Ухвала

іменем україни

13 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Селянського (фермерського) господарства «Покоси» про стягнення невиплаченої заробітної плати,

за касаційною скаргою Селянського (фермерського) господарства «Покоси», подану головою ОСОБА_5, на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 15 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 20 квітня 2016 року,

вс т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Селянського (фермерського) господарства «Покоси» про стягнення невиплаченої заробітної плати.

Посилалася на те, що з 01 квітня 2002 року працювала у Селянському (фермерському) господарстві «Покоси» (далі - СФГ «Покоси») на посаді агронома, виконувала й інші роботи. Договір про прийняття її на роботу укладався, однак не зберігся у зв'язку із пожежею в її будинку. Записи у трудовій книжці, відомостях, табелі робочого часу внесено нею (позивачем) за погодженням із ОСОБА_6 (її колишнім чоловіком), як головою СФГ «Покоси». Заробітна плата їй виплачувалась несвоєчасно. За період роботи по 2006 рік стягнуто з відповідача заробітну плату за рішенням суду та поновлено на посаді агронома у СФГ «Покоси» із 04 жовтня 2005 року. В подальшому заробітну плату відповідач не виплачував, у зв'язку із чим за період із 2007 року по 2011 року виникла заборгованість. Із врахуванням збільшення розміру позовних вимог, позивач, просила стягнути на її користь із відповідача заборгованість за вказаний період в сумі 40 899 грн.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 15 березня 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто із СФГ «Покоси» на користь ОСОБА_4 заборгованість із заробітної плати за період із січня 2007 року по грудень 2011 року в сумі 40 899 грн. Вирішено питання про розподіл судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 20 квітня 2016 року рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 15 березня 2016 року залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі голова СФГ «Покоси» ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції виходив із доведеності позовних вимог, підтвердження їх належними доказами, а також враховуючи наявність судових рішень, в яких встановлено факт роботи позивачки у відповідача та які набрали законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК Українисторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до правил ч. 3 ст. 10 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно записів у трудовій книжці, ОСОБА_4 прийнята на роботу до СФГ «Покоси» 01 квітня 2002 року на посаду агронома на підставі наказу № 1-К від 01 квітня 2002 року (а. с. 4).

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Рівненської області від 16 листопада 2006 року поновлено ОСОБА_4 на посаді агронома в СФГ «Покоси» із 04 жовтня 2005 року.

Відповідно до цього рішення, судом було встановлено, що ОСОБА_4 працювала на посаді агронома в СФГ «Покоси» та була звільнена із займаної посади згідно наказу № 4-к від 04 жовтня 2005 року. Зазначене рішення суду вступило в закону силу, і на його виконання видано виконавчий лист.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 23 січня 2007 року задоволено позов ОСОБА_4 до СФГ «Покоси» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Зазначене рішення суду вступило в закону силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 КЗпП України основним документом про трудову діяльність працівника є трудова книжка.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що від часу ухвалення вищезазначених судових рішень будь-яких наказів про припинення трудових відносин між сторонами відповідачем не приймалось, і відповідних записів про звільнення позивачки у трудовій книжці не зазначено.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у відомостях Управління Пенсійного фонду України у Рівненському районі Рівненської області від 09 червня 2015 року № 3570/02, за період 2007-2011 pоку СФГ «Покоси» - сплачувались суми страхових внесків щодо застрахованої особи - ОСОБА_4 (а. с. 7-8).

Згідно розрахунку проіндексованої заробітної плати, загальна сума заборгованості СФГ «Покоси» перед ОСОБА_4 за період із січня 2007 року по грудень 2011 року становить 40 899 грн (а. с. 20-21).

Виходячи з вищевикладеного, суд першої інстанції з яким погодився суд апеляційної інстанції дійшли правильного висновку про доведеність факту роботи позивачки у відповідача в період з січня 2007 по грудень 2011 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати за період із січня 2007 року по грудень 2011 року в сумі 40 899 грн, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими, а доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права чи неправильно застосовано норми матеріального права.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 15 березня 2016 року та ухвали апеляційного суду Рівненської області від 20 квітня 2016 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані, а доводи касаційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Покоси», подану головою ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 15 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 20 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

І.М.Завгородня

О.М.Ситнік