САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/4962/16-ц
Провадження № 2/206/1231/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"23" грудня 2016 р.

Самарський районний суд міста ОСОБА_1 у складі: головуючого судді: Зайченко С.В., при секретареві: Колтаковій М.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратило право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та уточнивши позовні вимоги просить, визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Дніпро (ОСОБА_1), вул. Стефаника,26 та зняти його з реєстраційного обліку за цією адресою, мотивуючи тим, що вона є власником домоволодіння №26 по вул. Стефаника в м. Дніпро (ОСОБА_1). Відповідач по справі, її колишній чоловік з яким шлюб вона розірвали в серпні 2014 року. Відповідач в належному їй житловому будинку зареєстрований з 01.08.2008 року по теперішній час. Однак фактично не проживає у вказаному будинку з грудня 2014 року. Вона декілька разів зверталась до відповідача з проханням добровільно знятися з реєстраційного обліку, однак він так цього і не зробив. У звязку з чим, вона вимушена звернутися з дійсним позовом.

Представника позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, в подальшому надала заяву про закінчення розгляду справи в її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений через періодичне видання газети «Вісті Придніпров'я», оскільки місце мешкання його не відоме. На підставі ч.9 ст.74 ЦПК України після опублікування оголошення в пресі відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи.

Заслухав доводи представника позивача, покази свідків, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Позивач ОСОБА_2 є власником домоволодіння №26 по вул. Стефаника в м. Дніпро ( ОСОБА_1), що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9).

Як вбачається з копії домової книги (а.с.15-18) відповідач ОСОБА_3 з 01.08.2008 року зареєстрований за адресою: м. Дніпро ( ОСОБА_1), вул. Стефаника,26.

Відповідач ОСОБА_3 є колишнім чоловіком позивачки, шлюб з яким розірваний рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.08.2014 року.

В ході судового розгляду судом встановлено, що відповідач не проживає у належному позивачу домоволодінні №26 по вул. Стефаника в м. Дніпро ( ОСОБА_1) з грудня 2014 року.

Дана обставина, підтверджується довідкою голови квартального комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради від 02.08.2016 року та показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5П, які в судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами позивачки. Відповідач десь близько двох років не мешкає у домоволодінні №26 по вул. Стефаника в м. Дніпро (ОСОБА_1). Як їм відомо сторони розійшлись та відповідач залишив родину. Де він проживає на теперішній час їм не відомо, його речей в будинку вони не бачили. Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що допомагає позивачці доглядати за дитиною. Відповідача не бачила в будинку близько трьох років, з того часу, як сторони розлучились.

Доказів того, що причини відсутності відповідача за місцем реєстрації є поважними та що між ним та позивачем,як власником житла є якась домовленість щодо його відсутності, суду надано не було.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік без поважних причин.

Вирішуючи даний спір, суд керується ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими, тому повинні бути задоволенні.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Виходячи зі змісту зазначеної норми права, поняття "зняття з реєстрації" нерозривно пов'язане з поняттям "житлові права" (право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила таке користування, виселення із займаного приміщення та інше).

Як випливає з вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, то є достатні підстави для зняття його з реєстрації за вищезазначеною адресою

Питання судових витрат вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215,224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку №26 по вулиці Стефаника в місті Дніпро, що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за даною адресою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 851,20 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: С.В. Зайченко