АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Вербової І.М., Болотова Є.В.

при секретарі: Литвиненко Р.С.

за участю осіб:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, -

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 квітня 2016 року

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 квітня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі. Посилається на незаконність, необґрунтованість ухваленого судом рішення, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Справа №7761/34852/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9320/2016
Головуючий у суді першої інстанції : І.О.Макаренко
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д.Поливач
В обґрунтування ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ним не було надано доказів на підтвердження завдання шкоди саме внаслідок дій відповідача ОСОБА_2, оскільки він звертався до суду із клопотанням про витребування доказів щодо отримання інформації про власника квартири НОМЕР_1, проте суд безпідставно відмовив йому у задоволенні заявленого клопотання про витребування доказів у отриманні яких у нього виникли труднощі. На підтвердження обставин викладених в позові він подав до суду належні докази факту залиття та причино - наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача і завданою йому шкоди, які суд проігнорував.

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити з викладених підстав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся у відповідності до вимог закону, причини неявки суду не повідомив, будь - яких заяв, клопотань до суду апеляційної інстанції від нього не надходило. Факт неотримання відповідачем судового повідомлення (повернення повідомлення на адресу суду у зв'язку з закінченням терміну зберігання) колегія суддів розцінила як зловживання відповідачем своїми правами с метою ухилення від явки до суду. За таких обставин, колегія суддів розцінила причини повторної неявки відповідача в судове засідання як неповажні та дійшла висновку про можливість розгляду справи за його відсутності, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є власником та проживає у АДРЕСА_4 що підтверджується довідкою Форми №3, виданою ЖБК «Рассвет».

Також встановлено, що 21 жовтня 2014 року сталося залиття квартири АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_1

Факт залиття квартири позивача та її пошкодження внаслідок даного залиття підтверджується актом від 21.10.2014 року та актом обстеження факту залиття від 17.10.2015року, складеними комісією ЖБК «Рассвет». Вартість відновлювального ремонту зазначеної квартири згідно висновку складеного 27.10.2015 року ТОВ «Агенство Експертної оцінки» становить 4362,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявність вини відповідача у залитті квартири АДРЕСА_1, а акти про залиття квартири надані позивачем не є належними та допустимими доказами у справі.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони суперечать вимогам закону, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або у дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Так, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів ( ст.3 ЦПК України).

Згідно зі ст. 15 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Таким чином, поняття сторін у цивільному судочинстві пов'язане з поняттям суб'єктів спору про право, яке віднесено законом до юрисдикції загального суду.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

З наведеного вбачається, що обов'язок доказування розподіляється згідно із перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач, у свою чергу, відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що на підтвердження наявності шкоди позивачем було надано акти обстеження факту залиття від 21.10.2014 року та від 17.10.2015 року, складені комісією ЖБК «Рассвет».

Згідно акту від 21.10.2014 року, складеного комісією ЖБК «Рассвет», на стелі ванної кімнати , туалету, кухні виявлено мокрі плями.

Згідно акту від 17.10.2015 року факту залиття квартири АДРЕСА_1 встановлена наявність сухих жовтих плям на стелі кухні, на стелі та стіні туалету, на стелі ванної кімнати. Час виникнення плям встановити неможливо. Причиною проникнення води із вище розташованої квартири НОМЕР_1 є несправність запобіжного клапана електричного бойлеру, що встановлений у квартирі НОМЕР_1. Власники квартири НОМЕР_1 повідомлені про необхідність усунення неполадок.

Висновки суду першої інстанції в тій частині, що працівники ЖБК не вправі в акті встановлювати причини залиття, колегією суддів не приймаються, з огляду на наступне.

Акт про залиття - це документ, який підтверджує подію, що трапилась.

Форму Акту про залиття встановлено Наказом від 17 травня 2005 року №76 Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, який зареєстровано в МЮ України 25 серпня 2005 року №927/11207 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій».

Згідно затвердженої форми в акті мають бути зазначені такі обставини: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилось залиття (адреса); подія, що трапилась; наслідки залиття; а також причини залиття.

Як вбачається, акти про залиття, складені комісією ЖБК «Рассвет», надані позивачем, за формою та змістом відповідають установленій формі, не суперечать іншим доказам у справі, а наведені в них дані відповідачем не спростовані. При цьому, відсутність вини в заподіянні шкоди відповідачем не доведено.

Із даних висновку про вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1, проведеного ТОВ « Агентство експертної оцінки» вбачається, що при дослідженні об'єкту та проведенні оцінки ураховувались дані зазначених актів про залиття та кошторис затрат на відновлення пошкоджених елементів квартири не містить розмежувань відповідно до залиття.

Отже факт залиття чітко підтверджується актами про залиття, у яких також зазначено причину такого залиття, якою є несправність запобіжного клапана електричного бойлеру, що встановлений у квартирі НОМЕР_1.

Дані висновку про вартість відновлювального ремонту не суперечать даним актів про залиття та узгоджуються з іншими доказами у справі. Згідно даних Висновку вартість відновлювального ремонту (з податком на додану вартість) квартири АДРЕСА_1 становить 4362,00 грн.

Разом з тим із квитанції (а.с.15) вбачається, що ОСОБА_1 сплачено ТОВ «Агентство експертної оцінки» згідно договору №14 від 20.10.015 року за проведення оцінки встановлення вартості відновлювального ремонту належної йому квартири 1400,00 грн. Зазначена суму, на думку суду, також була сплачена позивачем з вини відповідача, так як позивач мав довести суду розмір заподіяної (з вини ОСОБА_2) майнової шкоди

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що розмір матеріальної шкоди, який є доведеним, становить 5762,00 грн.

Разом з тим, з довідки №143 від 08.08.2016 року виданої ЖБК «Рассвет», вбачається, що за даними карток реєстрації (Ф №16) за адресою : АДРЕСА_1 з 20.05.1986 року по 08.08.2016 року зареєстровані: ОСОБА_2 (власник особового рахунку), ОСОБА_7 (дружина), ОСОБА_8 (дочка), з 14.08.1999 року по 08.08.2016 року ОСОБА_6 (онука).

Офіційні документи (або їх копії) про право власності на квартиру АДРЕСА_3 власником квартири до ЖБК не надавалися, не добито таких документів і судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов'язаний своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини.

Як встановлено судом апеляційної інстанції власником особового рахунку квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_2 з 20.05.1986 року.

Відтак, враховуючи ту обставину, що з 20.05.1986 року власником особового рахунку квартири АДРЕСА_3, що розташована поверхом вище над квартирою АДРЕСА_1, є відповідач ОСОБА_2, стягнення майнової шкоди підлягає саме з нього. Відповідачем не доведено відсутність його вини в залитті квартири позивача. З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку про те, що залиття квартири позивача сталося саме з вини відповідача, що підтверджується належними та допустимими доказами по справі, оскільки протилежного відповідачем суду не доведено. Відтак, останній має відповідати за завдану залиттям квартири майнову шкоду.

Відповідно до ст.309 ЦПК України неповне з'ясування судом обставин справ, а також недоведеність що мають значення для справи є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції перевіряючи доводи позовної заяви допустив однобічність та неповноту судового розгляду, порушення норм процесуального та матеріальногоправа, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому дане рішення у відповідності до положень ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1, а саме суд стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 4362, 00грн. + витрати на проведення оцінки розміру шкоди у сумі 1400, 00 грн.).

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати позивача по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 487, 20 грн., за подання апеляційної скарги у розмірі 535,92 грн., а також 420,00 грн. за оголошення у газеті, а всього з відповідача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1443, 12 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 5762 (п'ять тисяч сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1443 (одна тисяча чотириста сорок три) грн. 12 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: