У х в а л а

іменем україни

21 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоМаляренка А.В.,
суддів:Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О.,Попович О.В., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні власністю; за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 30 липня 2015 року, та за касаційною скаргою ОСОБА_7, в особі представника ОСОБА_8, на рішення апеляційного суду Полтавської області від 30 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Улипні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні власністю.

ОСОБА_7 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26 лютого 2014 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_6 відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_7 задоволено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 25 червня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_7 і розподілу судових витрат скасовано, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 відмовлено. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 жовтня 2014 року рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26 лютого 2014 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 25 червня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 лютого 2015 року позовну заяву ОСОБА_6 залишено без розгляду за його заявою.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено. Встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по жовтень 2011 року. Визнано об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 житловий будинок й господарські будівлі, що знаходяться по АДРЕСА_1. Поділено житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться по АДРЕСА_1: виділено ОСОБА_7 13/25 часток житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 (як другому співвласнику відповідно до варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 120-13 від 15 січня 2014 року), в натурі - в основній частині будинку літ. «А -1» приміщення: коридор 1-5 площею 10,3 кв. м, житлову кімнату 1-6 площею 23,6 кв. м, кладову 1-11 площею 3,1 кв. м (площа по внутрішнім обмірам складає 37,0 кв. м), в підвалі літ. «а-п»: кладову 1-2 площею 8,6 кв. м, гараж 1-3 площею 27,5 кв. м (площа по внутрішнім обмірам підвалу літ. «а-п» складає 36,1 кв. м); в мансарді літ. «а-м»: сходи коридору 1-12 площею 4,4 кв. м, кладову 1-13 площею 1,9 кв. м, кімнату 1-14 площею 15,2 кв. м, кімнату 1-15 площею 14,9 кв. м, кладову 1-16 площею 3,2 кв. м (площа по внутрішнім обмірам мансарди літ «а-м» складає 39,6 кв. м); навіс літ. «а-н», ганок літ. «а-2»; щодо інших будівель: частину господарського блоку літ. «Б» площею 58,04 кв. м, добудову літ «б-2», 1/2 частину колодязя літ. «К», 1/2 частину вимощення І, частину огорожі НОМЕР_2 площею 30,84 кв. м, всього будівель і споруд на суму 93 628 грн, що більше на 3 549 грн від належної частки, та на плані розподілу зафарбовано в синій колір.

Виділено ОСОБА_6 12/25 часток домоволодіння по АДРЕСА_1 в натурі: в основній частині житлового будинку літ. «А-1», приміщення: передпокій 1-10 площею 11,0 кв.м, житлову кімнату 1-7 площею 11,9 кв.м( площа по внутрішнім обмірам складає 22,9 кв. м); в добудові літ. «а» приміщення: ванни 1-8 площею 3,6 кв.м, кухню 1-9 площею 11,6 кв. м (площа по внутрішнім обмірам добудови складає 15,2 кв. м); в підвалі літ. «а-п»: приміщення 1-1 площею 17,2 кв.м, приміщення 1-4 площею 12,7 кв. м (площа по внутрішнім обмірам підвалу літ. «а-п» складає 29,9 кв. м; навіс літ. «а-н1», ганок літ. «а-г1»; по іншим будівлям: частину господарського блоку літ. «Б» площею 60,16 кв. м, навіс літ. «б-н», навіс літ. «б-н1», сарай літ. «В», сарай літ. «Д», вбиральню літ. «Т», 1/2 частину колодязя літ. «К», 1/2 частину вимощення І, частину огорожі НОМЕР_2 площею 30,84 кв. м, а всього будівель і споруд на суму НОМЕР_3 530 грн, що менше на 3 549 грнвід належної частки, та на плані розподілу зафарбовано в червоний колір.

Зобов'язано ОСОБА_7 виконати переобладнання:закласти дверні отвори із коридору 1-5 площею 10,0 кв.м в передпокій 1-10 площею 11,0 кв.м та в кімнату 1-7 площею 11,9 кв.м;коридор 1-5 площею 10,3 кв.м використовувати як кухню;обладнати квартиру НОМЕР_1 водопостачанням та каналізацією.

Зобов'язано ОСОБА_6 виконати переобладнання:закласти дверний отвір із приміщення 1-1 площею 17,2 кв. м в гараж 1-3 площею 27,5 кв.м;влаштувати отвір із передпокою 1-10 площею 11,0 кв.м в кімнату 1-7 площею 11,9 кв.м та об'єднані приміщення використовувати як житлову кімнату.

Зобов'язано ОСОБА_6 та ОСОБА_7обладнати квартири НОМЕР_2 та НОМЕР_1 самостійними мережами електропостачання та опалення.

Зобов'язано ОСОБА_7 обладнати квартиру НОМЕР_1 водопостачанням та каналізацією.Підземні інженерні мережі залишено в спільному користуванні сторін.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на земельну ділянку площею 1250 кв.м (на плані розподілу варіант № 1 зафарбовано в синій колір), що надана для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, розташованих по АДРЕСА_1, встановивши межу розподілу земельної ділянки по умовним точкам згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 120-13 від 15 січня 2014 року.

Виділено ОСОБА_6 земельну ділянку площею 1250 кв. м (на плані розділу варіант № 1 зафарбовано в червоний колір).

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 3549 грн, що складає різницю часток при розподілі домоволодіння (93626 грн- НОМЕР_3 530 грн). Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 30 липня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині визнання права власності за ОСОБА_7 на частину земельної ділянки по АДРЕСА_1, ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у позові. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду в частині задоволення позову ОСОБА_7, ухвалити нове рішення про відмову у позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, поданій представником ОСОБА_8, просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови їй у позові про визнання права власності на частину земельної ділянки по АДРЕСА_1, у цій частині залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Враховуючи те, що під час проведення попереднього розгляду справи встановлено обставини, передбачені ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити її до судового розгляду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду апеляційної інстанцій не відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Судами встановлено, що 16 лютого 1991 року до 06 березня 2001 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до державного акта на право власності на землю від 28 грудня 1999 року, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № НОМЕР_3, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Озерянської сільської ради від 24 грудня 1999 року, ОСОБА_6 передано у власність земельну ділянку площею 0,85 га у АДРЕСА_1.

Під час шлюбу в 1998 році подружжям по АДРЕСА_1 Кобеляцького району побудовано господарську будівлю, яка обладнана під житло, в якому вони проживали разом, крім того, закладено фундамент для житлового будинку.

Із липня 2003 року до жовтня 2011 року сторони стали спільно проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу і в цей період з весни 2004 року на зведеному раніше фундаменті почали будівництво житлового будинку, який завершили будівництвом у 2007 році, однак не ввели його в експлуатацію.

Рішенням виконавчого комітету Озерянської сільської ради Кобеляцького району від 25 лютого 2008 року № 22 ОСОБА_6 продовжено дозвіл на будівництво будинку АДРЕСА_1 та оформлення на нього права власності.

Станом на час розгляду справи в суді спірний будинок побудовано, проте в експлуатацію не здано.

Так, відповідно до висновку судової будівельної експертизи рівень готовності житлового будинку складає 100 %, за винятком мансарди, рівень готовності якої складає 98,4 %, рівень готовності господарських споруд становить 100 %. У такому випадку можливо, враховуючи ступінь готовності будівель та споруд спірного будинку, визначити окремі частини, що підлягають виділу, та можливо завершити будівництво будинку. Спірний будинок та земельну ділянку можливо розподілити на дві частини за одним варіантом, виконавши необхідні переобладнання. Такий варіант погоджено з відповідними службами та є відповідний дозвіл виконавчого комітету місцевої ради, передбачений ст. 152 ЖК Української РСР.

Згідно з ч. 1 ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що спірне нерухоме майно набуте сторонам за спільні грошові кошти за час проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, що є підставою для визнання такого майна об'єктом спільної сумісної власності.

Апеляційний суд скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині визнання права власності за ОСОБА_7 на частину земельної ділянки та відмовляючи у задоволенні позову у цій частині не врахував, що, якщо на земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Касаційну скаргу ОСОБА_7, в особі представника ОСОБА_8,задовольнити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 30 липня 2015 року скасувати, а рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А.В. Маляренко
Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук О.В. Попович О.М. Ситнік