Справа № 226/1889/16-ц
Провадження № 2/226/1889/2016
УХВАЛА

Іменем України

30.12.2016 року місто Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Пікало К.І.,

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що шлюб між ними укладений 29.08.1998 року, від шлюбу є дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час вони мешкають разом, однак з серпня 2016 року їх сімейні стосунки фактично припинені, оскільки взаємовідносини між ними охололи. Вони мають різні погляди на життя, відповідач не розуміє її інтересів і не підтримує прагнень. Неодноразові спроби налагодити сімейне життя результатів не дали, тому вважає, що збереження шлюбу не відповідає її інтересам, тому просила суд розірвати їх шлюб.

В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, обґрунтувавши їх викладеними у позовній заяві обставинами. Пояснила, що не бажає збереження шлюбу та її рішення не зміниться.

Відповідач в судовому засіданні категорично заперечував проти розірвання шлюбу, пояснив, що кохає свою дружину і не хоче розлучатися з нею. Він наразі вживає та продовжуватиме вживати заходів щодо їх примирення, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

За вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, права та інтереси їх неповнолітніх дітей.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», передбачене ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадках відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі зупинення розгляду справи та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Враховуючи, що відповідачем заявлена категорична незгода з вимогою позивача, оголошений намір на примирення, суд з метою вжиття заходів, спрямованих на збереження сім'ї через примирення сторін, вважає за необхідне надати подружжю строк на примирення тривалістю один місяць. На думку суду, надання такого строку не суперечитиме моральним засадам суспільства і сприятиме можливості відновлення сімейних стосунків та збереження шлюбу. При цьому суд враховує наявність у сторін неповнолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2, інтересам якої відповідатиме саме збереження родини.

На підставі вищевикладеного, ст. 111 СК України, керуючись ч. 5 ст. 191, п. 7 ч. 1 ст. 201, п. 5 ч. 1 ст. 203, ст. 293 ЦПК України, суд

ухвалив:

Надати сторонам у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу строк для примирення тривалістю один місяць до 01.02.2017 року.

Провадження у справі № 2/226/1889/2016 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити до закінчення строку для примирення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя: В.С. Салькова