КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6202/16-ц
Провадження № 2/552/2122/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2016 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Рибальченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, про надання дозволу на реєстрацію малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

04 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька до досягнення дитиною повноліття, в якому зазначала, що вона з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу проживає з нею. Позивачка самостійно займається вихованням дитини, дбає про її фізичний та духовний розвиток, матеріально утримує сина. Відповідач жодної участі у вихованні дитини не приймає, аліменти не сплачує. Син постійно потребує оздоровлення та відпочинку на морі, розширення кругозору, гармонійного розвитку та вивчення іноземних мов. Крім того, він відвідує танцювальний клуб «Акцент», в якому планується закордонна поїздка до Болгарії на міжнародний фестиваль хореографічного мистецтва. Також для розширення кругозору сина вони б могли поїхати до Фінляндської Республіки, так як мають запрошення від друзів. Відповідач не надає дозвіл на виїзд сина за кордон. Тому вона просить суд надати дозвіл на виїзд за кордон дитини без згоди та супроводу батька.

В судовому засіданні, що відбулося 24.11.2016 року ОСОБА_1 надала суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просила суд надати дозвіл на виїзд малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон, за межі України до Турецької Республіки, Об'єднаних Арабських Еміратів, Арабської Республіки Єгипет, Республіки Болгарії, Фінляндської Республіки, інших країн Шенгенської угоди без нотаріально посвідченої згоди батька ОСОБА_2 на період до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2 року та надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1 без згоди батька - ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її адвокат ОСОБА_4 позов підтримали. Просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив.

Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Полтавської районної державної адміністрації ОСОБА_5 в судове засідання не з»явилась, хоча була повідомлена про час, день та місце судового слухання. Про що в матеріалах справи є розписка про вручення судової повістки.

Представник виконавчого комітету Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності і прийняти рішення на розсуд суду.

Суд вважає можливим слухати справу у відсутності сторін, що не з'явилися в судове засідання.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, думку адвоката ОСОБА_4, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 18.05.2011 року між ними було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 313 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Такий порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 "Про затвердження Правил перетину державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року №231(із змінами).

Згідно положень ч.2 ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ №231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ №231 від 31 березня 1995 року (із змінами) визначено, зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків, або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог в частині надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Частиною ч.1 ст.161 СК України передбачено, що при вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до у ваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з матір»ю за адресою: АДРЕСА_2, знаходиться на її утриманні, позивач піклується про моральний та духовний розвиток дитини, суд приходить до висновку, що дана позовна вимога ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4-14, 209, 213-215 ЦПК України, ст.313 Цивільного кодексу України, ст.ст.141, 150, 154, 155, 157, 160, 161 Сімейного кодексу України, Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон за межі України до Турецької Республіки, Об'єднаних Арабських Еміратів, Арабської Республіки Єгипет, Республіки Болгарії, Фінляндської Республіки, інших країн Шенгенської угоди без нотаріального посвідчення згоди батька ОСОБА_2 на період до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_3

Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_2 без згоди батька - ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Т.В.Турченко