Справа № 191/853/16-ц
Провадження № 2/191/565/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
07.07.2016 Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Прижигалінської Т.В.
за участю секретаря Каліневич Ж.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів , -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 14.11.2008 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. Весь цей час вони проживали разом та мали шлюбні відносини. За цей період у них народилося троє дітей : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Останні декілька років сумісне життя стало неможливим, так як відповідач покинула його з дітьми та пішла проживати окремо з іншим чоловіком. Вихованням дітей відповідач не займається, відвідує вкрай рідко, допомоги для виховання та утримання дітей практично не надає. В даний період відповідач проживає з громадянином, який ніде не працює, періодично вживає алкоголь і сам потребує утримання. Позивач працює трактористом в товаристві «Дніпровські сади», отримує стабільну заробітну плату, але цього недостатньо для нормального утримання родини. В 2014 році позивач зійшовся з ОСОБА_6, яка маж двох неповнолітніх дітей. На сьогодні його співмешканка тяжко хворіє і потребує сама сторонньої допомоги. Фактично позивач сам утримує пятьох дітей. Він та представники сільської ради, неодноразово пропонували відповідачу добровільно сплачувати аліменти, але угоди про добровільну сплату аліментів між ними не було досягнуто. Відповідач ніде не працює, на її утриманні ніхто не перебуває.
У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей по 400 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду й до моменту досягнення дітьми повноліття.
Позивач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду була належним чином повідомлена, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов такого висновку.
Згідно свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 125065, 14.11.2008 року зареєстрували шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_7. Прізвище відповідача після реєстрації шлюбу : «Звір».
З свідоцтв про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія 1-КИ № 263058; ОСОБА_4, 21.12.2005року народження, серія 1-КИ № 049111; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, серія 1-КИ № 143799, вбачається, що їх батьками є сторони по справі.
Згідно довідок Василівської сільської ради № 98, 99 від 15.02.2016 року ОСОБА_1 є батьком багатодітної родини та виховує трьох дітей : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6. Діти проживають разом з ним та знходяться на його утриманні. ОСОБА_2 фактично проживає окремо від родини.
Відповідно до акту співбесіди з багатодітною родиною ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 25.05.2014 року Василівською сільською радою запропоновано матері родини більше уваги приділяти дітям, займатися їх вихованням та утриманням, повернути всі борги до закладів та установ. Запроповано ОСОБА_1 прийняти рішення щодо залучення та спілкування матері з дітьми, а при негативному відношенню до виконання своїх обовзків звернутися до суду щодо позбавлення батьківських прав матері дітей ОСОБА_2, сплати аліментів на дітей.
Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обовязку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.
Частинами 1,2 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання дітей по 400 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду й до моменту досягнення дітьми повноліття.
Однак частинами 2,3 ст. 183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Таким чином, закон встановлює та гарантує, що частки усіх дітей, на яких судом стягуються аліменти, у єдиній загальній частці від заробітку (доходу) того з батьків, на кого покладається обовязок сплачувати аліменти, що визначається судом, є рівними. Причому таке правило діє лише до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином, у цьому випадку діє правило про рівність часток усіх дітей, на яких сплачуються аліменти, у єдиній загальній частці від заробітку (доходу) того з батьків, на кого за рішенням суду покладено обовязок сплачувати аліменти.
Статтею 1 ст.184 Сімейного Кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При визначенні розміру аліментів, суд враховує працездатність відповідача, її матеріальне становище, відсутність на її утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, у звязку з чим суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в єдиній сумі, а саме в розмірі 1200 грн., щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною- Звір ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.
Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
В ч.1 ст. 179 СК України зазначено, що аліментами, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням.
Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позивачем доведені та підтверджені документально.
На підставі викладеного, ст. ст. 80, 179, 180 - 182, 183, 184, 191 Сімейного Кодексу України, та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, яка народилася 12 листопада 1986 року в смт. Тересва Тячівського району Закарпатської області, ідентифікаційний номер : НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер : НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 ( одна тисяча двісті ) гривень, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, повноліття, тобто до 16.06.2022 року.
Стягнення провадити з 17.02.2016 року.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цивільно-процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: ОСОБА_9