Провадження № 2/185/571/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 червня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Боженко Л.В., за участю секретаря Полуциган О.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська Транспортна Страхова Компанія», ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 «Українська Транспортна Страхова Компанія», ОСОБА_2 в якому просила суд : стягнути з ОСОБА_3 «УТСК» на її користь грошові кошти у сумі 19 701, 74 грн., з яких 13 403,47 грн. сума боргу, 6 298,27 грн. пеня; стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошові кошти в сумі 10 500 грн., з яких 10 000 грн. моральна шкода, 500 грн. франшиза; стягнути з відповідачів на її користь судові витрати у розмірі 29870 20 грн. з яких 487,20 судовий збір, 2 500 грн. витрати на правову допомогу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 10.01.2014 року о 20.55 год. з вини відповідача ОСОБА_2 (відповідач-2) сталася ДТП за участю автомобілів Лада -217030 д/н АЕ 7633НЕ під керуванням відповідача 2 та автомобіля НОМЕР_1 під її керуванням. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Павлоградського міськрайонного суду від 10.02.2014 року ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, матеріальний збиток завданий власнику автомобіля в результаті його пошкодження складає 49 435,06 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ОСОБА_3 «УТСК» (відповідач-1). Відповідач-1 перерахував їй частину суми страхового відшкодування, а саме 35 531, 59 грн. Вважає що страхова компанія повинна доплатити їй страхове відшкодування в сумі 13 403, 47 грн. Крім того, вважає що відповідач-1 повинен сплатити неустойку у звязку з тим, що страхова сума була сплачена протягом 90 днів з 14.01.2014 року, до 15.04.2014 року, але не виконала це зобовязання. Сума пені яку повинна сплатити страхова компанія за прострочення виплати страхового відшкодування становить 6 298,27 грн. Крім того, зазначила що діями відповідача -2 їй було завдано моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях через пошкодження майна, розмір якої вона оцінює в 10 000 грн. Також з відповідача 2 підлягає стягненню сума франшизи 500,00 грн. Для відновлення її порушеного права позивач повинна була сплатити судові витрати, а саме судовий збір 487,20 грн. та 2 500,00 грн. оплата юридичних послуг, зазначені суми просила стягнути з відповідачів.

У судовому засіданні представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в сумі 5 000 грн. моральної шкоди та 500 грн. франшизи.

Представник відповідача ОСОБА_3 «Українська Транспортна Страхова Компанія» в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час дату та місце розгляду справи. Надав суду заперечення на позов, відповідно до змісту яких зазначив, що ОСОБА_3 «УТСК» за наслідками проведеного дослідження отримало Аварійний сертифікат № 39/10/14 відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням ПДВ становить 42 877, 91 грн. За відрахуванням ПДВ та франшизи, сума страхового відшкодування становить 35 231, 60 грн. Саме ця сумі і була виплачена позивачу. З урахуванням 17 днів прострочення позивачу було доплачено 200,00 грн. пені. Розрахунок штрафних санкцій, а саме порядок та строки зазначені позивачем у позові є не зрозумілим та таким що не відповідає фактичним обставинам справи. Просив у задоволені позову відмовити у звязку з не обґрунтованістю.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на таких підставах.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що 10 січня 2014 року о 20.55 год. ОСОБА_2 керуючи автомобілем Лада 217030, д/н НОМЕР_2 в районі АЗС по вул. Котовського, м. Павлограда, виконуючи поворот ліворуч не вибрав безпечної швидкості дорожнього руху, не впорався з керуванням, у результаті чого здійснив наїзд на автомобіль Ніссан Мікра, д/н АА 9215 під керування м ОСОБА_1 Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2014 року ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і до нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 гривень. (а.с. 42)

Згідно полісу № АС/4358851 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 43) на час ДТП цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ОСОБА_3 «УТСК», забезпеченим транспортним засобом був автомобіль Лада 217030 д/н НОМЕР_2.

Згідно із висновком викладеним у звіті № 1914 від 28 січня 2014 року матеріальний збиток завданий власнику автомобіля НОМЕР_1, становить 49 435, 06 грн. (а.с. 14-39)

Згідно із довіреністю виданою власником транспортного засобу Нісан Мікра д/н НОМЕР_3 (а.с. 13) ОСОБА_4, остання уповноважила позивача в тому числі одержувати та сплачувати по угодам грошові суми, отримувати страхову суму в разі пошкодження автомобілю в результаті спричинення пошкодження автомобілю іншими особами чи заподіяну шкоду повіреною особою іншим транспортним засобам під час керування автомобілем, представляти її інтереси в судових установах як позивача, відповідача, третю особу, потерпілого, подавати позови, укладати мирові угоди, змінювати позовні вимоги, підписувати процесуальні документи тощо… ( а.с. 12)

25 листопада 2014 року відповідач -1 перерахував позивачу 32 208,73 грн., а 22.12.2014 року 3 322, 86, а загалом страховою компанією було перераховано на користь позивача 35 531, 59 грн. (а.с. 44, 45)

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до приписів ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з Положеннями про порядок та умови проведення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 року № 1175, страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, у якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме: з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей.

Отже суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 «УТСК» на користь позивача в рахунок страхового відшкодування суми в розмірі 13 403, 47 грн. підлягають задоволенню, виходячи з розрахунку : 48935,06 грн. (вартість матеріальної шкоди згідно звіту № 1914 від 28.01.2014 року за відрахуванням франшизи) 35 531, 59 грн. (сума сплачена відповідачем - 1 в рахунок страхового відшкодування) = 13 403,47 грн.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди,заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору

обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи,

розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно із ст. 36.6. Закону, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Таким чином позовні вимоги про стягнення з відповідача 2 на користь позивача франшизи в сумі 500 грн. підлягають задоволенню.

Згідно ст. 23 ЦК України, згідно якої, особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав.

Згідно із ч. 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача-2 на користь позивача в рахунок моральної шкоди 10 000 грн. підлягають частковому задоволенню в розмірі 5 000 грн. виходячи з принципу розумності та справедливості, з урахуванням глибини моральних страждань.

Відповідно до ст. 988 ЦК України, страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно із п. 36. 2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Отже, щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 пені за прострочення виплати страхового відшкодування, суд вважає, вона не підлягає задоволенню, оскільки заява позивача про виплату страхового відшкодування надійшла до ОСОБА_3 «УТСК» 28 лютого 2014 року, тобто 90 денний строк сплинув 30 травня 2014 року. Повідомлення про страховий випадок подано 12.01.2014 року, заява про виплату подано 28.02.2014 року на 47 день після повідомлення. Прострочення складає 47-30=17 днів. У звязку з простроченням виплати позивачу було виплачено 200 грн. пені. Вимоги позивача про стягнення пені в сумі 6 298,27 грн. є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Таким чином позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу в сумі 2500 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Отже судові витрати які понесла позивач при подачі позову до суду підлягають стягненню з відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 60, 131, 137, 212 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська Транспортна Страхова Компанія», ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська Транспортна Страхова Компанія» на користь ОСОБА_1 в рахунок страхового відшкодування суму 13 403 (тринадцять тисяч чотириста три) гривні 47 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму франшизи в розмірі 500 (пятсот) гривень та моральну шкоду в розмірі 5 000 (пять тисяч) гривень.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська Транспортна Страхова Компанія», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з кожного окремо по 1 493 (одна тисяча чотириста девяносто три) гривні 60 копійок в рахунок відшкодування витрат на сплату судового збору у розмірі 487, 20 грн. та 2500,00 грн. витрат на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л. В. Боженко