Провадження № 22-ц/783/5573/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Ф.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.,

секретар Цап П.М.,

з участю представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника ПАТ АБ «Укргазбанк» - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 на заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно,-

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «Укргазбанк» в жовтні 2014 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 281-р від 20.08.2008 року в сумі 11 051,59 доларів США та 25 132,26 грн. звернути стягнення на автобус марки «Богдан», модель А-09202, 2006 року випуску, кузов №Y7BA092026B001659, д.н.з. BC 1499 AA, який зареєстрований згідно свідоцтва САТ 274211 за ОСОБА_2 в порядку спадкування, та стягнути судові витрати.

В обґрунтування позову позивач покликався на те, що 20.08.2008 року між ВАТ «Укргазбанк», правонаступником усіх прав та обов'язків є ПАТ «Укргазбанк», та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 281-р, згідно якого ОСОБА_6 отримала кредит в розмірі 19 100,00 доларів США на строк з 20.08.2008 року по 19.08.2011 року зі сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 16,0 % річних та зобов'язалася повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором позивач та відповідач уклали договір застави транспортного засобу, згідно якого відповідач надав в заставу придбаний за рахунок кредиту автобус марки «Богдан», модель А-09202, 2006 року випуску, кузов №Y7BA092026B001659, д.н.з. BC 1499 AA. 26.07.2011 року позивачу стало відомо, що 12.07.2011 року позичальник помер, та предмет застави увійшов в спадкове майно та спадкоємцем щодо нього за законом є ОСОБА_2. Однак, останній належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на момент смерті (12 липня 2011 р.) заборгованість позичальника перед позивачем за кредитним договором становила 11 051,59 доларів США та 25 132,26 грн. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено повністю. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором №281-р від 20.08.2008 року перед Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Украгазбанк» в сумі 11 051,59 доларів США та 25 132,26 грн. звернуто стягнення на автобус марки Богдан, модель А-09202, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований згідно свідоцтва САТ 274211 за ОСОБА_2 в порядку спадкування. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Украгазбанк» 1682,66 грн. судового збору.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13 липня 2016 року заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Заочне рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 ОСОБА_5

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Зазначає, що ОСОБА_6 перестала виконувати свої зобовязання за договором з 11.06.2009 р. і саме з цього часу позивач обчислював суму боргу, проценти за користування кредитом та нараховував пеню, а тому саме з цього часу необхідно відраховувати і початок перебігу позовної давності. Звертає увагу на те, що банк звернувся до суду з позовом лише 27.10.2014 року, тобто через 5 років з моменту першого прострочення внесення платежу за договором та через 3 роки і 3 місяці з дати закінчення строку дії кредитного договору, визначеного у п.1.1, а тому позовна давність щодо платежів, виконання яких мало бути здійснене позичальником до 19.08.2011 року, станом на день звернення до суду позивача з позовом до спадкоємця позичальника, спливла. Вважає, що оскільки позовна давність спливала щодо основної вимоги про стягнення боргу, то вона також спливала і до вимоги про накладення стягнення на заставлене майно. Стверджує, що не може бути поважною причиною пропуску строку позовної давності смерть позичальника і те, що банк не знав хто є спадкоємцем і не міг предявити позову до суду в межах загальної позовної давності, тобто не пізніше серпня 2014 року, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво і в подальшому суд замінив би ОСОБА_6 належним спадкоємцем. Зазначає, що ухваливши заочне рішення суд позбавив відповідача можливості реалізувати своє право на подання заяви про застосування наслідків спливу строків позовної давності, оскільки відповідача не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи. Вважає, що позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі, що випливає із абз. 1 п. 31 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012р. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у звязку з пропуском позовної давності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника ПАТ АБ «Укргазбанк» - ОСОБА_4 про заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини справи.

20.08.2008 року між ВАТ «Укргазбанк», правонаступником усіх прав та обов'язків є ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 281-р, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 19 100,00 доларів США на строк з 20.08.2008 року до 19.08.2011 року зі сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 16,0 % річних.

Видача кредиту була здійснена відповідно до п.3.1.1. кредитного договору шляхом перерахування коштів у розмірі 19 100,00 доларів CШA з позичкового рахунку №09.840 на поточний рахунок відповідача №.840, що підтверджується виписками про рух коштів за позичковим та поточним рахунками.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_6 укладено договір застави (транспортних засобів), який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 20.08.2008 pоку, реєстраційний номер 2153. Про обтяження транспортного засобу заставою внесено відповідний запис в Державний реєстр обтяжень рухомого майна (витяги про реєстрацію від 26.08.2008 р. №20438440 та про реєстрацію змін (виправлення помилки) від 14.07.2011 р. №32155387).

Предметом застави являється автобус марки Богдан, модель А-09202, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований згідно свідоцтва ВСС 274351 за позичальником.

12.07.2011 року позичальник за кредитним договором - ОСОБА_6 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 256211.

Згідно з ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається із матеріалів справи, на момент смерті, заборгованість позичальника перед позивачем за кредитним договором становила 11 051,59 доларів США та 25 132,26 грн., з яких: 9 420,37 дол. США - заборгованість по поверненню кредиту; 1631,22 дол. США - заборгованість за процентами; 21 841,80 дол. США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 3 290,46 дол.США - пеня за несвоєчасну сплату відсотків.

Згідно листа приватного нотаріуса ОСОБА_8 від 27.01.2012 року №5/02-14, нею відкрита спадкова справа після смерті позичальника, а також те, що предмет застави увійшов в спадкове майно та спадкоємцем щодо нього за законом є ОСОБА_2.

Згідно ч.2 статті 1281 ЦК кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Листом від 23.02.2012 року №354 позивачем повідомлено ОСОБА_2 про наявність заборгованості спадкодавця та про заставу спадкового майна (автобуса) з пропозицією врегулювати взаємовідносини з банком щодо повернення заборгованості. Проте, відповідач відмовився виконати зобов'язання позичальника (спадкодавця) перед позивачем.

Стаття 19 Закону України «Про заставу» передбачає, зокрема, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, включаючи проценти та неустойку.

Згідно ч.1 ст.27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Відповідно до ст.590 ЦК України, ст.20 Закону України «Про заставу», ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ухвалюючи заочне рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є підставними.

Однак з таким висновком погодитись не можна, оскільки його суд дійшов з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до положень ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Разом з тим, матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_2 повідомлення про розгляд справи 16 грудня 2014року взагалі не направлялось.

Повідомлення про розгляд справи 02.12.2014 року (а.с.54) не може прийматись до уваги, оскільки таке повернулось за закінченням терміну зберігання.

Також матеріалами справи стверджується, що всупереч вимогам ст. 227 ЦПК України ОСОБА_2 копія заочного рішення від 16.12.2014 року рекомендованим листом із повідомлнням не направлялась.

В заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_2 посилався на не повідомлення його про судове засідання та на сплив позовної давності.

Згідно з ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, ухвалою від 13.07.2016 року всупереч відсутності доказів про належне повідомлення ОСОБА_2 про судове засідання та його посиланню на сплив позовної давності, заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення. (129)

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення статті 6 Конвенції спрямовані на захист права на доступ до суду і право бути вислуханим судом.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Строк дії кредитного договору закінчився 19.08.2011 року, а позов подано 27.10.2014 року (а.с.1), тобто з пропуском трирічного строку позовної даності, оскільки такий закінчився 20.08.2014 року.

А відтак, враховуючи відсутність поважних причин пропуску позовної давності, порушення прав ОСОБА_2, визначених ст.6 Конвенції, посилання останнього на пропуск строку позовної давності, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові за спливом позовної давності.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, ст.316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 задовольнити.

Заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 грудня 2014 року скасувати. Ухвалити нове рішення. Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Шеремета Н.О.

ОСОБА_9