АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Поливач Л.Д., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2016 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_4 про розкриття Національним банком України інформації, яка містить банківську таємницю відносно Публічного акціонерного товариства «Реал Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтинг Системз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнський промисловий союз».

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про розкриття Національним банком України інформації, яка містить банківську таємницю відносно Публічного акціонерного товариства «Реал Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтинг Системз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнський промисловий союз».

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2016 року провадження за заявою ОСОБА_4 про розкриття Національним банком України інформації, яка містить банківську таємницю відносно Публічного акціонерного товариства «Реал Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтинг Системз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнський промисловий союз» закрито.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції про закриття провадження у справі заявник подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, мотивуючи тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що висновок суду першої інстанції про те, що заява про розкриття інформації, яка містить банківську таємниці не може розглядатися за правилами окремого провадження в межах цивільного процесу є помилковим. Вважає, що дана заява має розглядатися саме в порядку цивільного судочинства, незважаючи на те, що обставини розкриття інформації, яка містить банківську таємницю безпосередньо пов'язані з проведенням досудового слідства в кримінальному провадженні. Суд не взяв до уваги, що заявник вимагав розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, маючи на те підстави та повноваження, надані йому Законом України «Про адвокату та адвокатську діяльність».

У судовому засіданні заявник ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги. Представник Національного банку України Гречанюк С.О. - заперечував, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що у порядку цивільного судочинства не підлягають розгляду заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, пов'язані з оперативно-розшуковою діяльністю чи розслідуванням кримінальних справ.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про розкриття Національним банком України інформації, яка містить банківську таємницю відносно Публічного акціонерного товариства «Реал Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтинг Системз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнський промисловий союз».

Справи про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб розглядаються в порядку окремого провадження за правилами гл. 12 розд. IV ЦПК України.

Як вбачається із змісту заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, що Головною військовою прокуратурою ГПУ розслідується кримінальне провадження в межах якого оголошено підозру ОСОБА_6, захист якого здійснює заявник - адвокат ОСОБА_4 Виконуючи свої процесуальні обов'язки щодо збирання доказів на користь підзахисного ОСОБА_6, заявник - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю. Вимоги заяви зводяться до зобов'язання Національного банку України (далі - НБУ) надати звіти про оцінку нерухомого майна, що належить юридичним особам та рішення правління НБУ, яким погоджено часткове задоволення вимог НБУ за кредитним договором шляхом набуття НБУ права власності на нерухоме майно, передане юридичною особою в іпотеку.

Таким чином, метою звернення заявника - адвокат ОСОБА_4 до суду з даною заявою є збирання інформації (доказів) для використання її у кримінальному провадженні для захисту підозрюваного ОСОБА_6

Згідно зі ст. 234 ЦПК окреме провадження, у порядку якого суд розглядає справу про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, це вид непозовного цивільного судочинства, при якому розглядаються цивільні справи щодо підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів. Отже, у порядку цивільного судочинства не підлягають розгляду заяви, пов'язані з оперативно-розшуковою діяльністю чи розслідуванням кримінальних справ. Такі питання треба вирішувати за кримінально-процесуальним законодавством. Так, згідно КПК України особа, яка провадить дізнання, слідчий, прокурор і суд у справах, що перебувають у їх провадженні, вправі вимагати від банків інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб у порядку та обсязі, встановлених Законом N 2121-III. "Про банки і банківську діяльність".

Дії, які вчиняються суб'єктами цивільного та кримінального судочинства, мають різний характер і змістове наповнення, тому регламентація нормами цивільного процесуального права дій у межах кримінального процесу, порядок провадження якого визначений ст. 1 КПК, виключається (за винятком випадків, якщо це пов'язано із вирішенням цивільного позову в кримінальній справі).

Встановивши після відкриття провадження у справі, що зміст та вимоги заяви адвоката ОСОБА_4 про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю зводяться до вилучення (здійснення виїмки) документів з метою їх використання для захисту підозрюваного у кримінальному провадженні, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки такі питання вирішуються за кримінально-процесуальним законодавством, зокрема згідно з главою 15 КПК України, що регламентує тимчасовий доступ до речей і документів та надає право стороні кримінального провадження звернутися до слідчого судді під час досудового розслідуваннячи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: