У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Черненко В.А., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції (далі - ВДВС Дрогобицького МУЮ), в якій просив визнати дії державного виконавця ВДВС Дрогобицького МУЮ Литвиненко Н.В. щодо видачі розрахунку заборгованості з аліментів з 30 липня 2013 року по 30 червня 2015 року неправомірними та скасувати вказаний розрахунок, посилаючись на те, що в провадженні державного виконавця ВДВС Львівського МУЮ знаходиться виконавче провадження № 46983352, в якому розглянуто заяву стягувача ОСОБА_6 про примусове виконання виконавчого листа № 438/975/13-ц, що виданий 2 березня 2015 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення аліментів з нього в користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з

15 липня 2013 року і до досягнення сином повноліття.

На підставі постанови начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 31 березня 2015 року про передачу виконавчого провадження № 46983352 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа, його було передано для виконання у ВДВС Дрогобицького МУЮ.

При проведенні виконавчих дій, державний виконавець здійснив неправильний розрахунок заборгованості з аліментів, оскільки для обрахунку суми аліментів брав за основу його валовий річний дохід.

З даним розрахунком він не погоджується, оскільки із заборгованої суми здійснено ряд відрахувань, які значно знижують його реальний прибуток порівняно із нарахованою сумою.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від

17 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26 листопада 2015 року, скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Скасовано розрахунок заборгованості аліментів ОСОБА_4 за період з 30 липня 2013 року по 30 червня 2015 року, виданий державним виконавцем ВДВС Дрогобицького МУЮ Литвиненко Н.В.

У решті задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвали судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали апеляційного суду в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЩІК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні скарги в частині визнання дій державного виконавця неправомірними, правильно виходив із того, що проведений розрахунок заборгованості з аліментів не має самостійного правового значення, не породжує у скаржника жодних обов'язків, а тому дії державного виконавця не порушують права та обов'язки скаржника.

Також суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про часткове задоволення скарги, врахував положення п. п. 1.16,13 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», ч. 9 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення скарги боржника в частині скасування розрахунку заборгованості з аліментів ОСОБА_4 станом на 30 червня 2015 року.

Таким чином, доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних ухвал судів першої та апеляційної інстанцій не дають підстав для висновку про те, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до

ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від

17 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від

26 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

В.І. Журавель

С.П. Штелик