ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/7674/15-ц
Провадження № 2-во/362/72/16
У Х В А Л А

14.11.2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Медведєв К.В.,

за участі секретаря Шевченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення позики,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2016 року у цивільній справі №362/7674/15 позов задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 (Київська обл., Васильківський район, смт. Калинівка, вул. Короленка, 34) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) заборгованість в сумі 26462,25 грн. за договором позики та судовий збір в сумі 315,16 грн. В задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Заявник просить суд виправити помилку у виконавчому листі в частині зазначення паспортних даних боржника та додати до тексту виконавчого листа відомості, які раніше до нього не включалися ідентифікаційний код боржника.

При цьому заява мотивована тим, що зазначена помилка (відсутність ідентифікаційного коду боржника у виконавчому листі) унеможливлює виконання судового рішення.

В судовому засіданні заявниця заяву підтримала.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.

Заявник в заяві про виправлення помилки фактично просить суд виправити описку в зазначенні паспортних даних боржника та внести відомості на підставі інформації отриманої заявником після ухвалення судом рішення у цій справі.

Отже, інформація, в частині паспортних даних боржника, є помилкою, яка підлягає виправленню.

Щодо додаткового зазначення ідентифікаційного коду боржника, який заявниця просить додати до тексту виконавчого листа, то відсутність вказаного ідентифікаційного коду боржника, не є «помилкою» в розумінні процесуального закону.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються, зокрема, індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Виходячи з норми ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіхсуб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Отже, в силу ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України державний виконавець, як субєкт владних повноважень, що застосовує у своїй діяльності п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» зобовязаний дотримуватися згаданого рішення Верховного Суду України.

Отже, державний виконавець не має права відмовити у відкритті виконавчого провадження за відсутності у виконавчому документі ідентифікаційного номеру боржника, та вправі одержувати інформацію, у тому числі й конфіденційну, необхідну для виконання судового рішення.

У зв'язку з вищезазначеним, суд приходить до висновку, що заява про виправлення помилки у виконавчому листі є обґрунтованою лише в частині зазначення паспортних даних боржника. В іншій частині заява є необґрунтованою, оскільки «помилок» судом допущено не було і у суду на час розгляду справи і ухвалення рішення була відсутня інформації про ідентифікаційний код відповідача, а внесення до виконавчого листа відомостей які були відсутні у суду на час ухвалення рішення процесуальним законом не передбачено.

Керуючись ст.369 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

Виправити помилку у виконавчому листі виданому 05.04.2016 року у справі № 362/7674/15-ц провадження № 2/362/453/16, а саме в частині паспортних даних боржника слід читати: Паспорт серія СМ№253669, виданий Києво-Святошинським РОГУ МВД України в Київській області 31.05.2000 року.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя