Справа № 522/338/16-ц
Провадження № 2/522/56/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі Шеян І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, ОСОБА_3 про припинення права власності та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в подальшому уточнивши його, до ОСОБА_2, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, ОСОБА_3 про припинення права власності та визнання права власності, посилаючись на те, що 20 липня 2007 року між ним та ОСОБА_2 були укладені договори купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1; нежилих приміщень №6 в будинку №6-б по вул. Бєлінського в м. Одесі; гаражу №26 в будинку №6-б по вул. Бєлінського в м. Одесі.

Також позивач зазначив, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2012 року вищевказані договори купівлі-продажу були визнані недійсними, а 16 лютого 2012 року він повернув ОСОБА_2 у повному обсязі грошові кошти у розмірі 148 575, 00 грн. Тому, позивач просить припинити право власності ОСОБА_2 на вищевказане майно, та визнати за ним право власності.

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив їх задовольнити.

ОСОБА_2 у судовому засідання позовні вимоги ОСОБА_1 визнала у повному обсязі. На останнє судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

ОСОБА_3 до суду не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Представник Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, повно і всебічно зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що 20 липня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були укладені договори купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1; нежилих приміщень №6 в будинку №6-б по вул. Бєлінського в м. Одесі; гаражу №26 в будинку №6-б по вул. Бєлінського в м. Одесі.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2012 року, що набрало чинності, вищевказані договори купівлі-продажу були визнані недійсними.

В подальшому, 16 лютого 2012 року ОСОБА_1 повернув ОСОБА_2 у повному обсязі грошові кошти у розмірі 148 575, 00 грн., про що свідчить відповідна нотаріально посвідчена заява, підписана відповідачкою власноручно. У судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердила той факт, що вищевказані кошти були виплачені їй позивачем.

Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У звязку з вищевикладеним, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про припинення права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 151, 3 кв. м.; на нежилі приміщення №6 в будинку №6-б по вул. Бєлінського в м. Одесі, загальною площею 31, 7 кв. м.; на гараж №26 в будинку №6-б по вул. Бєлінського в м. Одесі, загальною площею 29, 5 кв. м., та визнання за ним права власності на вищевказане майно.

На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. ст. 15, 16, 216, 328, 392 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 73, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, ОСОБА_3 про припинення права власності та визнання права власності, - задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 151, 3 кв. м.; на нежилі приміщення №6 в будинку №6-б по вул. Бєлінського в м. Одесі, загальною площею 31, 7 кв. м.; на гараж №26 в будинку №6-б по вул. Бєлінського в м. Одесі, загальною площею 29, 5 кв. м.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 151, 3 кв. м.; на нежилі приміщення №6 в будинку №6-б по вул. Бєлінського в м. Одесі, загальною площею 31, 7 кв. м.; на гараж №26 в будинку №6-б по вул. Бєлінського в м. Одесі, загальною площею 29, 5 кв. м.

Рішення суду після набрання ним законної сили є підставою для реєстрації в Управлінні державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради власності за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_1; на нежилі приміщення №6 в будинку №6-б по вул. Бєлінського в м. Одесі; на гараж №26 в будинку №6-б по вул. Бєлінського в м. Одесі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Свячена Ю.Б.