Справа № 558/589/15-ц
номер провадження 2/558/21/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2016 року смт. Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Мельник Д.В.,

секретар судового засідання Хом'як О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 17 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції за актовим записом № 15.Позивачка просить надати їй право, після розірвання шлюбу, й надалі іменуватися прізвищем Кая.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із письмовою заявою про розгляд цивільної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю (а.с.112).

Вважаючи на норми ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України, які надають сторонам право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність позивачки.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання на розгляд цивільної справи не зявився, хоча про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений, що підтверджується наявними у справі матеріалами виконаного судового доручення про надання правової допомоги до компетентного органу Турецької Республіки та іншими письмовими доказами ( а.с.58-74,77-108,113,114). Виходячи зі змісту ч.5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 повідомлений та проінформований належним чином про дату, місце та час розгляду цивільної справи.

Дослідивши письмові докази по справі, взявши до уваги позицію позивачки та інші встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову зі слідуючих підстав.

Відповідно до пункту №2 ст.23 Угоди між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво у цивільних справах, яка набула чинності 02.05.2004 року, якщо на момент подання заяви про розірвання шлюбу та роздільне проживання один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - другої Договірної Сторони і один з них проживає на території однієї Договірної Сторони, тоді компетентні установи обох Договірних Сторін мають юрисдикцію розглядати справу. У цьому випадку вони застосовують законодавство своєї держави.

Так, у відповідності до свідоцтва про шлюб серія 1-ГЮ № 093464 від 17.01.2014 року, між громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстрований 17 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції за актовим записом № 15 (а.с.4).

Позивач ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

У своїй заяві позивачка ОСОБА_1 вказала про те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, з листопада 2015 року вони разом не проживають. Дані фактичні обставини підтверджені позивачкою у своїй письмовій заяві від 11.11.2016 року (а.с.1,112). Будь-якими іншими доказами дані факти не спростовані.

Таким чином, під час розгляду справи по суті, судом було встановлено, що шлюбні відносини подружжя є фактично розірваними, так як на протязі року вони разом не проживають. Суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини, збереження шлюбу є неможливим, тому його необхідно розірвати.

Приймаючи рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , суд керується нормами ст.24 Сімейного кодексу України про те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки до шлюбу не допускається

Відповідно до норм ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Підлягає до задоволення вимога позивачки ОСОБА_1 щодо іменування в подальшому прізвищем Кая. Так, згідно з нормами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила свої прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу й надалі іменуватися цим прізвищем.

Згідно з нормами ст.ст.79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат , повязаних з розглядом справи.

Позивачка ОСОБА_1 просить суд не стягувати з відповідача ОСОБА_2 судові витрати по справ(а.с.112).

Вважаючи на норми ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України щодо принципу диспозитивності цивільного судочинства (розпорядження особами, які беруть участь у справі, своїми правами на власний розсуд), суд не стягує з відповідача, на користь позивачаки ОСОБА_1, судові витрати по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 11, 15, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 17.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції за актовим записом №15.

Надати відповідачці ОСОБА_1 право, після розірвання шлюбу, і надалі іменуватися прізвищем Кая.

Рішення може бути оскаржене сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі , а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.В.Мельник