26 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ІзмайловоїТ.Л., Карпенко С.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на дії Жовтневого відділу державної виконавчої служби
м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4, заінтересована особа - ОСОБА_5, щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,
за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», подану представником Каракоцею Олександром Романовичем, на ухвалу Святошинського районного суду
м. Києва від 28 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від
13 вересня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У червні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із скаргою на дії Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4, заінтересована особа -
ОСОБА_5, щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 49371889 від 04 квітня 2016 року, посилаючись на те, що дана постанова порушує права та охоронювані законодавством інтереси боржника.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28 липня
2016 року у задоволенні скарги відмовлено.
Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28 липня 2016 року залишено без змін.
У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Каракоця О.Р. просить скасувати оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.
У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Відмовляючи ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що оскаржувана постанова державного виконавця винесена у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження», оскільки на час її винесення жодною із сторін виконавчого провадження не було надано державному виконавцю копії ухвали суду касаційної інстанції про зупинення виконання рішення суду, а тому відсутні підстави для визнання дій державного виконавця неправомірними і скасування вказаної постанови.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року, з урахуванням рішення апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року, стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 заборгованість в розмірі 17 378 грн 25 коп.
На примусове виконання рішення суду 06 листопада 2015 року видано виконавчий лист № 2/759/1210/15 та 23 листопада 2015 року головним державним виконавцем Жовтневного відділу державної виконавчої служби
м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.
Згідно платіжного доручення від 22 березня 2016 року № 760 ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 перераховано 17 378 грн 25 коп.
У зв'язку з виконанням рішення суду 04 квітня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.
18 квітня 2016 року до виконавчої служби представником ПАТ КБ «ПриватБанк» подано заяву про зупинення виконавчого провадження, з посиланням на те, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від
09 березня 2016 року до розгляду касаційних скарг зупинено виконання рішення суду про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь
ОСОБА_5 грошових коштів.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.
Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Ураховуючи наведене, суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні скарги, оскільки встановили, що належні докази своєчасного звернення представника банку до виконавчої служби з відповідними доказами про необхідність зупинення примусового виконання виконавчого листа відповідно до ухвали суду касаційної інстанції, до справи не долучено.
При цьому суд апеляційної інстанції вказав, що справа за позовом ОСОБА_5 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача, стягнення банківських вкладів, пені, майнової та моральної шкоди переглянута судом касаційної інстанції й ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2016 року подані по справі касаційні скарги відхилено, а рішення апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року залишено без змін.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.
Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 28 липня 2016 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.
Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», подану представником Каракоцею Олександром Романовичем, відхилити.
Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року в справі за скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на дії Жовтневого відділу державної виконавчої служби
м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4, заінтересована особа - ОСОБА_5, щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко