н/п 2-о/490/138/2016 Справа № 490/7032/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви

08 липня 2016 року суддя Центрального районного суду м.Миколаєва Гуденко О.А., розглянувши заяву Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 про відмову від примусової госпіталізації хворого, -

ВСТАНОВИВ:

МОПЛ №1 звернулася до суду з заявою на предмет відмови від примусової госпіталізації ОСОБА_1 до відділення МОПЛ.

Вивчивши подані матеріали, приходжу до висновку, що дана заява повинна бути повернута заявнику з наступних підстав.

Питання припинення амбулаторної психіатричної допомоги врегульовано, зокрема, ст.12 Закону України Про психіатричну допомогу, а припинення застосування примусових заходів медичного характеру ст.19 цього Закону.

Відповідно до положень ст.19 Закону України Про психіатричну допомогу, примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України заява особи, якій за рішенням суду надається амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку, або її законного представника про припинення цієї допомоги подається до суду за місцепроживанням особи, а про припинення госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку - до суду за місцезнаходженням психіатричного закладу.

Аналогічне положення передбачене ч.8 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу», яка передбачає, що клопотання про припинення надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може направлятися до суду особою, якій надається ця допомога, або її законним представником через 3 місяці з часу ухвалення судом рішення про надання або продовження надання особі такої допомоги.

Аналіз викладених норм вказує на те, що законодавець визначив лише двох суб'єктів, які можуть звернутися до суду з заявою про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги та про припинення госпіталізації до психіатричного закладу, що здійснювались у примусовому порядку: 1) особа, якій за рішенням суду надається така психіатрична допомога; 2) законний представник такої особи.

Закон України «Про психіатричну допомогу» до законних представників відносить таких осіб (ст. 1) - батьки (усиновителі), опікуни або інші особи, уповноважені законом представляти інтереси осіб, які страждають на психічні розлади, у тому числі здійснювати захист їх прав, свобод і законних інтересів при наданні їм психіатричної допомоги.

Таким чином, вищенаведене дає підстави для висновку, що головний лікар МОПЛ №1 не є законним представником особи, якій за рішенням суду надається психіатрична допомога, а також не має повноважень сам чи від імені такої особи звертатися до суду із заявою про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги.

У відповідності до вимог п.3 ч.3 ст.121 ЦПК України, заява повертається у випадку, коли її від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Виходячи з вищенаведеного та з огляду на те, що головний лікар Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1, згідно вимог ч.2 ст.279 ЦПК України, не наділений повноваженнями на подання до суду заяви про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, тому така заява підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись п.3 ч.3 ст.121, ч.2 ст.279 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 про відмову від примусової госпіталізації хворого - повернути заявнику.

Розяснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів.

Суддя Гуденко О.А.