АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у судовому засіданні справу, за апеляційними скаргами Акціонерного товариства закритого типу «Кедр» та Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», за участі третьої особи Акціонерного товариства закритого типу «Кедр», про усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про усунення перешкод у користуванні власністю в якому просила зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні її квартирою шляхом: демонтажу перегородки на 8-му поверсі АДРЕСА_1; приведення в належний технічний стан схеми підключення електричного лічильника АДРЕСА_1 до електромережі будинку; звільнення від сторонніх матеріалів (меблів, книжок та іншого устаткування) площадки до АДРЕСА_1

Ухвалою суду від 16 травня 2016 року до участі у справі залучена третя особа: АТЗТ «КЕДР».

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 29.07.2002 року вона є власником квартири АДРЕСА_2. У свою власність вона була вселена примусово за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02 квітня 2014 року, тож тривалий час була позбавлена можливості користуватись власним майном, і після свого вселення виявила багато недоліків, які перешкоджали їй нормально користуватися квартирою, зокрема, ускладнений підхід до дверей квартири внаслідок незаконно розміщеної перегородки та захаращення підходу, відсутність електропостачання квартирі, а тому була вимушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Справа № 753/7187/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/10728/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Леонтюк Л.К.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року позов задоволено частково.

Зобов'язано КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 її квартирою шляхом:

приведення в належний технічний стан схеми підключення електричного лічильника АДРЕСА_1 до електромережі будинку;

звільнення від сторонніх матеріалів (меблів, книжок та іншого устаткування) площадки до АДРЕСА_1

У задоволенні інших вимог відмовлено.

Стягнуто з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 367,46 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, президент АТЗТ «КЕДР» подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на його незаконність і необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, просив рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування заявлених вимог апелянт посилався на те, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач не має відношення до електропостачання в квартиру позивача, оскільки електропостачання у її квартиру відбувається не з загального лічильника будинку, а з квартири НОМЕР_1, про що свідчить технічний акт АК «Київенерго» від 13.01.2009р.

Що задоволених вимог про звільнення від сторонніх матеріалів площадки до квартир 38-40, апелянт вважає, що сторонні матеріали там з'явилися саме через незаконні дії самого позивача, а тому відповідач не повинен прибирати за нею.

Апелянт звертає увагу на те, що позивач використовуючи підроблене рішення суду, намагається ввести в оману суд.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, з апеляційною скаргою також звернувся директор КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», у якій, посилаючись на його незаконність і необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, просив рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не врахував, що позивач придбала квартиру у 2002 році вже з усіма перешкодами, які вона зараз просить усунути, та до 2015 року жодних дій по їх усуненню не робила, ні до кого не зверталася, чим фактично погодилася з тими умовами, які існували, а тому, на думку апелянта, на даний час її вимоги є безпідставними.

Крім того, на думку апелянта, суд не врахував, що при виконанні ухваленого рішення, відповідачем буде порушено право третьої особи на користування його особистою власністю.

Представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» в судовому засіданні підтримав апеляційні скарги та просив їх задовольнити.

ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення апеляційних скарг.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Надіслав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке було розглянуто та відхилено колегією суддів, з підстав не надання заявником суду доказів поважності причин його неявки, при наявності яких судове засідання не могло б бути проведеним у його відсутності.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що із рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02.04. 2014 року (а.с. 7-8), 29.07.2002 року між Акціонерним товариством закритого типу «Кедр» та Анопреєнко Г.Т. ( представник третьої особи ) було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, посвідчений 29.07.2002 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Турчак С.М. за реєстровим №1608 та зареєстрований БТІ м. Києва у реєстровій книзі 321-32 за реєстровим №42030 24.06.2003 року.

Також, 29.07.2002 року між Акціонерним товариством закритого типу «Кедр» та Анопреєнко Г.Т. (представник третьої особи ) було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, посвідчений 29.07.2002 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Турчак С.М. за реєстровим №1606 та зареєстрований БТІ м. Києва у реєстровій книзі 321-32 за реєстровим №42030 12.05.2003 року.

Квартири АДРЕСА_3 до укладення зазначених вище договорів належали на праві колективної власності АТЗТ «Кедр» на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру серії НОМЕР_2, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 21.12.2001 року, згідно Наказу від 14.12.2001 року №1429-С (квартира НОМЕР_4) та Свідоцтва про право власності на квартиру серії НОМЕР_3, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 21.12.2001 року, згідно Наказу від 14.12.2001 року №1429-С.

Квартири НОМЕР_4 та НОМЕР_5 з моменту будівництва використовувались як офісні приміщення ЗАТ (АТЗТ) «Кедр», що фактично не заперечується позивачкою ОСОБА_1, яка працювала вказаному товаристві головним бухгалтером.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.04.2011 року було постановлено: Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладений 29.07.2002 року між Акціонерним товариством закритого типу «Кедр» в особі Жукової Людмили Михайлівни на підставі доручення від 29.07.2002 року та ОСОБА_4, посвідчений 29.07.2002 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Турчак С.М. за реєстровим №1608 та зареєстрований БТІ м. Києва реєстровій книзі 321-32 за реєстровим №42030 24.06.2003 року - недійсним. Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, укладений .9.07.2002 року між Акціонерним товариством закритого типу «Кедр» в особі Жукової Людмили Михайлівни на підставі доручення від 29.07.2002 року та ОСОБА_4, посвідчений 29.07.2002 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ТурчакС.М. за реєстровим №1606 та зареєстрований БТІ м. Києва у реєстровій книзі 321-32 за реєстровим №42030 12.05.2003 року - недійсним» .

Таким чином, квартири АДРЕСА_3 належать на праві власності юридичній особі - АТЗТ «Кедр», яка і залучена до участі у справі з якості третьої особи.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 29.07.2002 року, відповідно до якого ЗАТ «Кедр» продало, а ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_5 і є власністю позивачки (а.с.5,6)

Квартира АДРЕСА_6 дійсно знаходиться без електропостачання, що підтверджується Актом ПАТ «Київенерго» від 07 жовтня 2015 року, в якому зазначено, що привести в належний технічний стан схеми підключення електролічильника та підключити НОМЕР_6 до електропостачання має балансоутримувач будинку (а.с. 9).

Вказаний факт щодо відсутності електропостачання в НОМЕР_6 підтвердив представник АТЗТ «Кедр» Анопреєнко Г.Т., пояснивши суду, що він особисто відключив електропостачання від НОМЕР_7, власником якої є ОСОБА_1

Водночас, на неодноразові письмові звернення позивачки до відповідача, до ЖЕД- 205, починаючи з вересня 2015 року (а.с.23-25), щодо захаращення місць загального користування на 8-ому поверсі будинку АДРЕСА_1 листом № 948/1-Г від 19.10. 2015 року за підписом директора В.Хоменко КП « Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» у відповідь на звернення позивачки, повідомлено, що структурним підрозділом ЖЕД-205 проведено комісійне обстеження 16.10. 2015 року, під час якого встановлено, що коридор загального користування квартир НОМЕР_8 знаходиться в задовільному стані, а з мешканцями квартир НОМЕР_4 та НОМЕР_9 усній формі проведена бесіда щодо дотримання санітарного стану коридору та вимог законодавства протипожежної безпеки в багатоквартирних житлових будинках (а.с.26)

Проте, після звернення позивачки з письмовою заявою до Управління з надзвичайних ситуацій у Дарницькому районі ГУ ДСНС України в м. Києві, останнє, видало Припис про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту від 24.11.2015 року. Цей припис був отриманий відповідачем, про що свідчить печатка та підпис майстра та зазначені строки виконання до 20.02. 2016 року (а.с. 10).

Позивачка ОСОБА_1 додатково звернулася з письмовою заявою на ім'я начальника ЖЕД-205 від 18.01.2016 року про усунення перешкод, відповідно до припису Управління з надзвичайних ситуацій у Дарницькому районі ГУ ДСНС України в м. Києві та актів ПАТ «Київенерго» від 07.10. 2015 року (а.с. 12) в підтвердження надавши фото світлини захаращення загального коридору на 8-му поверсі перед НОМЕР_6 на день звернення а.с.14)

Відповідачем в судовому засіданні не надано документальних підтверджень щодо виконання та наслідків не виконання Акту ПАТ «Київенерго» від 07 жовтня 2015 року, в якому було зазначено, що привести в належний технічний стан схеми підключення електролічильника та підключити НОМЕР_6 до електропостачання як балансоутримувач будинку та Припису Управління з надзвичайних ситуацій у Дарницькому районі ГУ ДСНС України в м. Києві видало про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту від 24.11.2015 року.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, встановивши дійсні перешкоди у користуванні квартирою позивачем, а саме відсутність електропостачання та наявність сторонніх предметів на майданчику біля квартири, виходив з того, що відповідач є балансоутримувачем будинку, доказів усунення перешкод суду не надав, а тому повинен усунути перешкоди у користуванні квартирою.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні інших позовних вимог в апеляційному порядку не оскаржується, а тому у відповідності до вимог ст.303 ЦПК України, колегією суддів не перевіряється.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає, оскільки суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів і ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Згідно з ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 р. встановлено, що відповідно до положень ст. 10-11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч.3 ст.10 та ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вивченням матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що жодного належного доказу та обґрунтування щодо незаконності рішення суду першої інстанції апелянтами надано не було.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта АТЗТ «КЕДР» про те, що відповідач ніяким чином не має відношення до електропостачання в квартиру позивача оскільки електропостачання у її квартиру відбувається не з загального лічильника будинку, а з квартири НОМЕР_1, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом, квартира АДРЕСА_6 знаходиться без електропостачання, що підтверджується Актом ПАТ «Київенерго» від 07 жовтня 2015 року.

В цьому ж акті вказано, що схема підключення електролічильника не відповідає нормам, а саме Правилам користування електричною енергією для населення, які були затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357.

Тобто доведеним є факт того, що електропостачання до квартири позивача знаходиться не в належному стані для її експлуатації.

Балансоутримувачем будинку, в якому знаходиться квартира позивача являється відповідач, що не оспорюється сторонами.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач зобов'язаний, зокрема, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Таким чином, вказані доводи апелянта є безпідставними.

Безпідставними є і доводи апелянта КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про те, що позивач придбала квартиру з усіма існуючими перешкодами та тривалий час не зверталася з претензіями, а тому фактично погодилася з ними, оскільки факт порушення прав позивача встановлено, а не звернення за захистом своїх прав до суду раніше, не перешкоджає особі захищати їх в подальшому.

Інші ж доводи апеляційної скарги АТЗТ «КЕДР» про те, що сторонні матеріали в будинку з'явилися саме через незаконні дії самого позивача, а тому відповідач не повинен прибирати за нею, а також про підроблене рішення суду, побудовані виключно на припущеннях та оціночних судженнях апелянта, в супереч ч.4 ст.60 ЦПК України, а тому не заслуговують на увагу колегії суддів.

Враховуючи викладене, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року колегія суддів вважає таким, що ухвалене з додержанням вимог закону. Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, на законність рішення суду першої інстанції не впливають.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Акціонерного товариства закритого типу «Кедр» та Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді