УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 02 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про визнання кредитного договору недійсним, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ПАТ «Родовід Банк» про визнання кредитного договору недійсним, у якому зазначив, що 21 листопада 2007 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір №77.1/АА-00198.07.2, відповідно до умов якого банк відкрив йому відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 28 800,00 доларів США терміном по 21 листопада 2014 року з метою купівлі автомобіля «Skoda Superb Classic» та сплати страхових платежів.

Посилаючись на те, що відповідачем не було надано в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, зокрема, у договорі не зазначено порядок обчислення процентних доходів відповідно до вибраного банком методу згідно з вимогами норматино-правових актів Національного банку; базу розрахунку всіх комісій (тарифів) банку, що пов'язані з наданням, обслуговуванням ті погашенням кредиту, у тому числі комісії за розрахунково-касове обслуговування, комісії під час купівлі-продажу іноземної валюти для погашення кредиту та процентів за користування ним; умови відкриття, ведення та закриття банківського рахунку, відкритого з метою зарахування до нього суми наданого кредиту або надання кредиту за рахунком (овердрафт); тарифи та всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку у зв'язку з отриманням кредиту, його обслуговуванням і погашенням, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів та п.п. 3.1, 3.4 «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупної вартості кредиту», затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (далі Правила), позивач просить визнати недійсним кредитний договір № 77.1/АА-00198.07.2 на підставі ст.ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 02 червня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3 звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження обставин щодо невідповідності кредитного договору вимогам ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та п.п. 3.1, 3.4 Правил, на які він посилається як на підставу своїх вимог, оскільки його твердження про те, що перед укладенням договору банком не було надано йому як споживачу фінансової послуги всієї повноти необхідної інформації, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються змістом кредитного договору та додатку 1 до нього, а також власноручним записом у кредитному договорі про отримання в письмовій формі інформації про умови кредитування.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про визнання кредитного договору недійсним.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л.Ізмайлова