Справа № 473/2773/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"28" грудня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді - Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Вознесенського району Миколаївської області з вищевказаним позовом, в якому після неодноразового уточнення зазначав, що 03.02.2015 року помер його батько ОСОБА_3

Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, у вигляді земельної ділянки, площею 7,55 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також права постійного користування земельною ділянкою, площею 1,0 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надана для ведення особистого підсобного господарства.

Позивач є спадкоємцем за заповітами, посвідченими 15.03.1999 року, 22.10.2002 року секретарем Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, який прийняв спадщину в передбаченому законом порядку. Крім того, право на обов'язкову частку в спадщині мала ОСОБА_4 - дружина померлого, яка прийняла спадщину в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України.

Проте нотаріус відмовив йому в видачі свідоцтв про право на спадщину в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на землю, які є втраченими.

Посилаючись на наведені обставини, а також неможливість поновлення (отримання дублікатів) правовстановлюючих документів в адміністративному порядку, позивач просив визнати за собою в порядку спадкування право власності та, відповідно право користування, на 5/6 часток вищевказаного майна.

11.06.2015 року померла мати позивача ОСОБА_4 До складу спадкового майна, що залишилося після її смерті входять земельна ділянка, площею 7,54 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; а також майно, що вона успадкувала після смерті ОСОБА_3, проте належним чином не оформила: 1/6 частка земельної ділянки, площею 7,55 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та право постійного користування 1/6 часткою земельної ділянки, площею 1,0 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надана для ведення особистого підсобного господарства.

Спадкоємцем за заповітами, посвідченими 15.03.1999 року, 22.10.2002 року секретарем Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, після смерті вказаної особи є позивач ОСОБА_1

Останній, прийнявши спадщину в встановленому порядку, позбавлений можливості в оформленні спадкових прав після смерті ОСОБА_4 в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на землю, які є втраченими, що, в свою чергу, стало підставою для вирішення питання позивачем щодо оформлення в спадкових правах після смерті матері в судовому порядку.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Згідно заяви, що надійшла на адресу суду, просив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема, судом встановлено, що 03.02.2015 року в м. Миколаєві помер ОСОБА_3.

За життя останній склав заповіт, який був посвідчений 15.03.1999 року секретарем Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, відповідно до якого заповів все своє майно ОСОБА_1

22.10.2002 року секретарем Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області був посвідчений інший заповіт ОСОБА_3, за яким останній заповів ОСОБА_1 належну йому земельну ділянку, площею 7,55 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач ОСОБА_1, який є спадкоємцем за заповітами, ОСОБА_4 яка є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки мала право на обов'язкову частку в спадщині (ст. 1241 ЦК України), у встановленому порядку прийняли спадщину після смерті батька, чоловіка (ч.3 ст. 1268 ЦК України).

ОСОБА_4 померла 08.06.2015 року в м. Миколаєві.

Як і чоловік, остання за життя склала заповіти, які були посвідчені секретарем Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області 15.03.1999 року та 22.10.2002 року, згідно яких заповідач заповіла все своє майно (за першим заповітом) та земельну ділянку, площею 7,54 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (за другим заповітом) ОСОБА_1

Позивач, як спадкоємець за заповітами, прийняв спадщину в передбаченому законом порядку після смерті вказаної особи.

Проте нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадкових прав після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_4 у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, які є втраченими.

При цьому факт належності спадкодавцям ОСОБА_3 земельної ділянки, площею 7,55 га, ОСОБА_4 земельної ділянки, площею 7,54 га підтверджується:

- копією державного акту на право приватної власності на землю, серія МК 031337, виданого ОСОБА_2 сільською радою Вознесенського району Миколаївської області 05.12.2001 року, реєстр. № 137 (ОСОБА_3Н.);

- копією державного акту на право приватної власності на землю, серія МК 031336, виданого ОСОБА_2 сільською радою Вознесенського району Миколаївської області 05.12.2001 року, реєстр. № 138 (ОСОБА_4Я.);

- довідкою Управління Держгеокадастру у Вознесенському районі Миколаївської області від 21.09.2016 року.

Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України).

При цьому, заповідач має право у будь який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить (ст. 1254 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк у порядку, передбаченому законом.

Як зазначалося вище, позивач ОСОБА_1, ОСОБА_4 (після смерті ОСОБА_3 як спадкоємець за законом, яка мала право на обов'язкову частку в спадщині) належним чином прийняли спадщину.

Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обовязкову частку, судом не виявлено.

Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з неможливості поновлення (отримання дублікатів) правовстановлюючих документів в адміністративному порядку на належне спадкодавцям майно, та як наслідок того, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, суд приходить до висновку, що його право підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на 5/6 часток земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 7,55 га в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, а також в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 на земельну ділянку, площею 7,54 га сільськогосподарського призначення та 1/6 частку земельної ділянки, яку остання успадкувала після смерті ОСОБА_3, проте належним чином не оформила (1/3 (три спадкоємці за законом) /2 ст. 1241 ЦК України).

Проте, не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права постійного користування земельною ділянкою площею 1,0 га, розташованою на території ОСОБА_2 сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначеної для ведення особистого підсобного господарства (державний акт на право постійного користування землею, зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 70 від 25.01.1996 року) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 (5/6 частки), ОСОБА_4 (1/6 частки), оскільки, виходячи з положень ч.1 ст. 1225 ЦК України, право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою, припиняється зі смертю особи, якій належало таке право. Отже, право користування земельною ділянкою не входить до складу спадщини, тому не може бути успадкованим.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 218, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/6 часток земельної ділянки, площею 7,55 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 03.02.2015 року в м. Миколаєві.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку земельної ділянки, площею 7,55 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (належної ОСОБА_3, згідно державного акта на право приватної власності на землю, виданого 05.12.2001 року на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради за № 4 від 26.06.2001 року, серія І -МК №031337, реєстраційний номер 137) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, що успадкувала після смерті ОСОБА_3, але належним чином не оформила спадкових прав.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 7,54 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 08.06.2015 року в м. Миколаєві.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ним права постійного користування земельною ділянкою площею 1,0 га, розташованою на території ОСОБА_2 сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначеної для ведення особистого підсобного господарства, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 (5/6 частки), ОСОБА_4 (1/6 частки) - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В.Лузан