Провадження 2/235/3337/16
Справа №235/7543/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі : головуючого судді Хмельової С.М.

за участю: секретаря судового засідання Соловйової М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 7 м. Покровськ цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди, третя особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди, третя особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він працював в ПАТ «ШУ «Покровське» з 1995 року, останній час за професією МГДМ 6 р. з повним робочим днем в шахті.

24.06.2015 р. позивач отримав наряд для роботи в 1 зміну, після чого о 7 год. 10 хвил. опустився у шахту і відправився на своє робоче місце - 3 північну лаву блока №3, куди прибув 0 8 год. 30 хвил. На початку 1 зміни вугільний комбайн МВ-410Е знаходився у ніжній частині лави у районі секції механізованого кріплення ДМ №5. Після здійснення прийому-передачі гірничого обладнання від попередньої зміни і проведення огляду технічного стану вугільного комбайну о 8 50 год. почали виїмку вугілля.

О 9 годин 20 хвилин сталося автоматичне відключення напруги 1140 В на електричний привод вугільного комбайна МВ-410 з РП лави. Після короткочасної зупинки з РП лави повторно подане електричне живлення на комбайн. Приблизно о 10 год. у районі секції механізованого кріплення ДМ №25 знову сталося відключення електричної напруги 1140 В на ел. Привод комбайну з РП лави. Позивач по селекторному звязку викликав з РП лави електрослюсаря підземного дільниці №8 ОСОБА_2 для встановлення причин автоматичного відключення електричної напруги.

ОСОБА_3 прибув до комбайна через 10 хвилин та встановив, що причиною автоматичного відключення електричного живлення комбайна є електричний двигун 180 вВт лівого поворотного редуктора, ізоляція обмотки стартера якого було замкнуто на коротко.

Позивач по селекторному звязку повідомив начальника дільниці ОСОБА_4 про необхідність заміни електричного двигуна 180 кВт лівого поворотного редуктора. Начальник видав розпорядження на заміну.

Після отримання розпорядження позивач з робітниками своєї ланки ОСОБА_5, та ОСОБА_6 приступили до кріплення вибою. Кріплення вибою було виконано деревяним брусом і дошками. Причому, безпосереднього погруддя вибою закріплено не було. Після цього вони приступили до демонтажу електричного двигуна комбайна. Позивач розташувався безпосередньо під вибоєм і почав встановлювати лінійний секційний гідродомкрат для послідуючої від стиковки електричного двигуна від лівого поворотного редуктора, а ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в цей час з боку завалу відкручували болти кріплення електродвигуна до ел. привода.

Об 11 годині з боку погруддя вибою, де в цей час позивач знаходився стався віджим гірничої маси, в результаті його ліва нога опинилася придавленою гірничою масою до корпусу комбайну. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звільнили його з-під завалу, доставили на пересип де фельдшером була надана перша необхідна допомога та він був виданий на поверхню та доставлений у лікарню.

Внаслідок даного нещасного випадку позивач отримав діагноз травматична ампутація нижній кінцівки стегна, ІІ групу інвалідності та 70% втрати працездатності.

Внаслідок отриманої виробничої травми позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що він пропрацювавши на підприємстві відповідача досить суттєвий відрізок часу втратив можливість заробляти на життя тією роботою, яку він вмів та любив виконувати краще за іншу. Зараз функції його організму суттєво погіршилися, це відображається не тільки на можливості працювати, але і в побуті. Позивач вимушений лікуватися. Внаслідок поганого самопочуття знижується його настрій, бо він відчуває себе неповноцінною людиною. Незважаючи на те, що він відносно молода людина, завдяки виробничої травми та ампутації ноги не може вести активне життя та поділяти достатньо уваги своїй сімї.

Звертає увагу суду, що його страждання, спричинені виробничою травмою, є триваючими. Втрата працездатності є стійкою, позивач остався без ноги і вже повністю ніколи не зможе вилікуватися.

Позивач просить стягнути на його користь 100000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди в звязку з виробничою травмою.

Позивач до судового засідання не зявився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Представник відповідача ПАТ «ШУ «Покровське» до судового засідання не зявився, надав суду заперечення на позовну заяву. В запереченнях зазначив, що позовні вимоги вважають занадто завищеними. При постановленні рішення, просить, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, врахувати вимоги розумності та справедливості, а також загальну практику судів з аналогічних питань, тобто розрахувати моральну шкоду із розрахунку 400-450 гривень за 1 відсоток втрати працездатності. Справу просить розглянути у відсутності представника відповідача.

Представник третьої особи - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Красноармійську, до судового засідання не зявився, суду надали відзив на позовну заяву в якому зазначили, що просять суд розглядати справу за їх відсутності та винести рішення на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 працював у ПАТ «ШУ «Покровське» в період з 1995 року по 2016 рік. З 01.06.2012р. по 17.04.2016р. - машиніст гірничих виїмкових машин 6 розряду підземний з повним робочим днем у шахті, 17.04.2016р. звільнений за ст.. 40 п. 2 КЗпП України у звязку з невідповідністю робітника виконуваній роботі внаслідок стану здоровя (а.с.24-25).

Згідно довідки про результати визначення ступенів втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 10.12.2015 року № 241907 ОСОБА_7 встановлено другу групу інвалідності первинно, 70 % втрати професійної працездатності, потреба у медикаментозному та оперативному лікуванні, протезуванні правого бедра, чехли на культю, протезне взуття, трость, костилі (а.с.6).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною комісією від 10.12.2015 р. ОСОБА_7. встановлено другу групу інвалідності, трудове каліцтво, трудоспособність у спеціально створених умовах (а.с.7).

ОСОБА_1 перебував у травматологічному відділенні Димитрівської центральної міської лікарні з 24.06.15р. по 11.08.2015р., куди потрапив з діагнозом «важка поєднана травма. Відкритий багатоуламковий внутрісуглобні переломи проксимальних метаепіфіза обох кісток правої гомілки зі зміщенням пошкодженням правої підколінної артерії протягом 7 см з висхідним тромбозом. Гостра ішемія правої нижньої кінцівки 3 А ст. Великі садна н / з правого стегна, в / з правої гомілки». 25.06.2015 року проведена операція на рівні стегна. У післяопераційний період стан хворого залишався тяжким (а.с.8-9).

В період з 24.12.15р. по 19.01.2016р. ОСОБА_1 перебував на лікуванні у хірургічному відділенні КЛПЗ «Красноармійська міська лікарня». 25.12.2015р. проведена операція: реампутація культи правого стегна (а.с.10).

Згідно акту розслідування нещасного випадку, що стався 24.06.2015р. о 11 год. 00 хв., затвердженого 27.06.15р., за формою Н-5, зі ОСОБА_1 стався нещасний випадок 24.06.2015р. на ПАТ «ШУ «Покровське». Причинами нещасного випадку зазначені: порушення технологічного процесу, невиконання вимог інструкцій з охорони праці, невиконання посадових обовязків. Комісія прийшла до висновку, що у відповідності до п. 15, пп.1 «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, профзахворювань та аварій на виробництві», даний нещасний випадок повязаний з виробництвом, підлягає обліку на підприємстві, і по ньому необхідно скласти акт про нещасний випадок, повязаний з виробництвом, за формою Н-1 (а.с.11-16).

Акт від 16.01.2016. про нещасний випадок, повязаний з виробництвом, за формою Н-1 (а.с.17-22).

Правовідносини сторін регулюються статтею 273-1 КЗпП України, за якою відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами.

Відповідно до роз'яснень, наданими в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Відповідно до ч.1 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 вказаної статті цього Кодексу покладено на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 38 Гірничого закону України до обовязків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі. Стаття 1168 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2004 від 27 січня 2004 року за наявності у потерпілого стійкої втрати професійної працездатності висновок МСЕК про факт спричинення моральної шкоди не потребується. Позивачу висновком МСЕК встановлена стійка втрата професійної працездатності, отже нема необхідністі встановлення факту заподіяння позивачу моральної шкоди висновком МСЕК. Ушкодження здоровя, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обовязків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють моральні та фізичні страждання.

Згода позивача на працю в тяжких умовах праці, не знімає обовязку та відповідальності з відповідача за забезпечення належних умов праці.

Статтею 160 КЗпП України передбачено, що постійний контроль за додержанням працівниками вимог нормативних актів про охорону праці покладається на власника.

Стаття 173 КЗпП України передбачає, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частина 4 статті 23 ЦК України передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Також роботодавець здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва,використання засобів колективного та індивідуального захисту, виконання робіт відповідно до вимог з охорони праці, та несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Суд вважає, що саме діями відповідача спричинені моральні страждання, пов`язані із нещасним випадком на виробництві, який є прямим наслідком шкідливих та небезпечних умов праці на підприємстві відповідача.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав і зазнає у зв'язку з ушкодженням здоров'я, пов'язаним із виконанням трудових обов'язків, неможливість його відновлення, порушенні нормальних життєвих зв'язків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, обмеженням умов праці, у судовому засіданні доведений дослідженими письмовими доказами по справі, поясненнями представника позивача: копіями трудової книжки, довідки МСЕК, медичними документами. Сам факт ушкодження здоров'я, що призвело до втрати працездатності, свідчить про наявність моральних страждань.

При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи: тяжкість ушкодження здоров'я, глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у його життєвих стосунках, потребу в медикаментозному лікуванні, потребу додаткових зусиль для реалізації життєвих потреб.

З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач, надмірна, і визначає розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду у розмірі 55000 гривень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи звільняються від сплати судового збору.

Частина 3 ст.88 ЦПК України, передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою встановлена ставка судового збору - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» №928- VIІІ від 25 грудня 2015 року з 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата складає 1378 грн.

Отже, розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, становить 551,20 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.153, 233, 234, 237-1 КЗпП України, ст. ст.60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди, третя особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області, задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», , на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди у звязку з виробничою травмою 55000 (пятдесят пять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», , на користь держави судовий збір 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

В судовому засіданні 21 грудня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено 26.12.2016р.

Суддя