АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Мирошниченко О.В.
№ 22-ц/796/8273/2016 Доповідач - Борисова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Соколової В.В.

при секретарі: Меженко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 01 квітня 2016 року про задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю «СБІ Компані» про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «АКТИВ-БАНК» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року заявник товариство з обмеженою відповідальністю «СБІ Компані» (далі - ТОВ «СБІ Компані») звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою, в якій просив замінити стягувача публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «АКТИВ-БАНК» (далі - ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК») його правонаступником ТОВ «СБІ Компані».

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01 квітня 2016 року заяву ТОВ «СБІ Компані» задоволено, замінено стягувача ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» на ТОВ «СБІ Компані» у виконавчому провадженні в справі за позовом ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вказувала, що судом не враховано факт не повідомлення кредитором боржника про переуступлення права вимоги та невірно зазначено суму переуступленого боргу.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

ОСОБА_1 30 червня 2016 року особисто подала до канцелярії апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи на інший день, в якій зазначила, що вона не може бути присутня в судовому засіданні у зв'язку з сімейними обставинами та станом здоров'я. Колегія суддів відхиляє вказане клопотання, оскільки остання не надала доказів на підтвердження поважності причин її неявки в судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14 листопада 2012 року, частково зміненим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14 лютого 2013 року, задоволено позовні вимоги ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» та в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №0713/03 від 13 липня 2007 року, в сумі 1006694 грн. 17 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» судовий збір, в сумі 1700 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

На виконання вказаного рішення 24 травня 2013 року Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчий лист.

13 червня 2013 року державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження №38471408.

08 серпня 2014 року між ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» та ТОВ «Компанія з управління активами «Авенір-інвест» укладено договір №ВПВ-08/08/14юр, відповідно до умов якого ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» відступило на користь ТОВ «Компанія з управління активами «Авенір-інвест» право вимоги за кредитним договором №0713/03 від 13 липня 2007 року (т.2 а.с.102-106).

02 грудня 2014 року між ТОВ «Компанія з управління активами «Авенір-інвест» та ТОВ «Віаромо» укладено договір №12-02/2014, відповідно до умов якого ТОВ «Компанія з управління активами «Авенір-інвест» відступило на користь ТОВ «Віаромо» право вимоги за кредитним договором № 0713/03 від 13 липня 2007 року (т. 2 а.с.107-110).

27 жовтня 2015 року між ТОВ «Віаромо» та ТОВ «СБІ Компані» укладено договір відступлення права вимоги №6/ФК-15, відповідно до п.1.1 якого ТОВ «Віаромо» відступило на користь ТОВ «СБІ Компані» право вимоги за кредитним договором №0713/03 від 13 липня 2007 року (з усіма додатковими угодами, додатками до нього та договорами забезпечення), укладеного між ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» та ОСОБА_2, кредитором за яким є ТОВ «Віаромо» на підставі договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами № 12-02/2014 від 02 грудня 2014 року, в межах частини боргу за кредитним договором у розмірі 1011099 грн. 49 коп.(т.2 а.с.111-113).

У листопаді 2015 року заявник ТОВ «СБІ Компані» звернувся до суду із заявою, в якій просив замінити стягувача ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» його правонаступником ТОВ «СБІ Компані».

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.378 ЦПК України та ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 ч.1 ст.512 ЦК України визначено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження й її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ст.8 Закону України «Про виконавче провадження».

Заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги, коли до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача поза межами виконавчого провадження.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13, яка згідно з ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин та з огляду на положення ст.378 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки відбулося відступлення права вимоги до боржника.

Доводи апеляційної скарги щодо неповідомлення кредитором боржника про переуступлення права вимоги є необґрунтованими, оскільки відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні не вимагає згоди боржників та не впливає на правильність висновків суду першої інстанції.

Посилання апелянта на невірне зазначення судом суми переуступленого боргу є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до її скасування.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 01 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: