УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ГоловуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Карпенко С.О.,Мостової Г.І.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» про стягнення суми страхового відшкодування та спричиненої шкоди, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2015 року тарішення апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 29 травня 2014 року між нею та ПрАТ «АСК «Інго Україна» було укладено договір страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 270592347.14 (далі - договір страхування), відповідно до умов якого застраховано автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER VOUE 3.0, 2014 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1, який належить їй на праві власності.

23 жовтня 2014 року близько 01:00 год. по вул. Щорса, 32-Г у м. Києві невстановлена особа/особи незаконно заволоділа транспортним засобом LAND ROVER RANGE ROVER VOUE 3.0, реєстраційний № НОМЕР_1.

За ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України, 23 жовтня 2014 року було відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005880.

На виконання вимог п. 9 договору страхування у встановлені договором строки позивач повідомила ПрАТ «АСК «Інго Україна» про настання страхового випадку, позивач написала пояснення та передала необхідні документи, що підтверджують настання страхового випадку. Однак відповідачем не вжито заходів щодо оформлення страхового випадку та виплати страхового відшкодування.

Листом від 11 лютого 2015 року № 620 ПрАТ «АСК «Інго Україна» прийняла рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Позивач вважає, що неправомірною відмовою у виплаті страхового відшкодування відповідачем було грубо порушено норми чинного законодавства та умови договору страхування.

З огляду на викладене та з урахуванням уточнень, ОСОБА_6 просила суд стягнути з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» на її користь страхове відшкодування за договором страхування в розмірі 1 719 120,00 грн, пеню в розмірі 302 376,72 грн, суму інфляційних витрат у розмірі 500 263,92 грн та 3 % річних в розмірі 15 118,84 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» на користь ОСОБА_6 страхове відшкодування в розмірі 1 719 120,00 грн, пеню в розмірі 302 376,72 грн, інфляційні витрати в розмірі 500 263,92 грн, а всього 2 521 760,64 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2015 року рішення суду першої змінено, шляхом зменшення розміру відшкодування. Стягнуто з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» на користь ОСОБА_6 страхове відшкодування в розмірі 1 573 447,20 грн, пеню в розмірі 157 344,72 грн, інфляційні витрати в розмірі 457 873,14 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_6 у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_6суд першої інстанції, виходив з доведеності вини страхової компанії у несвоєчасній виплаті страхового відшкодування позивачу та обґрунтованості позовних вимог щодо розміру страхового відшкодування. Внаслідок невиконання страховиком зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування судом першої інстанції, відповідно до вимог ст. ст. 610, 611, 625 ЦК України, стягнуто з відповідача інфляційні нарахування та пеню.

Змінюючи рішення районного суду, апеляційний суд виходив з того, що встановлюючи розмір страхового відшкодування, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до розділу 10 умов договору страхування при незаконному заволодінні транспортним засобом виплата відшкодування здійснюється з урахуванням франшизи, зносу за період дії договору страхування.

Проте повністю колегія суддів не може погодитись з висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Судами встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 29 травня 2014 року між ПрАТ «АСК «Інго Україна» та ОСОБА_6 укладено договір (поліс) № 270592347.14 страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків (далі договір страхування), відповідно до умов якого застраховано автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, який належав ОСОБА_6 на праві власності.

За умовами п. 2 договору страхування предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортнім засобом страхувальника. Страхова сума за договором становить 1 809 600,00 грн, безумовна франшиза, зокрема за ризик угону 5 %.

Страховим випадком є пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу, його складових частин, деталей або обладнання внаслідок вантажно-транспортної пригоди; пожежі; стихійного лиха; падіння предметів, попадання каміння; протиправних дій третіх осіб; угону.

Згідно п. 8.1 договору страхування, страхувальник має право при настанні страхового випадку, передбаченого договором страхування та Правилами, отримати страхову виплату.

23 жовтня 2014 року близько 01:00 год. по вул. Щорса, 32-Г у м. Києві невстановлена особа/особи незаконно заволоділа транспортним засобом RANGE ROVER д.н.з. № НОМЕР_1.

На момент угону оригінал свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу знаходився у автомобілі.

За ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України, 23 жовтня 2014 року було відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005880.

На виконання вимог п. 9 договору страхування та встановлені договором строки ОСОБА_6 повідомила ПрАТ «АСК «Інго Україна» про настання страхового випадку, написала пояснення, які стосуються протиправного позбавлення транспортного засобу та передала інші документи, що підтверджують настання страхового випадку.

Згідно п. 10.1 договору страхування після одержання всіх необхідних документів, рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається страховиком у строк до 15-ти робочих днів.

Листом від 11 лютого 2015 року № 620 ПрАТ «АСК «Інго Україна» прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_6 на підставі п. 12.2.3 договору страхування, п. 15.2.4 Правил добровільного страхування наземного транспорту (автокаско), а саме, через відсутність оригіналу свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з вимогами ст. 979 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про страхування», за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплати страхувальникові або іншій особі, визначений у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Підстави для відмови у страховій виплаті передбачені ст. 991 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про страхування».

Розділом 11 договору страхування передбачено перелік документів необхідний для виплати страхового відшкодування.

Зокрема п. 11.3 договору страхування передбачає заяву на виплату страхового відшкодування.

Пункт 11.11 договору страхування передбачає оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно п.п. 8.2, 8.2.14 Договору страхування страхувальник, водій чи їх представник зобов'язані надати страховику всі документи передбачені п. 11 Полісу, що стосуються страхового випадку та його наслідків.

Відповідно до п.п. 12.1, 12.1.8. Договору страхування підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є: якщо страхувальник, водій чи їх представник не виконав обов'язків передбачених умовами договору страхування (згідно п.8 Полісу) та Правилами.

Відповідно до п. 12.2.3 договору страхування та п. 15.2.4 «Правил…» страховик має право цілком чи частково відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо Страхувальник чи його представник не надав документи, які необхідні для прийняття рішення щодо сплати страхового відшкодування, чи подав документи, оформленні з порушенням дійсних норм (відсутні номер, печатка чи дата, наявність виправлень) та такі, що містять недостовірну інформацію.

Суди попередніх інстанцій у порушення ст. 214 ЦПК України належним чином обставин справи не встановили, а саме не з'ясували чи виконала ОСОБА_6 всі умови передбачені договором страхування для виплати страхового відшкодування та, відповідно, чи мав право страховик цілком чи частково відмовляти їй у виплаті такого відшкодування.

Зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна»задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2015 року тарішення апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова С.О. Карпенко
Г.І. Мостова