Справа № 225/3387/16-ц
Провадження № 2/225/1156/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Геря О.Г.,

за участю секретаря Савченко О.О.,

позивача ОСОБА_1,

свідка ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування Донецької міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав до ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування Донецької міської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона з 2012 року по 2015 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 30.10.2015 року шлюб було розірвано. Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. У травні 2014 року відповідач виїхав до Лівану та приїжджав лише один раз у 2015 році та повідомив, що він згодний на розірвання шлюбу та відмовився від дітей. З того часу відповідач жодного разу не провідував дітей, не приділяв їм ніякої уваги, ні яким чином не піклується про стан їх здоров'я, фізичний розвиток, не спілкується з ними, взагалі не приймає участі у їх вихованні, матеріально не забезпечує, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Для захисту прав та інтересів дітей позивач просить позбавити батьківських прав відповідача

Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у позовній заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином - через повідомлення на веб-сторінці Дзержинського міського суду Донецької області в розділі «Виклик учасників процесу до суду, які знаходяться в зоні АТО». Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Донецької міської ради в судове засідання не з'явився, заперечень не надав.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що вона підтримує дружні стосунки з позивачем, разом працюють з 2010 року. З відповідачем знайома з 2011 року, знає його як чоловіка позивача. Також пояснила, що ОСОБА_3 останній раз бачила у 2014 році, коли він уїжджав, то сказав ОСОБА_1, що дітей він їй дарує. Зі слів позивача їй відомо, що відповідач виїхав до Лівану. Зазначила, що відповідач не телефонує, не приїжджає, не цікавиться дітьми, матеріально їх не утримує. Діти проживають разом з позивачем, знаходяться на її утриманні, про свого батька не згадують.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дзержинського міського суду від 30.10.2015 року було розірвано. ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з матеріалів справи позивач проживає у м. Донецьку разом з неповнолітніми дітьми, повністю займається вихованням синів та матеріально утримує їх. Позивач працює, позитивно характеризується за місцем роботи та за місцем проживання.

Відповідач з травня 2014 року проживає окремо, а діти проживають разом з позивачем. Як стверджує позивач і це підтверджується зібраними доказами по справі, відповідач синами не цікавиться, з ними не спілкується, не виявляє зацікавленості поведінкою синів, не несе витрат на їх утримання, долею їх не переймається, участі у вихованні не приймає.

Вказані обставини підтверджуються довідкою адміністрації Ленінського району м. Донецька, з якої вбачається, що ОСОБА_3 не проживає по АДРЕСА_1 з травня 2014 року, довідкою дошкільної освітньої установи ясла-сад № 398 м. Донецька, відповідно до якої ОСОБА_3 у житті ОСОБА_4 у дошкільному закладі участі не приймав та листом Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9 м. Донецька», з якого вбачається, що до дільничного лікаря або до дитячих амбулаторій ОСОБА_3 з дітьми ніколи не звертався.

Таким чином, відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, матеріально синів не утримує, з ними не спілкується, їх життям, здоров'ям не цікавиться.

Згідно з ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», ч.2 2, ст.150 СК України батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей, а за ухилення від виконання своїх обов'язків, відповідно до ст.164 СК України можуть бути позбавлені батьківських прав.

У зв'язку з проведенням на теперішній час на території м. Донецька антитерористичної операції та неможливістю у зв'язку з цим отримати висновок Органу опіки та піклування Донецької міської ради щодо доцільності або недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав, суд враховує насамперед інтереси дітей, виходячи з наданих суду доказів та пояснень свідків.

Проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач дійсно не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя та взагалі не спілкується з дітьми. Зазначені фактори в їх сукупності, суд може розцінювати як ухилення ОСОБА_3 від обов'язків по вихованню дитини.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно позбавити батьківських прав. Позбавлення його батьківських прав по відношенню до синів є необхідною мірою в інтересах здоров'я та виховання дітей.

Згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Таким чином, суд, відповідно до обставин справи та в інтересах дітей, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дітей, які залишилась без батьківського піклування, відповідача, який є працездатною особою, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може складати ? частину з усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 212, 224 ЦПК України, ст. 164, 180, 183 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина Республіки Ліван батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання дітей - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/2 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 31 травня 2016 року та продовжувати до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, а потім на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на сина ОСОБА_4 щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та продовжувати до його повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції або Дзержинським міським судом за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя: