Справа № 202/6031/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 грудня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі :судді- Бєльченко Л.А.

при секретарі Скляр А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про визнання незаконним, скасування рішення та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, зазначаючи, що 14.12.2008 року ним укладено з ПАТ «УкрСиббанк» договір споживчого кредиту № 0 та іпотечний договір № 0/1, згідно якого на забезпечення виконання основного зобовязання він передав іпотекодержателю квартиру АДРЕСА_1.

На початку 2016 року з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 56894355 від 07.04.2016 року йому стало відомо, що 18.12.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 27248198 від 18.12.2015 року з внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію права власності на належну йому квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект».

Вказане рішення він вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки умовами договору іпотеки № 0/1 від 14.12.2007 року не передбачено можливість прийняття рішення нотаріусом щодо позбавлення права власності на квартиру за іпотекодержателем без укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Тому позивач просив суд визнати дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект» незаконними, неправомірними та протиправними; визнати незаконним, неправомірним та протиправним рішення нотаріуса від 18.12.2015 року індексний номер 27248198 про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за ТОВ «Кей-Колект»; визнати за ним право власності на вказану квартиру.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та представник відповідача ТОВ «Кей-Колект» в судове засідання двічі поспіль не з'явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Представник третьої особи, ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Із письмових пояснень, наданих на адресу суду, убачається, що ПАТ «УкрСиббанк» відповідно до договору факторингу, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» від 13.02.2012 року, відступив останньому право вимоги за договором іпотеки № 0/1, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк». ПАТ «УкрСиббанк» не є стороною кредитного договору та договору іпотеки, тому ТОВ «Кей-Колект» самостійно та на свій розсуд розпоряджається правами сторони за кредитним договором та договором іпотеки, а рішення суду в цій справі не буде порушувати інтереси ПАТ «УкрСиббанк» (а.с. 137, 157).

За таких обставин суд вважає можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу заочно, відповідно до статті 224 ЦПК України на підставі наявних доказів.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.12.2008 року між позивачем та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір споживчого кредиту № 0 та іпотечний договір № 0/1, згідно якого на забезпечення виконання основного зобовязання позивач передав іпотекодержателю квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 15-16).

14.12.2007 року між позивачем на ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 був укладений договір купівлі-продажу зазначеної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (а.с. 10, 11). Право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано 06.11.2009 року.

Судом встановлено, що 18.12.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 27248198 від 18.12.2015 року з внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за відповідачем ТОВ «Кей-Колект» (а.с. 12).

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що правовідносини повязані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року в редакції на час виникнення спірних реєстраційних дій.

Згідно частини 1 статті 2 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації, відповідно до частини 4 статті 15 цього Закону, підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно частини 1 та 3 статті 36 цього Закону сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження і іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання.

Як убачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 56894355 від 07.04.2016 року,як підставу виникнення права власності на належну позивачеві квартиру АДРЕСА_1, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 зазначає договір іпотеки, серія та номер 4273, виданий 14.12.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (а.с. 12).

Як встановлено судом, договір іпотеки № 0/1 від 14.12.2007 року не містить застереження про можливість прийняття рішення нотаріусом щодо визнання права власності на квартиру за іпотекодержателем в позасудовому порядку без додаткового укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку», обовязковість укладення якого сторонами договору погоджено в договорі іпотеки. Окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя одночасно з укладанням договору іпотеки або після цього позивачем не укладався.

З наведеного убачається, що у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 були відсутні правові підстави для реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та вважає можливим визнати дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо проведення державної реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за ТОВ «Кей-Колект», протиправними; скасувати вказане рішення та визнати за позивачем право власності на вказану квартиру з метою відновлення його права на державну реєстрацію за ним права власності.

Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1488, 09 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58,60,88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо проведення державної реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна квартиру загальною площею 74,2 кв.м., житловою площею 47,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», протиправними.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.12.2015 року, індексний номер 27248198, яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру загальною площею 74,2 кв.м., житловою площею 47,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», .

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на квартиру загальною площею 74,2 кв.м., житловою площею 47,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3.

Стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн.. 09 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції.

ОСОБА_9