Справа № 727/9957/16-ц
Провадження № 2/727/2532/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Меренчук Р.Ю.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

ПозивачОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом до відповідача ОСОБА_2 міської ради, мотивуючи позовні вимоги тим, що її мати, ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Бич) ОСОБА_4 народилась 11 червня 1963 року у місті Павлодар Павлодарської області, Росія, актовий запис №02 від 05 липня 1963 року, складений відділом ДРАЦС у місті Павлодар Павлодарської області, Росія. Як зазначено в даному актовому записі її мати, ОСОБА_5 зареєструвала доньку як мати одинока, тобто в графі батько дитини зазначені прочерки.

Вказує, що 25 липня 1969 року її бабуся, ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6. При державній реєстрації вищевказаного шлюбу бабуся позивачки обрала прізвище свого чоловіка та змінила своє прізвище з «Бич» на «Вантус».

Відповідно до рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради за №318/11 від 16.06.1992 року «Про продаж квартир (будинків) в особисту власність громадян та закріплення за ними земельних ділянок» було вирішено продати ОСОБА_7 36/100 частин будинковолодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель, що розташоване по вулиці Чортківській, 8 у місті Чернівці. Також 03 серпня 1996 року між виконкомом ОСОБА_2 міської ради та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Першої ОСОБА_2 нотаріальної контори, ОСОБА_8 від 03 серпня 1992 року, зареєстровано в реєстрі за №1-2752. Згідно пункту 1 ОСОБА_9 договору ОСОБА_7 купила 36/100 частин будинковолодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель, що розташоване по вулиці Чортківській, 8 у місті Чернівці, яке складається з 36/100 частин житлового будинку літ. А житловою площею 47,20 кв. м., житлового будинку літ. В житловою площею 28,80 кв. м., сараїв літ. В, Д, вбиральні літ. Г, Е.

Позивач стверджує, що 16 червня 2007 року чоловік її бабусі - ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №1334, зареєстрований відділом ДРАЦС ОСОБА_2 міського управління юстиції від 20 червня 2007 року.

Оскільки дане нерухоме майно було придбано бабусею позивачки, яка перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, то дане майно було спільною сумісною власністю подружжя. Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на частину у вищевказаному нерухомому майні, 36/100 частин будинковолодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель, що розташоване по вулиці Чортківській, 8 у місті Чернівці. Спадкоємицею першої черги за законом на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_6 була ОСОБА_7 як дружина спадкодавця. Інших спадкоємців немає.

Як стверджує позивачка, ОСОБА_7 постійно проживала разом із померлим на час відкриття спадщини та фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, тобто своєчасно прийняла спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_6.

Також, як вказує позивач, її мати, ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Бич) ОСОБА_4 19 червня 1982 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_10, актовий запис №17, складений виконавчим комітетом Солотвинської селищної ради Богородчанського району Івано-Франківської області від 19 червня 1982 року. При державній реєстрації вищевказаного шлюбу її мати обрала прізвище свого чоловіка та змінила своє прізвище з «Бич» на «Богославець». 11 січня 2008 року даний шлюб було розірвано на підставі постанови за №06 про припинення шлюбу, складеною Богородчанським районним відділом ДРАЦС від 04 квітня 2006 року, актовий запис №03. При цьому, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі мати позивачки 17 жовтня 1982 року народила її, ОСОБА_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.

05 липня 2008 року мати позивачки - ОСОБА_11 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть, актовий запис №1483.

Також 14 лютого 2013 року у місті Чернівці померла бабуся позивачки - ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №337.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на 36/100 частин будинковолодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель, що розташоване по вулиці Чортківській, 8 у місті Чернівці, яке складається з 36/100 частин житлового будинку літ. А житловою площею 47,20 кв. м., житлового будинку літ. В житловою площею 28,80 кв. м., сараїв літ. В, Д, вбиральні літ. Г, Е. Вказане нерухоме майно належало ОСОБА_7 на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Першої ОСОБА_2 нотаріальної контори, ОСОБА_8 від 03 серпня 1992 року, зареєстровано в реєстрі за №1-2752 та проведено державну реєстрацію в ОСОБА_2 обласному бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу за №56, стор. №242 за реєстровим номером 8061 від 04 вересня 1992 року.

Також позивач стверджує, що її мати, ОСОБА_3 була єдиною спадкоємицею у спадщині після померлої своєї матері, ОСОБА_7, яка померла 14 лютого 2013 року, а спадкоємцем за правом представлення померлої ОСОБА_3 на спадщину, що відкрилась після смерті її матері, ОСОБА_7, являється позивачка. Інших спадкоємців немає.

Останні роки ОСОБА_7 хворіла, а тому позивачка здійснювала за нею догляд, з 2008 року по 2014 рік, проживала разом з нею в житловому будинку №8 по вулиці Чортківській у місті Чернівці. Таким чином, на час відкриття спадщини позивач фактично проживала разом із своєю бабусею без реєстрації, оскільки вона потребувала догляду. Однак у відповідності до ст. 1270 ЦК України позивач не звернулась у встановлений законом шестимісячний строк з приводу оформлення своїх спадкових прав до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак проживала разом зі своєю бабусею ОСОБА_7 та фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, тобто своєчасно прийняла спадщину, що відкрилась після її смерті.

Вказує, що у зв'язку з тим, що вона постійно проживала разом із спадкодавцем, і на час відкриття спадщини фактично прийняла її, то в даному випадку необхідно встановити факт прийняття спадщини. Однак, керуючись Законом України "Про нотаріат", та Інструкцією "Про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами", до компетенції державних нотаріусів не належить встановлення юридичних фактів. Тому, за місцем смерті спадкодавця, справа не заводилась.

Також, як стверджує позивач, після смерті ОСОБА_7 у вказаному житловому будинку сталася пожежа. Після пожежі багато документів були знищені, в тому числі і оригінал правовстановлюючого документа на даний будинок та вказане нерухоме майно потребувало проведення відновлених ремонтних робіт. При цьому, вона проживала в даному житловому будинку та своїми силами проводила в міру своїх можливостей ремонтні роботи.

Враховуючи те, що 36/100 частин даного житлового будинку №8 з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами по вулиці Чортківській у м. Чернівці належало бабусі позивачки, ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу на нерухоме майно від 03 серпня 1992 року, зареєстрованого в ОСОБА_2 обласному бюро технічної інвентаризації від 04 вересня 1992 року, тому дане нерухоме майно було її особистою власністю і вона набула всіх правомочностей, які має власник житла. За таких обставин, вважає, що право власності на дане нерухоме майно перейшло згідно ст. 1266 ЦК України від спадкодавця до неї. Тому, вказує позивач, вона правомірно набула право власності на спадкове майно за правом представлення ОСОБА_3.

Однак відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно, виданого на ім'я спадкодавця ОСОБА_7, перешкоджає позивачці у загальному порядку прийняти спадщину, а також зареєструвати в подальшому майно відповідно до чинного законодавства.

На основі викладеного позивачка просить суд постановити рішення, яким встановити факт постійного проживання позивача - ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини ОСОБА_7, яка померла 14 лютого 2013 року у місті Чернівці, та визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за правом представлення померлої ОСОБА_3, яка померла 05 липня 2008 року на спадщину, що відкрилась після смерті її матері, ОСОБА_7 право власності на спадкове майно ОСОБА_7, яка померла 14 лютого 2013 року, яке складається з 36/100 частин будинковолодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель, що розташоване по вулиці Чортківській, 8 у місті Чернівці, яке складається з 36/100 частин житлового будинку літ. А житловою площею 47,20 кв. м., житлового будинку літ. В житловою площею 28,80 кв. м., сараїв літ. В, Д, вбиральні літ. Г, Е.

Позивачка в судове засідання не зявилася, однак до початку судового засідання від її представника надійшла заява, в якій вона просить розглядати дану справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак до початку розгляду справи судом від них до суду надійшла письмова заява, в яких просять розглядати справу у їх відсутність та проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії ЯУ №674420 (а.с.11), ОСОБА_5 народилась 28.10.1933 року, актовий запис №59.

В свою чергу мати позивачки - ОСОБА_12 народилась 14 червня 1963 року у місті Павлодар Павлодарської області, Росія, актовий запис №02. Як зазначено в даному актовому записі її мати, ОСОБА_5 зареєструвала доньку як мати одинока, тобто в графі батько дитини зазначені прочерки, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії МГ №597554 (а.с.11 зворот).

Також 25.12.1969 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 був укладений шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії IV-KA №126524 (а.с.11).

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №6 від 28.09.2016 року (а.с.12), ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, 19 червня 1982 року зареєструвала шлюб, актовий запис №17 з ОСОБА_10, прізвище після реєстрації шлюбу «Богославець».

Також позивач ОСОБА_1, народилася 17.10.1982 року, мати ОСОБА_11, батько - ОСОБА_10, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НМ №080092 (а.с.13).

Крім цього, судом встановлено, що 03 серпня 1996 року між виконкомом ОСОБА_2 міської ради та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Першої ОСОБА_2 нотаріальної контори, ОСОБА_8 від 03 серпня 1992 року, зареєстровано в реєстрі за №1-2752 (а.с.16-17, 47-49). Згідно пункту 1 даного Договору ОСОБА_7 купила 36/100 частин будинковолодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель, що розташоване по вулиці Чортківській, 8 у місті Чернівці, яке складається з 36/100 частин житлового будинку літ. А житловою площею 47,20 кв. м., житлового будинку літ. В житловою площею 28,80 кв. м., сараї літ. В, Д, вбиральні літ. Г, ОСОБА_9 договір купівлі-продажу зареєстрований в ОСОБА_2 обласному бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу за №56, стор. №242 за реєстровим номером 8061 від 04 вересня 1992 року (а.с.17 зворот, а.с.50). Вказаний договір укладено на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради народних депутатів від 16.06.1992 року №318/11 (а.с.19).

Таким чином, право власності на 36/100 частин будинковолодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель, що розташоване по вулиці Чортківській, 8 у місті Чернівці належало двом співвласникам на праві спільної сумісної власності, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7, як спільна сумісна власність подружжя.

При цьому, 16 червня 2007 року помер ОСОБА_6, актовий запис №1334, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ №037033 (а.с.15).

Враховуючи вимоги статті 372 Цивільного кодексу України, суд встановив, що майно у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, на підставі договору про поділ нерухомого майна, який має бути укладений у письмовій формі і нотаріально посвідчений. Отже, такий договір може бути укладений лише за життя всіх співвласників спільної сумісної власності.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємицею першої черги за законом на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_6 була ОСОБА_7 як дружина спадкодавця.

Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ОСОБА_13 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. визначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Таким чином після смерті ОСОБА_6, бабуся позивачки ОСОБА_7 успадкувала його частку (1/2 спільної сумісної власності, а саме 18/100 частин будинковолодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель, що розташоване по вулиці Чортківській, 8 у місті Чернівці), як особа, яка проживала разом із померлим на час відкриття спадщини та фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, може вважатись такою, що своєчасно прийняла спадщину. Факт постійного проживання ОСОБА_7 разом також підтверджується довідкою з місця проживання за №4385 від 27.09.2016 року, видана ПП «Регіон-Центр» (а.с.20), з якої вбачається, що ОСОБА_7 постійно проживала та перебувала на реєстраційному обліку у АДРЕСА_1 з 15.07.1982 року по 14.03.2013 року.

Окрім того, 05.07.2008 року померла мати позивачки ОСОБА_11, актовий запис №1483, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-МИ №048895 (а.с.14 зворот).

Також з свідоцтва про смерть серії І-МИ №117118 (а.с.14), вбачається, що 14.02.2013 року померла бабуся позивачки - ОСОБА_7.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Заяву про відмову від спадщини заявниця не заявляла.

Як вбачається з акту ПП «Регіон-Центр» №395 від 07.11.2016 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2008 року по вересень 2014 року проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4 у квартирі своєї бабусі ОСОБА_7 без реєстрації (а.с.18).

Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 1266 ч.1 ЦК України позивач, як внука померлої по лінії матері, являється спадкоємцем за правом представлення на майно бабки та повинна спадкувати за правом представлення.

На дотримання вказаних правових позицій наголошує і ОСОБА_13 спеціалізований суд України у листі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вказавши, що: «5.3. Спадкування за правом представлення має місце у випадках встановлених ст. 1266 ЦК, за умови якщо спадкоємець першої - третьої черги спадкування за законом помер до відкриття спадщини. Норми ст. 1266 ЦК застосовуються лише щодо відносин при спадкуванні за законом (глава 86 ЦК). Перелік осіб (спадкоємців), які мають право на спадкування за правом представлення, встановлений нормами ст. 1266 ЦК України, є вичерпним. Немає підстав розширювати цей перелік за рахунок осіб, які в якості двоюрідних племінників, двоюрідних внуків мають право на спадкування як спадкоємці п'ятої черги спадкоємців за законом».

Отже, таким чином судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна своєї бабусі ОСОБА_7 по праву представлення та вступила у володіння спадковим майном.

Разом з тим, зі звіту №85 про незалежну оцінку визначення ринкової вартості 36/100 частин будинковолодіння, що складається з двох житлових будинків літ.А та літ.Б з відповідною частиною господарських та побутових будівель на вул.Чортківській, 8 в м.Чернівці, проведеної МКБТІ у м. Чернівці від 15 листопада 2016 року (а.с.22-29), вбачається, що в приміщеннях квартири №2 була пожежа конструктивні елементи перебувають в незадовільному технічному стані (а.с.33 зворот), що, на думку суду, підтверджує твердження позивачки з приводу пожежі у вказаному будинковолодінні.

У той же час, у відповідності до дійсного змісту статті 386 ЦК України захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками, що правомірно володіють майном на підставах передбачених законом , тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У зазначеній нормі передбачено, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов'язальний відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов'язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов'язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2002 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Таким чином, суд вважає обґрунтованим твердження позивачки про те, що відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно, виданого на ім'я спадкодавця ОСОБА_7 перешкоджає їй у загальному порядку прийняти спадщину, а також зареєструвати в подальшому майно відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

За наведених обставин, а також враховуючи позицію відповідача по справі ОСОБА_2 міської ради, які ознайомившись з позовними вимогами та доданими до них письмовими доказами, не заперечували проти задоволення позову, суд вважає, що слід встановити факт постійного проживання позивача - ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини ОСОБА_7, яка померла 14 лютого 2013 року у місті Чернівці та визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за правом представлення померлої ОСОБА_3, яка померла 05 липня 2008 року на спадщину, що відкрилась після смерті її матері, ОСОБА_7 право власності на спадкове майно ОСОБА_7, яка померла 14 лютого 2013 року, яке складається з 36/100 частин будинковолодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель, що розташоване по вулиці Чортківській, 8 у місті Чернівці.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 223 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання позивача - ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини ОСОБА_7, яка померла 14 лютого 2013 року у місті Чернівці, та визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за правом представлення померлої ОСОБА_3, яка померла 05 липня 2008 року, на спадщину, що відкрилась після смерті її матері, ОСОБА_7, право власності на спадкове майно ОСОБА_7, яка померла 14 лютого 2013 року, яке складається з 36/100 частин будинковолодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель, що розташоване по вулиці Чортківській, 8 у місті Чернівці, яке складається з 36/100 частин житлового будинку літ. А житловою площею 47,20 кв. м., житлового будинку літ. В житловою площею 28,80 кв. м., сараїв літ. В, Д, вбиральні літ. Г, Е.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: