Дата документу 14.07.2016
Справа №320/3293/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" липня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Сметаніної А.В.,
при секретарі Горбань Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого за довіреністю діє представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 9 000,00 гривень за договором позики, а також понесені судові витрати в сумі 551,20 гривень, зазначивши, що 25 березня 2016 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за яким він передав відповідачу грошові кошти в розмірі 9000,00 гривень, а відповідач зобовязався повернути указані грошові кошти у строк, передбачений договором. На підтвердження укладення вказаного вище договору та його умов, відповідачем було надано розписку про одержання ним грошових коштів, а також встановлено кінцевий термін їх повернення до 31 березня 2016 року. На даний час кошти не повернуті, у звязку з чим він змушений звернутись до суду з відповідним позовом.
Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Також до заяви надав оригінал розписки.
Відповідач в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання та за місцем проживання, зазначеним в позовні заяві. На адресу суду повернулись рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень та конверти з судовими повістками, направлених відповідачеві за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання та за місцем проживання, зазначеним в позовні заяві, на яких мається відмітка поштового відділення про повернення: «у звязку з закінченням терміну зберігання».
Відповідно до п.4 ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на імя голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не зявився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Судом встановлено, що 25 березня 2016 року ОСОБА_3 на імя ОСОБА_1 була надана розписка про отримання ним від ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 9 000,00 гривень, яку він зобовязується повернути в повному обсязі протягом тижня, але не пізніше 31.03.2016 року.
Вказані факти підтверджені розпискою ОСОБА_3 від 25 березня 2016 року (а.с.7), оригінал якої було надано представником позивач до матеріалів справи.
Таким чином, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики. Згідно умов укладеного договору останньою датою повернення вищевказаних коштів є 31 березня 2016 року.
Відповідно до Постанови Верховного Суду України у справі № 6-63-цс 13 від 18 вересня 2013 року письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Отже, факт написання відповідачем власноручної розписки, оригінал якої знаходиться у позивача, є підтвердженням отримання відповідачем грошової суми, вказаної в розписці та за умовами ст. 545 ЦК України вказує на відсутність виконання грошового зобовязання відповідачем в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що у визначений договором строк грошові кошти позивачу повернуті так і не були, відповідач умови договору не виконав, що свідчить про порушення відповідачем взятих на себе зобовязань за договором позики, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 9 000,00 гривень.
Крім того, у звязку зі звернення до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 гривень, а тому відповідно до ст.88 ЦПК України вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.525, 526, 530, 545, 610, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 57, 59, 77, 107, 197, 208, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, в інтересах якого за довіреністю діє представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, суму заборгованості за договором позики від 25 березня 2016 року у розмірі 9 000 (девять тисяч) гривень 00 копійок, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок, а всього: 9 551 (девять тисяч пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: А.В.Сметаніна