АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 687/1202/16-ц
Провадження № 22-ц/792/2305/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Янчук Т.О.,

суддів: Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

секретаря: Лапка Ю.В.,

за участю: сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним вище позовом, в якому просила на підставі ст. 116 ЖК України виселити відповідача з належної їй житлового будинку №48 по вул. Дружби с. Івахнівці Чемеровецького району Хмельницької області. В обґрунтування позовних вимог указувала на те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 своєю поведінкою порушує її право користування та володіння зазначеним вище житловим будинком, не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг, систематично порушує правила співжиття та влаштовує сварки з нею та членами її сімї, спричиняє їй матеріальні збитки, зловживає спиртними напоями, а застосовані до відповідача заходи запобігання виявились безрезультатними.

З огляду на зазначене просила позов задовольнити.

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2016 року позов задоволено частково, попереджено ОСОБА_2 про наступне виселення з житлового будинку №48 по вул. Дружби в с. Івахнівці Чемеровецького району Хмельницької області через систематичні порушення правил співжиття. В решті позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_4 Категорія: 43,44

Доповідач: Янчук Т.О

засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили її відхилити.

Заслухавши доповідача, доводи учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав:

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 з 30.01.1983 року перебували у шлюбі, який рішенням Чемеровецького районного суду від 19.07.2016 року розірвано. Змінено ОСОБА_5 прізвище на дошлюбне - ОСОБА_1 (а.с.37).

Позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок №48 по вул. Дружби в с. Івахнівці Чемеровецького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 17.10.1990 року (а.с.3).

З пояснень сторін судом також було встановлено, що за згодою позивача відповідач вселився у належний їй житловий будинок і за згодою власника був зареєстрований за вказаною адресою. Дана обставина підтверджується довідкою про склад сімї Івахновецької сільської ради від 13.10.2016 року №861.

З копій висновків по матеріалам перевірки Чемеровецького ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області від 05.04.2016 року, від 10.05.2016 року, від 03.02.2016 року вбачається, що 04.02.2016 року у відділення поліції надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_2 з ОСОБА_5В вчинив словесну суперечку, виражався в її адрес нецензурними словами, через вживання ним спиртних напоїв. Із ОСОБА_2 проведено профілактичну бесіду про недопущення вчинення подібних правопорушень. 07 травня 2016 року надійшло аналогічне повідомлення, щодо словесної суперечки ОСОБА_2І та його доньки ОСОБА_6, через вживання відповідачем спиртних напоїв. Із ОСОБА_2 проведено профілактичну бесіду про недопущення вчинення подібних правопорушень. 02 лютого 2016 року надійшло аналогічне повідомлення, що ОСОБА_2, з своїм сином ОСОБА_7 та дружиною ОСОБА_5 затіяв словесну суперечку. Під час даної суперечки ОСОБА_2 обзивав сина та дружину нецензурними словами. Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_2 направлено в Чемеровецький районний суд для прийняття рішення згідно чинного законодавства (а.с.5-7). Постановою від 04.02.2016 року Чемеровецького районного суду провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 173-2 ч.1 КУпАП (насильство в сімї) закрито за малозначимістю скоєного правопорушення, обмежившись усним зауваженням (а.с.34).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено систематичність правопорушення ОСОБА_2І правил співжиття, однак враховуючи, те що в матеріалах справи відсутнє зобовязання ОСОБА_2 про недопущення в подальшому правил соціального проживання по відношенню до власниці житлового будинку, та інших його мешканців, суд дійшов до висновку щодо попередження відповідача про наступне виселення через систематичні порушення правил співжиття. В решті позову відмовив.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 просила усунути перешкоди у користуванні її власністю - житловим будинком №48 по вул. Дружби в с. Івахнівці Чемеровецького району Хмельницької області та виселити ОСОБА_2 зі спірного житлового будинку без надання іншого житлового приміщення.

Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною 1 ст.156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї.

Відповідно до ст. 157 ЖК України власник жилого будинку (квартири) має право вимагати у судовому порядку виселення членів сім'ї, але за наявності обставин, передбачених ч.1 ст.116 ЖК України, зокрема, якщо вони систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.

Відповідно до ст. 116 ЖК України, виселення члена сім'ї наймача (власника) будинку та інших осіб, які проживають разом з ним, можливо в тому випадку, коли вони систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.

При вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України мають враховуватися порушення правил співжиття у сфері даних житлових відносин, а не такі правопорушення, що допущені відповідачем в іншому місці й не мають відношення до користування сторонами жилим приміщенням.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме висновків по матеріалах перевірки Чемеровецького ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області, ОСОБА_2 вчиняв словесні суперечки зі своєю дружиною ОСОБА_1, з донькою ОСОБА_6, сином ОСОБА_7. Відповідно до постанови Чемеровецького районного суду від 04.02.2016 року ОСОБА_2 виражався нецензурними словами в адресу свого сина ОСОБА_7 та дружини ОСОБА_5, чим своїми діями вчинив психологічне насильство в сімї.

В судовому засіданні відповідач пояснював, що така його поведінка повязана з неналежним способом життя його дітей, їх аморальною поведінкою.

Крім того, для застосування норм статті 116 ЖК України необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів.

Під заходами впливу мається на увазі заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою Чемеровецького районного суду від 04.02.2016 року провадження за ст.173-2 ч.1 КУпАП (насильство у сім ї) закрито за малозначимістю, обмежившись усним зауваженням.

Зважаючи на зазначене, оскільки допущені відповідачем порушення (вчинення насильства у сімї) не стосувалися саме житлових відносин, ці порушення відношення до користування спірним житловим будинком не мали, крім того відсутність вжиття інших заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів, тому в задоволені позову про виселення на підставі ст.116 ЖК України слід відмовити.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у порушення статей 213, 214 ЦПК України на зазначене уваги не звернув, не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, зокрема, не перевірив, чи стосуються допущені відповідачем порушення правил співжиття (вчинення насильства в сім'ї) саме житлових відносин, чи мали ці порушення відношення до користування спірним жилим приміщенням, в порушення ч.1 ст.11 ЦПК України вийшов за межі позовних вимог.

Встановлення вказаних обставин та надання належної оцінки доводам сторін у цій частині буде відповідати вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.XI.50).

Отже, неповно з'ясувавши дійсні обставини справи, не давши належної оцінки доводам сторін, суд першої інстанції допустив вирішення справи без належного врахування норм матеріального й процесуального права, що призвело до скасування рішення, та ухвалення нового рішення про відмову у задоволені позову про виселення.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2016 року скасувати.

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук