Справа №489/303/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., Настенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 р. позивач звернувся суду із позовом, яким просив стягнути з відповідачки матеріальні збитки, завдані внаслідок залиття її квартири в розмірі 17 268,19 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн., витрат на правову допомогу 5000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що квартиру позивачки було двічі затоплено: 02 березня 2015р. та 05 вересня 2015р., про що складені відповідні акти та визначена вартість ремонтних робіт за висновком експерта, на письмові претензії щодо відшкодування шкоди відповідачка не реагувала. Розмір завданої відповідачем матеріальної шкоди за першим залиттям 02 березня 2015 р. складає 2730,19 грн., з яких вартість будівельних матеріалів 1557,19 грн., вартість робіт будівників 1173,00 грн., а за другим залиттям 12983,00 грн. розрахованого кошторисом Регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області і вартість самого кошторису 1600,00 грн.

В судовому засіданні представник позивач вимоги позову підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні суду пояснив, що не визнає вимогу позивача про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн., не визнає моральну шкоду, оскільки був конфлікт між сторонами, не визнає частково матеріальну шкоду, вважає можливим відшкодувати шкоду на суму 5000 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність задовольнити позов, виходячи з наступного.

Позивачка є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06 листопада 2008 р., розташованої на 2-му поверсі багатоквартирного житлового будинку.

Квартира, що належить відповідачу розташована поверхом вище.

02 березня 2015 р. складений акт по факту залиття квартири, яким встановлено, що ОСОБА_3 (як представник власника квартири) виявила у ванній і сумісній з нею кімнаті у зазначеній квартирі зі стелі, з люстри і по стінам каскадом стікає вода з вище розташованої квартири № 34 внаслідок чого на підлозі квартири № 31 виник застій води висотою 2 см з запахом каналізаційних вод. Виявлені пошкодження: гіпсокартону 9,85 кв.м., ламінату 9,85 кв.м., шпалер 30,87 кв.м., ковдри, віконних штор, стелі у ванній 5 кв.м., меблів в кімнаті: ліжка, матрацу. Після відвідування комісією квартири № 34 виявлено, що з вини власника даної квартири не були проведені ремонтні роботи по встановленню сантехніки і по факту відсутності будь-якої сантехніки не встановлено герметична заглушка на виході з каналізаційної труби в результаті чого виникло вилиття каналізаційних вод з приміщення квартири № 34 і залиття квартири № 31.

Як вбачається з копій чеків щодо придбання будівельних матеріалів, 29 червня 2015р., 24 липня 2015р., 28 липня 2015р., 23 серпня 2015р., 08 серпня 2015р. придбано будівельних матеріалів на загальну суму 2448,19 грн. (а.с. 41-42).

Актом від 05 вересня 2015 р. по факту залиття квартири встановлені аналогічні обставини та пошкодження у квартирі № 31, як і актом від 02 березня 2015 р.

02 листопада 2015 р. ОСОБА_1 була направлена претензія до ОСОБА_2 з вимогою відшкодувати шкоду, завданою внаслідок залиття квартири.

Відповідно до зведеного кошторисного розрахунку вартості ремонтних, здійсненим експертом регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області, вартість ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_2, по ліквідації залиття складає 12 938,00 грн., вартість послуг по складанню кошторису 1600 грн. (квитанція від 15 жовтня 2015 р.).

Факти залиття представником відповідача не заперечувалися.

Згідно з частиною 1 статті 1166 УК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, з суті правовідносин вбачається, що між сторонами склались деліктні зобовязання, що виникають з відшкодування шкоди.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З зазначених обставин вбачається завдання шкоди позивачці внаслідок неправомірної бездіяльності через невжиття заходів щодо герметизації каналізаційних комунікацій в належній їй квартирі, що розташована поверхом вище житла позивачки. Така винна поведінка відповідачки призвела до залиття стічними водами житла позивачки, що потребує коштів на відновлення її стану шляхом проведенням ремонту.

Тобто відшкодування завданої відповідачкою шкоди еквівалентно оціночної вартості її усунення.

Пропозицією суду про призначення в справі судової експертизи сторони не скористалися, тому суд бере за основу розрахунків відшкодування збитків виключно докази надані позивачем.

Тому вартість відшкодування шкоди на першим залиттям у березні 2015 р. дорівнюється реально понесеним витратам на усунення шкоди в сумі 2730,19 грн.

За другим залиттям у вересні 2015 р. як суму відшкодування шкоди суд за розрахунками кошторису бере за розмір відшкодування шкоди вартість виконання таких робіт в сумі 12865 грн., тобто 10224 грн. вартості робіт з матеріалами, зарплата робітникам 2641 грн.

Включення до суми відшкодуванні розрахованих кошторисом витрат на плановий прибуток, витрати на покриття адміністративних витрат, податок на додану вартість не має підстав, оскільки на час розгляду справи ремонтні роботи не проведені, крім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що послуги по ремонту пошкодженого об'єкта позивача будуть здійснені у платника податку на додану вартість.

Згідно статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями інших осіб.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд вважає можливим присудити до відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

На підставі статті 84 ЦПК України з відповідача стягуються витрати на правову допомогу адвоката в сумі 2500 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1000 грн., пропорційно до розміру задоволених вимог, а також понесені витрати 1600 грн. на доведення шкоди шляхом складання кошторису.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 15595,19 грн., 1600 грн. вартості кошторису, на відшкодування моральної шкоди 5000 грн., на відшкодування витрат на правову допомогу адвоката 2500 грн., судовий збір 1000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.Г. Губницький