_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/6051/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28.12.2016 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси Прохоров П. А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулувся до суду з вказаним цивільним позовом, згідно прохальної частини якого просив суд визнати недійсним договір дарування від 13.10.2008 року що укладено між сторонами по справі з приводу дарування 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 та застосувати наслідки недійсності такого правочину шлязом повернення відчуженого за таким договором майна у власність позивача.

Таким чином позивачем заявлено вимогу немайнового характеру про визнання договору недійсним, та одну вимогу майнового характеру про застосування наслідків недійсності правочину.

При цьому щодо надання вимозі позивача про застосування наслідків недійсності правочину оцінки як вимозі майнового характеру суддя виходить з правової позиції Верховного Суду України, який розглядає вимоги про застосування наслідків недійсності правочину розглядає як спосіб захисту майнових прав.

Разом з тим порядок та розміри сплати судового збору врегульовано положеннями Закону України «Про судовий збір».

Так, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Статтею 4 Закону України «Про судовий зібір» встановлено ставки судового збору за вимогами немайнового характеру, що заявляються фізичними особами в розмірі 0,4 від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на початок календарного року, тобто 551,20 грн.

Щодо вимог майнового характеру, про застосування наслідків недійсності правочину, вбачається, що позивач просить повернути у їх власність 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.

Судовий збір за вимогами майнового характеру визначається виходячи з ціни позову. У майнових спорах, що витікають з права власності фізичних осіб на нерухоме майно ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Під дійсною вартістю слід розуміти ринкову вартість спірного майна (п. «а» ч.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»).

В супереч приписам положень п. 4 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява не містить обгрунтування актуальної ціни позову, - позивач у своїх доводах посилається на вартість майна, що була визначена у 2008 році, що не є актуальною та такою, що може бути вразована судом при вирішенні питання про відкриття провадження у справі.

Тобто визначити належну суму судового збору вбачається неможливим.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 80 ЦПК України, та кореспондуючих положень ч.2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

На підставі викладеного суддя попередньо визначає суму судового збору за вимогою майнового характеру, що підлягає сплаті позивачем у загальному розмірі 6890,00 грн.

Разом з тим до матеріалів справи долучено квитанцію про сплату судового збору в розмірі 2067,00 грн. від імені позивача. Таким чином вбачається, що недоплачена сума судового збору складає 5374,20 грн.

При цьому належним доказом сплати судового збору є фінансовий документ: платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Також фінансовий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплено печаткою установи з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору - згідно наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ розяснень у постанові №10 від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах ".

На підставі ст. 121 ЦПК України, суддя залишає позовну заяву буз руху якщо встановить, що вона подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, або до неї не сплачено судовий збір, та надає позивачу строк на усунення наведених недоліків, що перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позову протягом 3 (трьох) днів з дня отримання цієї ухвали:

-надати до суду докази доплати судового збору у розмірі 5374,20 грн.

Розяснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П. А. Прохоров