Провадження №: 2/752/1584/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Лебедєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

встановив:

07.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 материнства та стягнення аліментів, третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_2 народила двох хлопчиків. Пологи були штучними, термін виношування становив 182 дні. Перший хлопчик прожив близько двох годин і помер через недорозвиненість легенів, крововиливи в порожнинах. Другого хлопчика було реанімобілем «Добробут» доставлено в реанімаційне відділення клініки «Охматдит» м. Києва. Мати дитини - ОСОБА_2 відмовилася їхати з дитиною до лікарні та годувати хлопчика. 29.07.2014 року ОСОБА_2 забрала дитину з лікарні і поїхала за місцем свого проживання до м. Умань, Черкаської області. В домашніх умовах, остання не виконувала поради лікарів щодо догляду за дитиною. Службою у справах дітей Уманської міської ради дитину було відібрано у матері та поміщено до Уманської дитячої клініки, а згодом до Черкаського спеціалізованого дитячого будинку. Внаслідок відсутності необхідного лікування стан дитини погіршився. 26.12.2014 року дитина повторно госпіталізована до клініки «Охматдит» м. Києва, однак 02.01.2015 року за вимогою матері хлопчика виписано. За час перебування хлопчика з матір»ю, його стан знову погіршився, з»явилася загроза для його життя та здоров»я і 06.02.2015 року він був госпіталізований до УДМЛ. 23.06.2015 року відділом ДРАЦС по м. Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області видано свідоцтво про народження дитини - ОСОБА_3, за даними якого він є його батьком, після чого він одразу ж забрав сина з Черкаського спеціалізованого будинку дитини і з червня 2015 року син ОСОБА_3 проживає з ним. З метою лікування та догляду за сином змушений був звільнитися з роботи. У зв»язку зі штучними пологами та невиконанням матір»ю ОСОБА_2 рекомендацій лікарів по догляду за дитиною у сина тяжка форма ДЦП, хлопчик перебуває на обліку в декількох лікувальних закладах. Мати ОСОБА_2 участі у вихованні дитини не приймає, лише отримує щомісячну допомогу на дитину, останньою було також отримано 12 000, 00 грн. разової допомоги одразу після пологів. У зв»язку з викладеним вище, просив позбавити ОСОБА_2 материнства та стягнути з неї аліменти на утримання дитини у частці від її ж доходу.

У судовому засідання 11.05.2016 року позивачем ОСОБА_1 було уточнено позовні вимоги, останній просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її сина - малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у частці від її ж доходу.

Будучи присутнім у судовому засіданні 30.06.2016 року позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги лише в частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її сина - малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з зазначених у позовній заяві підстав.

Відповідач ОСОБА_2.у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, відповідно до змісту якої просила розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги в частині позбавлення її батьківських прав відносно її ж сина - малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 визнає у повному обсязі.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні відсутній, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

З огляду на викладене, суд ухвалив - розглянути справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, за відсутності відповідача та представника третьої особи, ухвалити рішення на підставі наявних у справі даних.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року народився ОСОБА_3, про що 05 червня 2014 року складено відповідний актовий з0апис №322, батько - ОСОБА_1; мати - ОСОБА_2. Місце державної реєстрації та видачі свідоцтва Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області. Дата видачі 23 червня 2015 року. (а.с. 8).

Судом також встановлено, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області, ухваленим 12.06.2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, треті особи: відділ РАЦС по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, служба у справах дітей Уманської міської ради Черкаської області про визнання батьківства та внесення змін до державного реєстру актів цивільного стану задоволено позов ОСОБА_1, зобов»язано: відділ РАЦС по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області виключити з актового запису про народження від 05.06.2014 року ОСОБА_5 прізвище, ім.»я та по батькові - ОСОБА_5, змінивши на - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 і в графі «батько» замість ОСОБА_4 вказати ОСОБА_1; ОСОБА_2, передати ОСОБА_1 дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.19-20)

Як видно зі змісту зазначеного вище рішення, судом достовірно встановлено, що згідно договору № 156-04, укладеного 07.11.2013 року, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ТОВ ТОВ «Клініка репродуктивної медицини «Надія» уклали договір про надання клінікою платних медичних послуг з лікування безпліддя за програмою «Запліднення ін. вітро: повний цикл, з ІКСІ». Вказаний договір підписаний сторонами договору та скріплений печаткою клініки. З урахуванням наведеного та у зв»язку з тим, що укладений між сторонами договір про виношування дитини від 07.11.2013 року, відповідачем ОСОБА_2 оскаржений не був, під час розгляду справи будь-яких доказів свого генетичного споріднення з дітьми, ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_4 не надали, суд задовольнив позовні вимоги, визнав, що батьком ОСОБА_5 є позивач по справі - ОСОБА_1.

Як видно зі змісту договору №156-04, про надання медичних послуг з лікування безпліддя з використанням методів допоміжних репродуктивних технологій за програмою «Запліднення ін. вітро: повний цикл, з ІКСІ» укладеного 07.11.2013 року між ТОВ «Клініка репродуктивної медицини «Надія» та ОСОБА_2, ОСОБА_1,, його предметом є - надання клінікою пацієнтьу платних медичних послуг з лікування безпліддя пацієнта за програмою «Запліднення ін. вітро: повний цикл, з ІКСІ» з метою досягнення пацієнткою стану вагітності та досягнення строку вагітності 8 (восьми) календарних тижнів, договір укладений в двох примірниках, обидва мають однакову юридичну силу, всі додатки до договору є невід»ємною частиною договору, всі зміни, доповнення і додатки дійсні тільки за умови, що вони оформлені письмово і підписані обома сторонами (а.с. 50-63).

За даними додатку № 1 до договору № 15604 від 07.11.2013 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписали заяву-зобов»язання подружжя на проведення запліднення ін. вітро і перенесення ембріона (ембріонів) у порожнину матки. Відповідно до змісту цієї заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_2 взяли на себе рівні права та обов»язки батьків по відношенню до майбутньої дитини, щодо її виховання і утримання (а.с. 64).

Відповідно до додатку № 2 до договору № 15604 від 07.11.2013 року, ОСОБА_2 надала згоду на лікування, включаючи пункцію фолікулів, аспірацію яйцеклітини та (або) перенесення ембріона (ів) шляхом змішування з метою запліднення її яйцеклітин зі спермою чоловіка / партнера з перенесенням в порожнину матки (маточну трубу) їй до 3 отриманих ембріонів, а ОСОБА_1 не будучи законним чоловіком останньої підтвердив, що має стати законним батьком дитини, що народиться (а.с. 65-66).

За правилами статей 150, 157 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав з тих підстав, що остання ухиляється від виконання батьківських обов»язків, крім того, створювала перешкоди для лікування дитини, що призвело до погіршення стану здоров»я їх малолітнього сина ОСОБА_3, навмисно не виконувала умови договору № 156-04 про надання медичних послуг з лікування безпліддя з використанням методів допоміжних репродуктивних технологій за програмою «Запліднення ін. вітро: повний цикл, з ІКСІ» від 07.11.2013 року, навмисно викликала штучні пологи, що призвело до тяжких наслідків, а саме смерті першої дитини та тяжких хвороб у другої дитини - ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2 подала на адресу суду заяву, повідомивши, що позовні вимоги у частині позбавлення її батьківських прав відносно її малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який рішенням Уманського міськрайонного суду залишений проживати з батьком ОСОБА_1 визнає, просить розглянути справу за її відсутності. Також повідомила, що за весь час проживання дитини з батьком вона не підтримувала ніяких стосунків з дитиною. За весь час визнає повністю.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164, ст. 165 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини; право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Служба у справах дітей Уманської міської ради листом № 819 від 23.12.2015 року повідомили, що було проведено обстеження умов проживання сім»ї ОСОБА_2, з останньою проведено бесіду в ході якої вона повідомила, що не піклується про сина ОСОБА_3, не підтримує ніяких стосунків та не цікавиться станом його здоров»я та виховання. В поясненні та заяві мати дитини вказала, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав і рішення суду оскаржувати не буде. На підставі викладеного вище, Служба у справах дітей Уманської міської ради підтримує позицію щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 31).

За даними акту обстеження житлово-побутових умов проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 року, складеного комісією Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної аміністрації встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 в квартирі створено належні умови для проживання та виховання дитини (а.с. 34).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, складеного 13.06.2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3, малолітній ОСОБА_3 народжений шляхом використання технологій екстракорпорального запліднення. Хлопчик був народжений в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій шляхом злиття жіночої і чоловічої статевих клітин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Зі слів ОСОБА_1 стало відомо, що планування народження дитини було його свідомим рішенням, ОСОБА_2 повинна була бути лише жінкою, яка виношує дитину. Однак, у зв'язку з відсутністю відповідного письмового договору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, реєстрація народження малолітнього ОСОБА_3 здійснилась без врахування норм ст. 123 Сімейного кодексу народження. ОСОБА_2 реєстрацію народження малолітнього ОСОБА_3 здійснила за власним бажанням і з врахуванням норм ст. 133 Сімейного кодексу України. ОСОБА_1 встановлював своє батьківство по відношенню до малолітнього ОСОБА_3 через суд. З часу народження до встановлення факту батьківства за рішенням суду, ОСОБА_1 юридичних прав на малолітнього ОСОБА_3 не мав, вихованням та утриманням дитини займалася мати ОСОБА_2 Відповідно до проаналізованих документів, а саме інформації Уманської дитячої міської лікарні, листа Служби у справах дітей Уманської міської ради, Комунального закладу "Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини" встановлено, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Під час проживання дитини з матір'ю, остання не виконувала рекомендацій лікарів, внаслідок чого стан дитини погіршився. Враховуючи факт наявності загрози життю дитини, Службою у справах дітей Уманської міської ради було здійснено заходи щодо захисту прав малолітнього ОСОБА_3. Дитина була влаштована до місцевого будинку дитини, де перебувала довготривалий час. ОСОБА_2 за час перебування свого сина не відвідувала його в закладі, життям та здоров'ям не цікавилась. Остання до Служби у справах дітей Уманської міської ради надала письмові пояснення, з яких вбачається, що вона не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до наданих медичних документів, малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 має серйозні проблеми зі здоров'ям від народження: ДЦП, спастичний тетрапарез, затримка психічного та мовленнєвого розвитку, сенсоневральна приглуховатість, часткова атрофія дисків зорових нервів. Дитина народжена від передчасних пологів. З'ясовано, що питанням охорони здоров'я та лікуванням сина займається лише батько - ОСОБА_1 Відповідно до обстеження житлово-побутових умов проживання малолітнього ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, проведеного спеціалістом Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_1 створені належні умови для виховання та розвитку сина. На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини від 02.06.2016 року (протокол № 10) встановили, що ОСОБА_2 нехтує своїми обов'язками по вихованню та утриманню малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. На підставі рішення Комісії з питань захисту прав дитини від 02.06.2016 року, Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація - орган опіки та піклування, вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 45-46).

Відповідно до роз»яснень, що містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що обов»язки щодо утримання і виховання малолітнього ОСОБА_3 виконує його батько ОСОБА_1, мати дитини - ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов»язків відносно дитини, що визнала у своїй заяві, яку подала до суду з проханням задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до неї ж, а тому заявлені позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6,150,157, 164,165 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 179,208, 213, 218, 224-233 ЦПК України, суд -

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разу подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Плахотнюк К.Г.