У х в а л а

іменем україни

21 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,

Кузнєцова В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4 на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 29 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 14 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування вимог ПАТ «Родовід Банк» посилалося на те, що 21 травня 2007 року між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір від 21 травня 2007 року № 37.3/АА-048.07.2, згідно із умовами якого позивач відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 14 972 доларів США терміном до 21 травня 2014 року включно та зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,50 % річних, а згідно із додатковою угодою від 10 жовтня 2008 року у розмірі 16 % річних.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем цього ж дня укладено договір застави транспортного засобу, а між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки, відповідно до якого остання зобов'язалася солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором.

Позивач виконав свої зобов'язання за договором, надавши позичальнику кредит згідно із п. 2.1 кредитного договору. Проте відповідач свої зобов'язання за вказаним договором виконував не у повному обсязі та несвоєчасно, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка складається з: 11 214, 22 доларів США - заборгованість за кредитом, 7 132, 51 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 263 456 грн 57 коп. - пеня за кредитом та процентами, 24 699 грн 05 коп. - 3 % річних, а всього 18 346, 73 доларів США та 288 155 грн 62 коп., які позивач просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 29 липня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором від 21 травня 2007 року № 37.3/АА-048.07.2 у розмірі 18 346, 73 доларів США та 288 155 грн 62 коп., з яких: заборгованість за кредитом 11 214, 22 доларів США, заборгованість по процентам 7 132,51 доларів США, пеня за кредитом і процентами 263 456 грн 57 коп., 3 % річних 24 699 грн 05 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні позовних вимог ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 04 вересня 2015 року рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 29 липня 2015 року в частині вимог ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ПАТ «Родовід Банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором від 21 травня 2007 року № 37.3/АА-048.07.2, з додатковою угодою від 10 жовтня 2008 року станом на 14 листопада 2014 року у розмірі 6 645, 55 доларів США та 30 401 грн 29 коп., з яких: заборгованість за кредитом 4 654 доларів США, заборгованість за процентами за користування кредитом 1 991, 55 доларів США, пеня за кредитом та процентами за період з 19 березня 2014 року по 14 листопада 2014 року 30 401 грн 29 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. В іншій частині позову залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015 року рішення апеляційного суду Вінницької області від 04 вересня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних та інфляційних витрат за невиконання зобов'язань скасовано та справу в цій частині передано на новий апеляційний розгляд. В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 14 березня 2016 року рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 29 липня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» 3 % річних у сумі 24 699 грн 05 коп. залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 порушують питання про скасування оскаржуваних рішень в частині стягнення 3 % річних від суми простроченої основної заборгованості за кредитом та 3 % річних від суми прострочених процентів за кредитом із ухваленням нового рішення про відмову в цій частині позовних вимог, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 21 травня 2007 року між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 37.3/АА-048.07.2, відповідно до умов якого позивач відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 14 971 доларів США терміном по 21 травня 2014 року включно. Згідно із п. 1.5 кредитного договору процентна ставка за кредитами встановлена у розмірі 12,5 % річних, а відповідно до додаткової угоди до вказаного кредитного договору від 10 жовтня 2008 року з цього дня розмір процентної ставки збільшено до 16 % річних.

У забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, одночасно з ним, між позивачем та відповідачем укладено договір застави транспортного засобу, а між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_3 договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов'язалася солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором від 21 травня 2007 року, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії.

Отримання відповідачем на виконання умов договору, грошових коштів у сумі 14 971 доларів США, що еквівалентно 75 603 грн 55 коп. підтверджується відповідною заявою від 21 травня 2007 року № 5094.

ОСОБА_2 перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у зв'язку із чим у нього утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 346, 73 доларів США та 288 155 грн 62 коп., з яких: заборгованість за кредитом 11 214, 22 доларів США, заборгованість за процентами 7 132, 51 доларів США, пені 263 456 грн 57 коп. та 3 % річних 24 699 грн 05 коп.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, встановивши, що відповідач свої зобов'язання за вказаним договором виконував не в повному обсязі, вчасно не погашав кредит та проценти за його користування, дійшли обґрунтованого висновку про стягнення з останнього на користь банку трьох процентів річних від простроченої суми, що передбачено ст. 625 ЦК України.

В іншій частині оскаржувані рішення не переглядаються, оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015 року залишене без змін.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 29 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 14 березня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» трьох процентів річних у сумі 24 699 грн 05 коп. залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: Т.Л. Ізмайлова

В.О.Кузнєцов