У Х В А Л А

12 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 1 вересня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року, клопотання про звільнення від сплати судового збору, у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення депозитного вкладу,

в с т а н о в и в :

25 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою, в якій порушує питання про скасування рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 1 вересня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 16 вересня 2016 року подана заява залишена без руху, оскільки оформлена неналежним чином, а саме: не сплачений судовий збір за подання заяви про перегляд судових рішень, та надано строк для усунення недоліків до 7 жовтня 2016 року.

У встановлений в ухвалі строк ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду України заяву, в якій порушує питання про звільнення його від сплати судового збору.

Обґрунтовуючи наявність пільг при сплаті судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень, заявник посилається на положення Конституції України, статтю 22 Закону України «Про захист прав споживачів», постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, постанову Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 1 листопада 1996 року № 9, рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011, Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішення Європейського суду з прав людини у справах «Подбіелські та ППУ Полпуре проти Польщі», «Крейц проти Польщі», «ФК Мретебі проти Грузії», Хартію захисту споживачів, схвалену Резолюцією Консультативної асамблеї Ради Європи від 17 травня 1973 року № 543, проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення системи справляння судового збору від 27 листопада 2015 року № 3552.

Зазначене клопотання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Закон України «Про судовий збір» (далі - ЗУ «Про судовий збір») є основним спеціальним законом, положеннями якого визначено порядок справляння судового збору, зокрема його обчислення, сплата, а також звільнення осіб від його сплати.

Положеннями статті 5 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції Закону України № 484-VIII від 22 травня 2015 року) визначено перелік категорій осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору.

На підставі ЗУ № 484-VIII від 22 травня 2015 року частина перша статті 5 ЗУ «Про судовий збір» викладена в іншій редакції, відповідно до якої положення щодо звільнення від сплати судового збору споживачів (за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав) виключено.

За змістом змін до статті 5 ЗУ «Про судовий збір», які прийняті пізніше, ніж ЗУ «Про захист прав споживачів», убачається, що з 1 вересня 2015 року споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тому посилання заявника на положення ЗУ «Про захист прав споживачів» не можуть бути взяті до уваги.

При цьому Законом України «Про захист прав споживачів» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору за подання заяв про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Інші нормативно-правові акти, на які заявник посилається як на підставу звільнення його від сплати судового збору, не регулюють правовідносини щодо справляння судового збору, зокрема обчислення судового збору, його сплати, а також звільнення осіб від його сплати.

Отже підстави, на які посилається ОСОБА_1 щодо наявності пільг при сплаті судового збору за подання до Верховного Суду України заяви про перегляд судових рішень, відсутні, а тому у задоволенні поданого ОСОБА_1 клопотання про звільнення його від сплати судового збору слід відмовити.

Документ, який підтверджує сплату ОСОБА_1 судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень, ним не наданий, отже вимоги ухвали судді Верховного Суду України від 16 вересня 2016 року щодо усунення недоліків поданої заяви не виконані.

Відповідно до частини другої статті 359 ЦПК України суддя-доповідач протягом трьох днів здійснює перевірку відповідності заяви вимогам цього Кодексу. У разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Керуючись Законом України «Про судовий збір», частиною другою статті 359 ЦПК України, суддя Верховного Суду України

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Продовжити ОСОБА_1 строк до 24 листопада 2016 року для усунення недоліків поданої заяви про перегляд судових рішень.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Л.І. Охрімчук