаття 52); видають ордери на жилі приміщення (частина перша статті 58, частина перша статті 122, частина друга статті 141); видають охоронні свідоцтва (броню) на жилі приміщення (стаття 75) та інше.

Ч.2 ст.107 ЖК УРСР, на яку посилається позивач, передбачено, що, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Водночас за змістом ч.1 ст.72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Ч.2 цієї статті передбачено: якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Крім того, як передбачено п. ч.3 цієї статті жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках, зокрема: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім'ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях.

Таким чином, законодавець передбачив, що за дітьми, позбавленими батьківського піклування зберігається право на жиле приміщення на час їх відсутності, або до досягнення ними повноліття, а також передбачено, що строк, протягом якого у разі відсутності наймача або членів його сім'ї зберігається право на жиле приміщення може бути продовжений наймодавцем, а у разі спору судом.

Встановлено, що спір між наймодавцем Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради та відсутніми малолітніми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з приводу продовження строку, протягом якого зберігаються їх право на користування житлом відсутній, ані виконавчий комітет Бориспільської міської ради, як розпорядник житлового фонду, ані Бориспільська міська рада, як уповноважений власником орган, не оспорюють право малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, куди після їх усиновлення була вселена позивач.

Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження того, внаслідок того, що в займаному позивачем жилому приміщенні зареєстрованими значаться малолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порушені права позивача, суду надано не було.

Доводи щодо сплати позивачем надмірних комунальних платежів, суд вважає недоведеними і необґрунтованими, оскільки нарахування комунальних платежів здійснюється відповідно до їх фактичному споживанню та площі житлового приміщення.

Відсутні також підстави стверджувати, що малолітні вибули до іншого населеного пункту, в інше жиле приміщення на постійне місце проживання, оскільки за відсутності спору з наймодавцем та з урахуванням вищенаведених положень п.3 ч.3 ст.71 ЖК УРСР та ст.ст.17,18 Закону України «Про охорону дитинства», вони мають право на повернення до раніше займаного ними жилого приміщення до досягнення ними повноліття.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позов є необґрунтованим та недоведеним, в зв'язку з чим задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України в зв'язку з відмовою в позові, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.10, 11, 56, 60,61, 88, 169, 209, 212, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради Київської області, виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області, третя особа - орган опіки та піклування - Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.В.Муранова-Лесів