УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат», відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Артемівську Донецької області про відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Артемівську Донецької області на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 11 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що з 3 жовтня 1998 року по 9 червня 2006 року вона працювала у публічному акціонерному товаристві «Часівоярський вогнетривкий комбінат» (далі - ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат»), на різних посадах, а 9 червня 2016 року її звільнено у зв'язку з невідповідністю займаній посаді (незадовільний стан здоров'я - інвалідність ІІІ групи).

22 травня 2000 року під час виконання трудових обов'язків з нею стався нещасний випадок, що підтверджується копією акту від 23 травня 2000 року № 10 про нещасний випадок та яким встановлено, що його причиною стали відсутність спеціальних сходів або іншого пристосування для підйому до люку вагону, невиконання вимог посадової інструкції п. 23.1.

Відповідно до акту МСЕК від 2 квітня 2001 року їй з 2 квітня 2001 року по 2 квітня 2002 року встановлено третю групу інвалідності у зв'язку з професійним каліцтвом та визначено 40 % втрати професійної здатності.

У подальшому висновками МСЕК від 22 квітня 2002 року, 29 червня 2004 року та від 14 серпня 2006 року позивачці встановлено 30 % втрати професійної працездатності.

Враховуючи викладені обставини та те, що внаслідок трудового каліцтва вона зазнала душевних страждань, просила стягнути із ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Артемівську Донецької області (далі - ВВДФССНВВПЗ України в м. Артемівську Донецької області») на її користь по 40 тис. грн із кожного в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 11 травня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто із ВВДФССНВВПЗ України в м. Артемівську Донецької області на користь ОСОБА_4 12 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позову ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ВВДФССНВВПЗ України в м. Артемівську Донецької області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Стягуючи із ВВДФССНВВПЗ України в м. Артемівську Донецької області на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 12 тис. грн, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 15, 16, 23, 83 ЦК України, ст. ст. 2, 153, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 1, 4 Закону України «Про охорону праці», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», врахувавши роз'яснення п. п. 6, 9 постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», оцінивши належним чином подані сторонами докази (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням засад розумності, виваженості та справедливості, обґрунтовано виходив із того, що внаслідок трудового каліцтва та втрати 40 % професійної працездатності позивачці завдано моральних страждань.

Колегія погоджується з таким висновком суду.

Рішення судів ухвалене на підставі ст. ст. 21, 28, 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» в редакції станом на 21 квітня 2001 року, тобто на момент встановлення ОСОБА_4 вперше 40 % втрати працездатності.

Послання ВВДФССНВВПЗ України в м. Артемівську Донецької області на ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування», який набрав чинності з 1 січня 2015 року, колегія відхиляє, оскільки згідно із ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Доводи касаційної скарги про недоведеність факту та розміру моральної шкоди також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно дост. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За таких обставин, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди попередніх інстанцій із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про часткове задоволення позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Артемівську Донецької області відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
С.Ф. Хопта С.П. Штелик