Провадження № 2/752/5284/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді Новак А.В.,

при секретарі Закаблуківській О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Печерського районного суду міста Києва, Апеляційного суду Київської області, Апеляційного суду Кіровоградської області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Президент України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями,-

встановив?

позивач звернувся з позовом до держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Вищого спеціалізованого суду україни з розгляду цивільних і кримінальних справ, Печерського районного суду міста Києва, Апеляційного суду Київської області, Апеляційного суду Кіровоградської області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Президент України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями.

Мотивував свої вимоги тим, що судами, які є відповідачами у даній справі було здійснено формальне правосуддя і він не отримав відповідного правосудного рішення у зв'язку з чим йому завдано маральну шкоду.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів по 17000 гривень моральної шкоди.

Позивач надіслав до суду клопотання слухати справу у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягав. Просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідачі в судове засідання надіслали клопотання слухати справу у їх відсутність. У задоволенні позовних вимог просили відмовити.

Суд, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2015 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визначення підсудності було відмовлено та в цей же день постановлено ухвалу, якою позивачу було поновлено строк на касаційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2015 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 25 березня 2015 року і відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2015 року ОСОБА_2, який діяв в інтересах ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 травня 2015 року та Ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 02 липня 2015 року було відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_4 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 01 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 08 квітня 2015 року залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 червня 2015 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визначення підсудності було відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 липня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_4 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 01 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 08 квітня 2015 року було визнано неподаною та повернуто заявникам.

Позивач вказує, що такими процесуальними рішеннями було порушено його права та завдано моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказів незаконності дій відповідачів, а так само доказів неправомірності, протиправності прийнятих рішень відповідачами, суду надано не було, а відповідно позивачем не доведено наявності факту встановлення незаконності дій відповідачів.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову повністю.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 294-296 ЦПК України,суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Печерського районного суду міста Києва, Апеляційного суду Київської області, Апеляційного суду Кіровоградської області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Президент України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак