Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого Баряка А.С.,
за участі секретаря Шмирової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, зазначивши, що є власником квартири № 73 розташованої по просп. Юності, 75 у м. Вінниця на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 14.03.2007 року по справі № 2-278/07, при цьому зазначає, що відповідач, який є її колишнім чоловіком, зареєсторований у зазначеній квартирі, з 2013 року там не проживає, добровільно знятись з реєстрації не бажає, що спричиняє позивачу додаткові витрати по сплаті комунальних послуг в зазначеній квартирі, в силу чого позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 73 по просп. Юності, 75 у м. Вінниця.
Позивач в судове засідання не зявився, однак представник позивача ОСОБА_3, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
За даних обставин суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній документів та доказів.
Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача, суд визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини:
Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці, від 14.03.2007 року по справі № 2-278/07 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна, позов задоволено частково, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 29.07.1989 року, відділом ЗАГС Золочівського райвиконкому Львівської області, актовий запис № 109; визнано за каляткіною Н.Я. право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 5-6).

Копія реєстраційного посвідчення, виданого 27.05.2008 року Вінницьким обласним обєднанням бюро технічної інвентаризації, зазначає, що Вінницьке обласне обєднання бюро технічної інвентаризації посвідчує, що квартира АДРЕСА_2, зареєстрована за ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 14 березня 2007 року, справа № 2-78/07, записано в реєстрову книгу за № 35 книга № 3, квартира в цілому складається з трикімнатної квартири загальною площею 63,8 кв.м., житловою площею 36,6 кв.м. (а.с. 7).

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.11.2009 року № 24386689 ОСОБА_1 є власником квартири, адреса: АДРЕСА_3 на підставі рішення Леннінського районного суду м. Вінниці, справа № 2-278/07 від 14.03.2007, форма власності приватна ( а. с. 8).

Зміст свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-АМ № 049884, виданого 15.07.2009 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між чоловіком ОСОБА_2 та дружиною ОСОБА_1 15.07.2009 року - розірвано, актовий запис № 724, з присвоєнням після розірвання шлюбу прізвища їй ОСОБА_1 (а.с. 9).

Зміст довідки № 05-21/2908 від 09.08.2016 р., наданої Житлово-Експлуатаційною конторою № 7, вказує, що за адресою: м. Вінниця, пр.-кт ЮностіАДРЕСА_4, зареєстровані: ОСОБА_1 - власник, ОСОБА_2 бувший чоловік, ОСОБА_4 син, ОСОБА_5 - син (а.с.10).

Відповідно до Акту про тимчасову відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщенні від 10.08.2016 року, виданого МКП «ЖЕК №7», вказано, що згідно свідчень мешканців будинку № 75 по вул. Юності: ОСОБА_6, мешканки кв. № 74, кв. ОСОБА_7 мешканки кв. № 98, та ОСОБА_8, мешканця кв. № 76 ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає з червня 2013 року і по даний час (а.с. 11).

Норма ч.1 ст. 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до норми ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні визначає, що місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно норми ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За даних обставин, враховуючи, що квартира № 73, що розташована в м. Вінниця, просп. Юності, буд. № 75, належить позивачу на праві приватної власності, при цьому ОСОБА_2 зареєстрований в даній квартирі на правах члена сімї власника, тобто позивача, однак, починаючи з червня 2013 року по місцю реєстрації не проживає, з огляду на беззаперечні докази відсутності відповідача по місцю своєї реєстрації, яка в даному випадку носить формальний характер, оскільки не відповідає вимогам ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», понад один рік, що є правовою підставою, в розумінні норми ст. 405 ЦК України, для втрати відповідачем права користування відповідним жилим приміщенням, в силу чого суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись: ст. 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 73, яка знаходиться за адресою: м. Вінниця, просп. Юності, буд. 75.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. понесених судових витрат за сплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя