Провадження № 2/359/920/2016
Справа № 359/1376/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видалення в натурі частки із спільної часткової власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення в натурі 1/3 частки будинку та 1/3 частки земельної ділянки із спільної часткової власності,-

В С Т А Н О В И В :

11.02.2016 позивач ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить виділити йому в натурі ? частину земельної ділянки відповідно до кадастрового плану під №2 з межами по точках 8,9,10,3Г,3В,3Б,3А, 3Д, 8 загальною площею 0,0748 га, яка розташована вул.Лісова,9 у с.Гнідин Бориспільського району (а.с.2-3,60,61).

В обґрунтування позивач зазначає, що на підставі договорів дарування він набув право власності на 2/3 частини житлового по вул.Лісова, 9 в с.Гнідин Бориспільського району, а також, що йому на праві власності належить 1/3 частина земельної ділянки, на якій розташований вищевказаний будинок та яка перебуває у спільній частковій власності. Він стверджує, що не може користуватися належною йому частиною земельної ділянки, оскільки вона не виділена в натурі, та що у звязку з цим виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування земельною ділянкою, та що такий виділ у натурі є можливий.

19.07.2016 відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою та просить суд розділити між ним та відповідачем за зустрічним позовом житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Лісова, 9, с.Гнідин Бориспільський район, Київська області виділивши йому в користування 1/3 частину будинку, що складається з наступних приміщень: №1-1 (сіни) площею 5,5 кв.м., №1-2 (житлова) площею 6,8 кв.м., №1-3 (житлова) площею 8,0 кв.м., №1-4 (житлова) площею 9.0 кв.м., №1-1 (веранда) площею 4.1 кв.м., з надвірними будівлями : 1/3 частку сараю-гаража «Б» площею 69,6 кв.м.; розподілити між сторонами земельну ділянку загальною площею 0,02243 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою вул.Лісова, 9 с.Гнідин, Бориспільський район, Київська область, виділивши в натурі належну йому 1/3 частину(а.с.76-79).

В обґрунтування відповідач ОСОБА_2 зазначає, що не згоден з позовом ОСОБА_1, оскільки, у разі виділення позивачу земельної ділянки за його варіантом відповідно до кадастрового плану №2 з межами по точках 8,9,10,3Г,3В,3Б,3А, 3Д, 8 загальною площею 0,0748 га, буде порушено його конституційне право на 1/3 частку спірної земельної ділянки по вул.Лісова, 9 в с.Гнідин та на 1/3 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані на вказаній земельній ділянці та що при цьому його буде протиправно позбавлено права власності на 1/3 частку надвірної споруди сараю-гаражу під літ. «Б» площею 69,6 кв.м. Він також звертає увагу, що у разі поділу земельної ділянки згідно із запропонованим позивачем варіантом поділу земельної ділянки, відповідачу відійдуть житлові приміщення: №1-1 (сіни) площею 5,5 кв.м, №1-2 (житлова) площею 6,8 кв.м, а всього на загальну площу 12,3 кв.м, що менше належної йому 1/3 частки будинку, що становить 15,4 кв.м. від загальної 46,2 кв.м.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги, пояснив, що третій співвласник будинку ОСОБА_3 подарувала належну їй 1/3 частину будинку, а також на підставі рішення суду отримала у власність виділену їй в натурі 1/3 частину земельної ділянки, якій було присвоєно окремий кадастровий номер. Йому відомий висновок експерта про неможливість поділу будинку в натурі, проте він не бажає уточнювати позовні вимоги та наполягає на поділі земельної ділянки згідно із розробленим землевпорядником варіантом поділу.

Відповідач ОСОБА_2 та його представники проти задоволення первісного позову заперечували, зустрічний позов підтримують, пояснили, що відповідач з родиною проживає в спірному будинку, намагається привести його в придатний для проживання стан, хоч йому відомий висновок експерта, що через технічний стан будинку він поділу не підлягає. Він право власності на земельну ділянку не реєстрував, на момент розгляду справи у суді з приводу виділення в натурі частини земельної ділянки третьому співвласнику перебував у місцях позбавлення волі. На даний час він не спроможний запропонувати позивачу, який в будинку ніколи не проживав та проживає, компенсацію взамін належної позивачу частки у будинку та земельній ділянці. Заперечуючи проти первісного позову та враховуючи висновок експерта, вважають, що будинок має залишитись у спільній власності сторін.

Залучена до участі у справі в якості третьої особи за зустрічним позовом ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, заперечень по суті зустрічного позову не подала. За змістом письмової заяви від 12.04.2016, поданої до уточнення позивачем позовних вимог та виключення її з числа відповідачів за первісним позовом, зазначила, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.08.20015 по справі №2/359/1323/2015 за її позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про виділення частки земельної ділянки в натурі із спільної сумісної власності, їй було виділено із спільної сумісної власності 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0748 га, з межами по точкам 3,4,5,6,7,8,3д,3а,3, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район село Гнідин, вулиця Лісова, 9.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до переконання, що як первісний позов так і зустрічний позов задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч. 3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Сторонам судом було розяснено, що відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України судом було розяснено особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, та попереджено про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, в тому числі право заявити клопотання про проведення додаткової судової експертизи та право змінити позовні вимоги.

Встановлено, що на підставі договору дарування від 04 березня 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Бориспільської державної нотаріальної контори за реєстровим № 665, та зареєстрованим 11 травня 1998 року у Бориспільському районному бюро технічної інвентаризації (а.с.5-6) позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить 1/3 частка житлового будинку, який розташований в с.Гнідин по вул. Лісова,9 Бориспільського району Київської області.

Крім того на підставі договору дарування 1/3 частки житлового будинку, укладеного 27 січня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та нотаріально посвідченого ОСОБА_4, приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області за реєстровим №53, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.01.2016 року (а.с.10,7) позивач ОСОБА_1 набув право власності на 1/3 частку житлового будинку №9 з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Київська область Бориспільський район, с.Гнідин, вулиця Лісова.

При цьому за змістом укладеного договору (п.1) на земельній ділянці розташовано: один житловий будинок, деревяний, житловою площею 41,1 кв.м, загальною площею 58,9 кв.м., зазначений у плані під літерою «А-1» та відповідна частина надвірних будівель і споруд: сарай-гараж «Б», погріб з шийкою «В», погріб з шийкою «Д», огорожа №3,7,8.

Також встановлено, що співвласником спірного домоволодіння на підставі договору дарування від 06 березня 2008 року, посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області за реєстровим №721, та зареєстрованим 11 березня 2008 року в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно у Бориспільському районному бюро технічної інвентаризації (а.с.12,13), є відповідач ОСОБА_2.

За змістом укладеного договору (п.1) на земельній ділянці Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області розташований житловий будинок, зазначений в інвентаризаційній справі під літерою «А-1», житловою площею 40,7 кв.м, загальною площею 58,5 кв.м; господарчі та побутові будівлі і споруди: сарай-гараж «Б», погріб «В», погріб «Д», огорожа №3,7,8.

Встановлено, що спірне домоволодіння розташоване на спірній земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0053 площею 0,2243 га, а також частково на земельні ділянці з кадастровим номером :01:002:0066 площею 0,0748 га, яка утворилась за рахунок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0053, що визнано сторонами, а також підтверджується долученими до матеріалів справи письмовими доказами.

Так, згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер 21655244 від 15.05.2014 року позивачу ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частка земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0053 загальною площею 0,2243 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса якої: Київська область, Бориспільський район, с.Гнідин, вул.Лісова, земельна ділянка 9 (а.с.9).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2015 року у справі №359/3267/15-ц, провадження 2/359/1323/2015 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виділення частки земельної ділянки в натурі із спільної сумісної власності, позов було задоволено та виїдено ОСОБА_3 із спільної сумісної власності 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0748 га , з межами по точкам 3,4,5,6,7,8,3д,3а,3, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с.Гнідин, вул.Лісова, 9 (а.с.12). Рішення суду набрало законної сили 21.08.2015 року.

08.12.2015 року на імя ОСОБА_3 реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 49374434, відповідно до якого їй на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0066 площею 0,0748 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса якої: Київська область, Бориспільський район, с.Гнідин, вул.Лісова, земельна ділянка 9 (а.с.36).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.12.2015 індексний номер 49375228 (а.с.37-38) державна реєстрація вищевказаної земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0066 площею 0,0748 га здійснена 24.11.2015 Управлінням Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області.

Та, як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-015 від 24.11.2015 (а.с.39-42), державна реєстрація земельної ділянки здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок, виготовленої ФОП ОСОБА_6 від 22.09.2015.

Будь-яких належних і допустимих доказів того, що відповідач ОСОБА_2 в установленому законом порядку набув право власності на 1/3 частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0053 площею 0,2243 га, на якій розташований спірний житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Лісова, 9 в с.Гнідин Бориспільського району Київської області, а саме здійснив державну реєстрацію права власності, суду надано не було. Сторонами визнано, що відповідач ОСОБА_7 не отримував Державного акту на право власності на земельну ділянку або Свідоцтва про право власності на нерухоме майно на 1/3 частину земельної ділянки, право власності на яку мало перейти до відповідача відповідно до вимог ст.120 Земельного кодексу України як до співвласника домоволодіння.

За змістом ст. ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст.183 ЦК України.

Так, відповідно до вимог частин 1 та 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом.

При цьому суд, враховує положення ст. ст. 183, 367 ЦК України, відповідно до яких виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Відповідно розяснень викладених у пунктах 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

А також враховує, що порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається «Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція).

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси.

При цьому, відповідно до пункту 3.6 Інструкції зношеність будинків визначається за їх конструктивними елементами відповідно до вимог чинних нормативних документів з цих питань.

Так, згідно з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизі № 24-16 від 28.08.2016 (а.с.117-129), експертом визначено, що враховуючи ветхий технічний стан житлового будинку та фізичний знос його конструктивних елементів в 73% по вул.Лісова, 9 в с.Гнідин Бориспільського району Київської області та зіставляючи їх з вимогами діючих нормативних документів, чинних на території України в галузі будівництва, вбачається, що поділ житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул.Лісова, 9 в с.Гнідин Бориспільського району Київської області згідно діючих вимог нормативних документів в галузі будівництва технічно неможливий. Враховуючи той факт, що поділ житлового будинку по вул.Лісова, 9 в с.Гнідин Бориспільського району Київської області згідно діючих вимог нормативних документів в галузі будівництва технічно неможливий, варіанти поділу земельної ділянки експертом не розроблялись.

Обґрунтованість та правильність висновку експерта у суду не викликає сумніві, клопотань щодо призначення додаткової чи повторної судової експертизи, сторонами заявлено не було. Також сторонами не було змінено позовні вимоги за первісним та за зустрічним позовом з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, а також у відповідності до вимог ч.2 ст.364 ЦК України, оскільки поділ будинку в натурі є технічно неможливий.

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що відповідачем ОСОБА_2 за заявленим ним зустрічним позовом не було змінено позовні вимоги, оскільки відповідач не бажає отримувати від іншого співвласника, позивача у справі, грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки, а позивач ОСОБА_1 позовні вимоги щодо поділу житлового будинку та надвірних будівель не заявляє, належний сторонам на праві спільної часткової власності житловий будинок та господарські будівлі і споруди підлягають залишенню у спільній власності сторін.

Щодо заявленої позивачем вимоги про виділ визначеної ним частини земельної ділянки площею 0,0748 га в натурі відповідно до кадастрового плату, складеного ФОП ОСОБА_6 (а.с.13) з межами по точках 8,9,10,3Г,3В,3Б,3А, 3Д, 8, то така вимога позивача не може бути задоволена в силу вищенаведених вимог ч.2 ст.364 ЦК України, а також вимог ст.377 ЦК України.

Так, з дослідженого в судовому засіданні вищезазначеного Плану поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0053 (а.с.13) вбачається та сторонами визнано, що в межах визначеної позивачем частини земельної ділянки знаходяться будівля сараю-гаражу під літ. «Б» площею 69,6 кв.м, а також більш ніж 2/3 частини житлового будинку, а саме: приміщення: №1-3 (житлова) площею 8,0 кв.м, №1-4 (житлова) площею 9,0кв.м., 2-1 (житлова) площею 16,9кв.м, 2-І (веранда) площею 8,2 кв.м, а всього на загальну площу 42,1кв.м, що більше належних йому 2/3 частки будинку, що становить 30,8 кв.м. від загальної 46,2 кв.м.

Крім того встановлено, що фактично спірним домоволодінням користується, в ньому проживає із родиною, відповідач ОСОБА_2, що підтверджується долученими до матеріалів справи ОСОБА_5 обстеження умов проживання та ОСОБА_5 перевірки факту проживання від 18.07.2016 року (а.с.92,93).

Водночас за змістом ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Отже, у разі задоволення первісного позову, це порушить право користування, а у разі поділу будинку в натурі з дотриманням вимог чинного законодавства права власності, відповідача на відповідну частину земельної ділянки, на якій розташована частина належної йому на праві спільної часткової власності нерухомого майна (житлового будинку та надвірної споруди).

З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку, що вимоги позивача щодо виділення йому в натурі належної йому частки земельної ділянки у визначений ним спосіб суперечать вимогам чинного законодавства та порушують права відповідача.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України у звязку з відмовою у первісному та зустрічному позові, понесені сторонами судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 209, 212, 214, 215, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видалення в натурі частки із спільної часткової власності, а також в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення в натурі 1/3 частки будинку та 1/3 частки земельної ділянки із спільної часткової власності відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Муранова-Лесів