Справа № 591/2096/16-ц
Провадження № 2/591/1363/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2016 року
Зарічний районний суд міста Суми
в складі головуючого судді - Прокудіної Н.Г.
при секретарі - Різниченко Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Суми в особі Сумської міської ради , третя особа Обєднання громадян «Автогаражне товариство «Турист», ОСОБА_2 про визнання власником гаража за набувальною давністю,- ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на гараж № 3 в обєднанні громадян «Автогаражне товариство «Турист» за адресою : м.Суми , вул. Охтирська, 44, за набувальною давністю.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 підтримав позовні вимоги, просить суд їх задовольнити.
В письмовій заяві представник Сумської міської ради просить справу розглядати у його відсутність (а.с.33).
В судовому засіданні представник третьої особи обєднання громадян «Автогаражне товариство «Турист» ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення позову, пояснив, що він другий рік голова Обєднання громадян «Автогаражне товариство «Турист», позивач сплачує внески, приймає участь у зборах, в боксі поміняв ворота.
В письмовій заяві третя особа : ОСОБА_2 проти позову не заперечувала , просила справу розглядати у її відсутність (а.с.93).
В судовому засіданні представник третьої особи - ОСОБА_2- ОСОБА_8 проти позову не заперечувала .
Суд, заслухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Власник гаража ОСОБА_4 помер 06.02.1996 року в м. Тюмень, РФ, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.19).
Дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_5, померла 18.09.1996 року в м. Югорськ , Тюменської області, Р.Ф., що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 20).
Спадкоємець на спадщину після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є їх дочка ОСОБА_2, яка мешкає у м. Нижнєвартовськ Тюменської області. Р.Ф., але спадщини вона не приймала, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_9, копією свідоцтва по укладення шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 від 25.06.1988 року, (а.с.17-18), інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) (а.с.52-53, 55-56).
Згідно довідки Громадської організації «Автогаражне товариство «ТУРИСТ» № 5 від 24.06.2016 року членські внески і оплата електроенергії в ГО «Автогаражне товариство «ТУРИСТ» за 2015 рік, 2016 роки вносилися особисто ОСОБА_1, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.77).
З копії журналу по прийому внесків від членів ГО «Автогаражне товариство «ТУРИСТ» вбачається, що ОСОБА_1 вносив членські внески 26.03.14 року за 2014 рік в сумі 135 грн., 04.07.2014 року за 2014 рік в сумі 100 гр., 20.02.2016 року за 2015 рік в сумі 73 грн., за електроенергію 26.03.2014 року в сумі 40 грн., 20.02.2016 року 16 грн. (а.с. 111-113).
Судом встановлено, що протягом 13 років ОСОБА_1 користувався гаражем , підтримував його в належному стані, проводив ремонтні роботи по перекриттю покрівлі гаражу, заміні в'їздних воріт та інший поточний ремонт, що підтверджується довідкою обєднання громадян «Автогаражне товариство «Турист», поясненнями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12 .
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він раніше був головою Обєднання громадян «Автогаражне товариство «Турист» з 2000 р. по 2014 р., позивача знає давно, він ремонтував гараж, за спірний гараж взноси платив, приблизно з 2004 р. користується даним гаражем.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що знає позивача 12 років і весь цей час він коритувався гаражем ОСОБА_4. останній виїхав у м. Н.Вартовськ приблизно у 2005 р..
Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на майно (набувальна власність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.
В п.9, 11, 13-14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» дано роз'яснення, що відповідно до ч.1 ст.344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.
При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:
- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;
- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.
Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2001 року.
При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.
Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.
Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.
Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Оскільки позивач добросовісно, безперервно, відкрито володів гаражем № 3 в обєднанні громадян «Автогаражне товариство «Турист» за адресою : м.Суми , вул. Охтирська, 44, більше 10 років, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам Закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж № 3 в обєднанні громадян «Автогаражне товариство «Турист» за адресою : м.Суми , вул. Охтирська, 44, за набувальною давністю.

Керуючись ст. ст.10,11,60,212,213,215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити .

Визнати ОСОБА_1 власником гаража № 3 в обєднанні громадян «Автогаражне товариство «Турист» за адресою : м.Суми , вул.Охтирьска, 44, за набувальною давністю.

Відповідач протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення суду має право подати до Зарічного районного суду м. Суми заяву про його перегляд.

Інші особи, що брали участь у розгляді справи, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст виготовлено та підписано 03 жовтня 2016 року.

Суддя Н ОСОБА_13