Справа № 520/6282/16-ц
Провадження № 2/520/3451/16
Рішення

іменем України

28 жовтня 2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Прохорова П.А.

при секретарі Цвігун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до Малого приватного підприємства «Контраст» та ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки

та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - Мале приватне підприємство «Контраст», про визнання іпотечних договорів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Малого приватного підприємства «Контраст» та ОСОБА_1, в якому просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на житловий будинок, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Купріна, будинок 1/11, загальною площею 1 079,6кв.м. та житловою 279,1кв.м., розташованого на земельній ділянці загальною площею 934кв.м., для задоволення вимог АТ «УкрСиббанк», що виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту №0 від 18.05.2007року та №0 від 18.05.2007року по поверненню грошових коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 704 816,81 доларів США та пені в розмірі 4 937 738,41грн., встановити спосіб реалізації нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, визначеною на підставі оцінки майна здійсненої субєктом оціночної діяльності проведеною відповідно до законодавства, а також просить суд стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 18.05.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем МПП «Контраст» було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті у доларах США в сумі 300 000, 00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 1 515 000,00грн. за курсом НБУ на день укладання договору, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13% річних, на строк з 18.05.2007року по 18.05.2018року, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі.

18.05.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір поруки, згідно з яким, поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за невиконання позичальником - МПП «Контраст» усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору №0 від 18.05.2007року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути у майбутньому.

У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 18.05.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, відповідно до умов яких, іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно житловий будинок, розташований за адресою: місто Одеса, вулиця Купріна, будинок №1/11, загальною площею 1079,6кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 934кв.м., та земельну ділянку, площею 0,0934га, яка розташована аз адресою: місто Одеса, вулиця Купріна, 1/11.

Крім того, 18.05.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого банк зобовязується надати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 350 000,00доларів США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 1 767 500,00грн. за курсом НБУ на день укладання цього договору.

Невиконання відповідачами зобовязань по укладеним договорам зумовило звернення ПАТ «УкрСиббанк» до суду із відповідним позовом.

19.09.2016року до канцелярії Київського районного суду м. Одеси надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа МПП «Контраст», в якій ОСОБА_1 просить суд визнати недійсним іпотечний договір, укладений 18.05.2007року між ним та АКІБ «УкрСиббанк», посвідчений ОСОБА_2, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №1373, визнати недійсним іпотечний договір, укладений 18.05.2007року між ним та АКІБ «УкрСиббанк», посвідчений ОСОБА_2, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №1374, а також стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви позивач посилається на те, що 18.05.2007 року між ним та АКІБ «УкрСиббанк» були укладені два іпотечні договори, посвідчені ОСОБА_2, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстровані в реєстрі за №1373 та №1374. Відповідно до розділу 1 вказаних іпотечних договорів, він передав в іпотеку житловий будинок та земельну ділянку, а саме: житловий будинок №1/11 по вулиці Купріна у місті Одесі, загальною площею 1079,6 кв.м., житловою площею 279,1, розташований на земельній ділянці площею 934 кв.м.; земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Купріна, 1/11, площею 0,0934 га, кадастровий № :27:011:0181, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що вказаним іпотечним майном забезпечувалось в повному обсязі виконання усіх грошових зобов'язань МПП «Контраст» за договором про надання споживчого кредиту №0 від 18.05.2007 року та його зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту №0 від 18.05.2007 року.

Проте, позивач за зустрічним позовом вказує, що станом на теперішній час відсутнє рішення суду про стягнення з нього заборгованості на користь ПАТ «УкрСиббанк» по кредитному договору № 0 від 18.05.2007 року, що виключає можливість звернення стягнення на предмет іпотеки для виконання зобов'язання, розмір якого не визначений рішенням суду, а вимога ПАТ «УкрСиббанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки для виконання зобов'язань МПП «Контраст» за кредитним договором № 0 від 18.05.2007 року в сумі 344 074,95 доларів США та 1 440 393,85 гривень не підлягає задоволенню, оскільки рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 05.05.2014 року по справі № 523/18158/13-ц стягнуто на користь банка заборгованість МПП «Контраст» в загальній сумі 2 055 422,24 гривень. Будь-який інший розмір заборгованості по даному кредитному договору банком не обгрунтований.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що вищевказані іпотечні договори укладені без дотримання вимог чинного законодавства і мають бути визнані судом недійсними з наступних підстав.

В пункті 1.5 спірних іпотечних договорів зазначено, що предмети іпотеки є власністю іпотекодавця на підставі наступних документів: житловий будинок №1/11 по вулиці Купріна у місті Одесі, належить іпотекодавцю на підставі постанови Київського районного суду міста Одеси від 23.06.2006 року по справі № 2-3373/2006. Даною постановою суду за ним було визнано право власності на житловий будинок та зобов'язано КП «ОМБТІ та РОН» зареєструвати таке право, земельна ділянка за адресою: м. Одеса, вул. Купріна, буд.1/11 належить іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №945926, виданого 08.11.2006 року на підставі постанови Київського районного суду міста Одеси від 26.04.2006 року по справі № 2-а-227/2006.

Однак, позивач за зустрічним позовом вказує на те, що ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016 року постанова Київського районного суду міста Одеси від 23.06.2006 року була скасована, а провадження по справі закрито.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.02.2011 року постанова Київського районного суду міста Одеси від 26.04.2006 року по справі № 2-а-227/2006, в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку, була скасована, а провадження по справі в цій частині закрито.

Таким чином, позивач за зустрічним позовом вважає, що на момент укладення договорів іпотеки, житловий будинок та земельна ділянка, які є предметом іпотеки, не належали йому на праві власності, а тому він не мав права передавати в іпотеку вказані об'єкти нерухомості.

Позивач за зустрічним позовом вказує, що той факт, що на момент укладення іпотечних договорів були чинними постанови Київського районного суду міста Одеси, не спростовує обставини щодо відсутності у нього права власності на житловий будинок та земельну ділянку в момент укладення спірних іпотечних договорів, оскільки ухвалами судів вищих інстанцій було скасовано постанови Київського районного суду міста Одеси як такі, що не відповідали вимогам чинного законодавства на момент їх ухвалення, а це є безспірним підтвердженням відсутності у нього права власності на об'єкти нерухомості під час укладення спірних іпотечних договорів.

З урахуванням викладеного, позивач за зустрічним позовом вважає, що він не мав права укладати іпотечні договори та не міг відчужувати нерухоме майно, оскільки воно не належало йому на праві власності, ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про визнання вищезазначених іпотечних договорів недійсними.

У судовому засіданні 17.10.2016року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

У судовому засіданні 28.10.2016року представник ПАТ «УкрСиббанк» позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити.

У судовому засіданні 28.10.2016року представник ОСОБА_1 зустрічні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» відмовити.

Представник МПП «Контраст» про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у судові засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення або письмові пояснення на позовну та зустрічну позовну заяви не надав.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника ПАТ «УкрСиббанк» та представника ОСОБА_1, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного позову та про задоволення зустрічного позову, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 18.05.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та Малим приватним підприємством «Контраст» було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті у доларах США в сумі 300 000, 00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 1 515 000,00грн. за курсом НБУ на день укладання договору, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. Надання кредиту здійснюється у термін з 18.05.2007року по 18.05.2018року. Позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 18 травня 2018року, якщо тальки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін. За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13% річних.

Відповідно до п.п. 3.5.1., 3.5.3. вищезазначеного договору, позичальник зобовязується використовувати кредит на зазначені у цьому договорі цілі, а також повернути суму кредиту, і сплатити плату за кредит й інші грошові платежі на рахунок банку в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Достроково повернути банку в повному розмірі всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит у разі застосування банком права вимоги дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 6 договору.

П. 4.1. кредитного договору №0 від 18.05.2007року передбачено, що за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених цим, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в наступному порядку: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті. Пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.

З метою забезпечення виконання зобовязань по договору про надання споживчого кредиту №0 від 18.05.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №114222, згідно з яким, поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору в доларах США 0 від 18.05.2007року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути у майбутньому.

Відповідно до п.п. 1.3., 1.4. договору поруки №114222 від 18.05.2007року поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених в вищезазначеному кредитному договорі. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Крім того, 18.05.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого банк зобовязується надати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 350 000,00доларів США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 1 767 500,00грн. за курсом НБУ на день укладання цього договору. Надання кредиту здійснюється у наступний термін: з 18.05.2007року по 18.05.2018року. За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13% річних.

З метою забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору №0 від 18.05.2007року та кредитному договору №0 від 18.05.2007року, 18.05.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 були укладені іпотечні договори, відповідно до умов яких, іпотекодавець передає в наступну іпотеку нерухоме майно житловий будинок та земельну ділянку, зазначені в п. 1.4. цих договорів.

Згідно п. 1.2. договорів іпотек, іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобовязань Малого приватного підприємства «Контраст» за договором про надання споживчого кредиту №0 від 18.05.2007року та виконання усіх грошових зобовязань іпотекодавця за договором про надання споживчого кредиту №0 від 18.05.2007року.

Відповідно до п. 1.4. договорів іпотек, предметом іпотеки є житловий будинок, розташований за адресою: місто Одеса, вулиця Купріна, будинок №1/11, житловою площею 279,1кв.м., загальною площею 1079,6кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 934кв.м., та земельна ділянка, площею 0,0934, за адресою: місто Одеса, вулиця Купріна, 1/11.

Відповідно до п. 1.5. договорів іпотеки, предмет іпотеки є власністю іпотекодавця на підставі наступних документів відповідно: постанови Київського районного суду міста Одеса від 23 червня 2006року, справа №2-3373/2006рік, яка набула законної сили 04.07.2006року. Право власності іпотекодавця на будинок зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 11 жовтня 2006року за реєстраційним номером 16347085, номер запису 41391 в книзі 281-44, згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12125415, виданого Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» 11.10.2006року, що підтверджується Витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно№14437868 від 03.05.2007року, виданого Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості», і немає жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів, на підставі яких іпотекодавець набув право власності на предмет іпотеки; земельна ділянка належить іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №945926, виданого Одеським міським управлінням земельних ресурсів від 08 листопада 2006року на підставі постанови Київського районного суду міста Одеси від 26 квітня 2006року, справа №2-а-227/2006, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №80, і немає жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів, на підставі яких іпотекодавець набув право власності на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 2.1.1. зазначених договорів іпотек, у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предметів іпотеки в повному переважно перед іншими кредиторами.

Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VІ від 17.09.2008 року були внесені зміни у статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (скорочена назва - АТ «УкрСиббанк»).

Невиконання відповідачами своїх зобовязань по вищезазначеним договорам зумовило звернення ПАТ «УкрСиббанк» до суду із відповідним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ч. 1 ст. 553, ч.1, 2 ст. 554 передбачають, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Зазначене кореспондується з положеннями п.п. 1.3., 1.4. договору поруки №114222 від 18.05.2007року, відповідно до яких поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених в вищезазначеному кредитному договорі. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Таким чином, суд зазначає, що позичальник МПП «Контраст» та поручитель ОСОБА_1є відповідальними перед кредитором - ПАТ «УкрСиббанк» як солідарні боржники.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики . Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно до ст. 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05.05.2014року, яке набрало чинності 24 вересня 2014року, позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до МПП «Контраст», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з МПП «Контраст», ОСОБА_1на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 18 травня 2007року в сумі 2 055 422,24грн., з яких: кредитна заборгованість 1507663,64грн.; заборгованість по процентам 490674,44грн.; пеня за прострочення сплати по кредиту 30454,21грн; пеня за прострочення сплати процентів 26629,95грн., а також стягнуто в рівних частинах витрати по сплаті судового збору.

Як вбачається із наданих представником позивача довідки розрахунку заборгованості за кредитом, довідки розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитом, довідки розрахунку заборгованості по комісії, довідки розрахунку пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, довідки розрахунку пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом, довідки розрахунку пені за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії станом на 23.05.2016року та 25.05.2016року, у відповідачів наявна заборгованість за договорами про надання споживчого кредиту №0 від 18.05.2007року та №№0 від 18.05.2007року, яка дорівнює 704 816,81 доларів США та пеня в розмірі 4 937 738,41грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 33 та Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на

предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до п.п. 2.1.1. та 2.1.2. зазначених договорів іпотек, у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному переважно перед іншими кредиторами. У разі порушення зобовязань боржника за кредитним договором та іпотекодавцями обовязків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязань за кредитним договором, а у разі невиконання боржником цієї вимоги звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про іпотеку», в редакції на момент укладення іпотечного договору, предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016року, постанову Київського районного суду м. Одеси від 23.06.2016року, якою було визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, який є предметом договору іпотеки, було скасовано.

Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.02.2011року постанову Київського районного суду м. Одеси від 26.04.2006року, якою було визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, яка є предметом договору іпотеки, та постанову апеляційного суду Одеської області від 22.11.2006року було скасовано.

Таким чином, станом на момент розгляду даної цивільної справи Київським районним судом м. Одеси, постанови Київського районного суду м. Одеси, які стали підставою для визнання права власності на житловий будинок та визнання права власності на земельну ділянку, які є предметом договорів іпотеки, за ОСОБА_1, - скасовані та не є чинними.

Також, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ДП «Центр обслуговування громадян» №31999525 від 24 жовтня 2016року було відмовлено у скасуванні запису про внесення запису про скасування державної реєстрації розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки органом державної реєстрації прав або нотаріусом, до якого звернувся заявник, не проводилась державна реєстрація прав на відповідний об'єкт нерухомого майна, а також відповідно до даних Державного реєстру прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно відсутня державна реєстрація права власності за ОСОБА_1 на об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Купріна, 1/11, на підставі постанови Київського районного суду міста Одеси від 23.06.2006року.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що право власності на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Купріна, 1/11, ОСОБА_1 набуто незаконно, оскільки підставами для визнання за ним права власності були постанови Київського районного суду м. Одеси, які на даний час скасовані.

Відповідно ОСОБА_1 не мав права передавати спірні житловий будинок та земельну ділянку в іпотеку ПАТ «УкрСиббанк».

З урахуванням викладеного, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки предмет іпотеки не належить іпотекодавцю на праві власності, як це передбачено ч. 1 ст. 5 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 88 ЦПК України у звязку з відмовою у задоволенні первісного позову, судові витрати ПАТ «УкрСиббанк» не відшкодовуються.

Разом з тим, суд вважає за необхідне задовольнити зустрічний позов ОСОБА_1 про визнання іпотечних договорів недійсними, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом вище, право власності на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Купріна, 1/11, які є предметом іпотеки, ОСОБА_1 набуто без законних підстав, а отже і прав розпорядження житловим будинком і земельною ділянкою він не мав.

Отже, згідно іпотечного договору в іпотеку передані житловий будинок і земельна ділянка, які не належать на праві власності іпотекодавцю, при тому, що чинне на момент укладення цих договорів законодавство не передбачало передачі в іпотеку нерухомого майна, яке є власністю третьої особи і не належить іпотекодавцю.

Крім того суд окремо зазначає і про те, що доводи представника ПАТ «УкрСиббанк», викладені в запереченнях на зустрічну позовну заяву, по те, що ОСОБА_1, на момент укладення договорів іпотеки, був власником іпотечного майна на підставі договору дарування, укладеного 04.11.2004 року між ним та ОСОБА_3, заслуговують на критичну оцінку, оскільки предметом даного договору дарування був незавершений будівництвом обєкт, а в якості предмета іпотеки передавався житловий будинок. У звязку з цим предметом договору дарування від 04.11.2004 року та іпотечних договорів 18.05.2007 року є два різних обєкта цивільних прав. Крім того, земельна ділянка, яка була предметом двох спірних іпотечних договорів, не була предметом дарування по договору від 04.11.2004 року.

Також суд не приймає до уваги доводи представника ПАТ «УкСиббанк» про те, що ОСОБА_1, на момент укладення договорів іпотеки, був власником іпотечного майна на підставі свідоцтва про право власності САЕ 571711 від 26.12.2011 року, оскільки дане свідоцтво було видане лише в 2011 році, тобто після спливу чотирьох років та семи місяців з моменту укладення спірних іпотечних договорів від 18.05.2007 року, а тому вказаний документ не може бути підтвердженням того факту, що ОСОБА_1, саме на момент укладення спірних іпотечних договорів, був власником нерухомого майна, переданого в іпотеку. До того ж вказане свідоцтво про право власності видане лише на житловий будинок і не стосується земельної ділянки, яка також є предметом договорів іпотеки.

З такого, суд зазначає, що, передача в іпотеку майна, яке є власністю третіх осіб, без згоди останніх, є порушенням принципу недоторканості, обмеженням права власності останніх, оскільки передача майна в іпотеку супроводжується обтяженням прав - забороною розпоряджатися, а отже іпотечний договір суперечить ст. 321 ЦК України, яка передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 373 ЦК України, що регламентує право власності на земельну ділянку, містить аналогічну по суті норму згідно якої право власності на земельну ділянку набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно положень ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодний доказ у справі не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно умов оспорюваних договорів, в іпотеку передані житловий будинок та земельна ділянка, які не належать на праві власності іпотекодавцю, що не передбачено законодавством, а отже іпотечні договори суперечать вимогам ст. ст. 203, 319, 321 ЦК України, у звязку з чим, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання іпотечних договорів недійсними є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до Малого приватного підприємства «Контраст» та ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа Мале приватне підприємство «Контраст», про визнання іпотечних договорів недійсними, задовольнити.

Визнати недійсним іпотечний договір, укладений 18.05.2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за 1373.

Визнати недійсним іпотечний договір, укладений 18.05.2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за 1374.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 компенсацію понесених судових витрат в розмірі 1102,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя П. А. Прохоров