АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1019/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1688/16Головуючий у 1-й інстанції Миронець О.К. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Винниченка Ю.М.

При секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 10 березня 2016 року по справі за поданням державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Полтавській області Запорожець Т.Ю. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Полтавській області Запорожець Т.Ю. звернулася до Київського районного суду м. Полтава з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування подання посилалась на те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Полтавській області знаходяться зведене виконавче провадження №47581158 до складу якого входить 85 виконавчих проваджень, про стягнення з Кредитної спілки «Полтава і полтавці» на користь фізичних осіб та держави загальної суми заборгованості у розмірі 2702141,43 грн. Зазначене зведене виконавче провадження було передано до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області з Октябрського та Київського відділів ДВС Полтавського МУЮ згідно постанови заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби начальника управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області про передачу виконавчого провадження від 31.12.2015 року та прийнято відділом 06.01.2016 року.

Вказувала, що боржник ухиляється від зобов'язань покладених на нього судовими рішеннями, а тому, з метою недопущення уникнення боржником відповідальності за невиконання судових рішень, державним виконавцем внесено до суду подання про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до сплати ним заборгованості.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10 березня 2016 року подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Полтавській області Запорожець Т.Ю. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - задоволено.

Тимчасово обмежено боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою АДРЕСА_2, у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань за рішеннями суду на суму 2702141,43 грн. по зведеному виконавчому провадженню № ЄДРВП 47581158.

Копію даної ухвали направлено у Київський ВДВС Полтавського МУЮ та іншій стороні для відому.

Виконання ухвали покладено на Державну прикордонну службу України.

З даною ухвалою суду не погодився ОСОБА_2, та подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 10 березня 2016 року скасувати, та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Полтавській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.2. ч.2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Полтавській області знаходяться зведене виконавче провадження №47581158 до складу якого входить 85 виконавчих проваджень, про стягнення з Кредитної спілки «Полтава і полтавці» на користь фізичних осіб та держави загальної суми заборгованості у розмірі 2702141,43 грн.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 20.08.2014 року керівником Кредитної спілки «Полтава і полтавці» є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру речових прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за боржником нерухоме майно не зареєстровано.

08.04.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна та оголошено заборону його відчуження.

Згідно повідомлення Державної податкової служби України за боржником зареєстровано відкриті рахунки у банківських установах, на які постановами держаного виконавця Київського ВДВС Полтавського МУЮ від 08.04.2015 року та Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ від 29.05.2015 року накладено арешт.

Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС УДМС України в Полтавській області від 28.01.16 року ОСОБА_2 за обліками не значиться.

Відповідно довідки Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області від 29.01.2016 року №01-14/162 техніка в межах Полтавської області за боржником не реєструвалась.

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 01.02.2016 року №11-167777.2-667/2-16 реєстрація земельних ділянок за боржником відсутня.

Згідно відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 05.02.2016 року №09/01/2548, за наявними щоквартальними адміністративними даними, наданими депозитними установами відповідно до Положення про порядок звітування депозитарними установами до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11.06.2013 року №992 зареєстрованого в МУЮ 05.07.2013 року №1123/23658, станом на 30.09.2015 року КС «Полтава і полтавці» серед власників, які володіють значними пакетами акцій, елементів відсутня.

Постановою державного виконавця від 23.02.2016 року накладено арешт на кошти боржника на загальну суму з урахуванням частково стягнених коштів по зведеному виконавчому провадженню 2595975,33 грн.

Задовольняючи подання державного виконавця місцевий суд виходив з того, що жодних дій спрямованих на виконання рішення суду боржником за час перебування виконавчого провадження на виконанні не здійснено, на вимогу державного виконавця щодо надання пояснень про невиконання рішення суду боржник не реагує, на виклики не з'являється. Крім того, з пояснень державного виконавця вбачається, що боржник збирається виїхати за територію України на досить тривалий час, так як не зареєстрований на території України, що може утруднити, або унеможливити виконання судового рішення, а тому прийшов до висновку про задоволення подання.

Проте, з таким висновком колегія суддів не може погодитися за наступних обставин.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконання судових рішень та рішень органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)- до виконання зобов'язань.

Згідно з частиною 2 пункту 18 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже, зазначені норми Закону надають право державному виконавцю звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України лише у випадку ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань, покладених на нього відповідними рішеннями.

Із оглянутих судом матеріалів справи вбачається, що у наданих державним виконавцем документах, не містяться доказів про те, що ОСОБА_2 ухилявся від виконання своїх зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Згідно наданих апелянтом документів вбачається, що боржником ОСОБА_2 були виплачені грошові кошти по багатьом депозитним договорам напряму громадянам, що підтверджується копіями заяв про повний розрахунок, які додані до апеляційної скарги (а.с.74-96). Крім того, на грошові кошти, що знаходяться на поточних рахунках скаржника накладено арешт.

Також, з наданих матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований з 01.03.2001 року за адресою: АДРЕСА_1.

Тому, висновок суду першої інстанції про те, що боржник згідно пояснень державного виконавця збирається виїхати за територію України на досить тривалий час, так як не зареєстрований на території України є необґрунтованим.

З огляду на те, що судом не встановлено факт ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань по виконанню судових рішень, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підстав для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2, за межі України не має.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином не перевірено наявності обґрунтованих підстав для обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, та приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Київського районного суду м. Полтави від 10 березня 2016 року з постановленням нової, про відмову у задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 10 березня 2016 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Полтавській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: /підпис/ Т.В. Одринська

Судді : /підпис/ Г.Л. Карпушин /підпис/ Ю.М. Винниченко

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.В. Одринська

З оригіналом згідно: