Справа № 222/1437/16-ц
Провадження 2/222/378/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 року Володарський районний суд Донецької області в складі:

судді Доценко С.І.,

при секретарі Болбат Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Нікольське цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 20.08.1977 року Володарським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області за актовим записом № 79. Від шлюбу неповнолітніх не мають, однак відповідач не бажає розірвати шлюб через органи РАЦС. Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно, шлюбні відносини з відповідачем припинені вже близько року, а тому просить суд розірвати шлюб.

Позивач в судове засідання не зявилась, однак надала суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, на примирення незгодна, просить розглянути справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу та просить суд розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши позовну заяву, письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 1977 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-НО № 335469, виданим 20.08.1977 року Володарським відділом реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області, актовий запис № 79.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя.

Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересом одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Відповідно до розяснень, наданих у пленумі Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, шлюбні відносини між сторонами припинені, подружжя разом не проживає, на примирення сторони не згодні, тому суд вважає за можливе розірвати шлюб.

Керуючись ст.ст. 174, 209, 212-215, ЦПК України, ст.ст.105,112 Сімейного Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 20 серпня 1977 року Володарським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області за актовим записом № 79.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області м. Маріуполя через Володарський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.І. Доценко