Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1612/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Кашуби А.В.,

при секретарі - Чернянчук К.П.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

30.06.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 14 січня 2011 року у виконавчому комітеті Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №1. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: донька ОСОБА_3 (21.10.2013 р.н.) та син ОСОБА_4 (11.05.2011 р.н.). Сімейне життя в них не склалось, через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, у зв'язку з чим шлюбні стосунки між ними припинені, на даний час вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, сім'я фактично розпалась. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище набуте у шлюбі «Ковач». Відповідач проживає окремо від дітей, матеріальної допомоги не надає, хоча має на це змогу, оскільки має дохід, хоч і нерегулярний. Аліменти на інших дітей не сплачує. У зв'язку з цим позивачка просила суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1000 грн., на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позову.

Позивачка в судове засідання не зявилась, подавши до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, подавши до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу та утримання дітей, які врегульовані Сімейним кодексом України.

Під час судового слідства встановлено, що дійсно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14 січня 2011 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ФМ №074818, видане виконавчим комітетом Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 14.01.2011 року, й зроблений в книзі реєстрації актів запис за №1 (а.с.4). В шлюбі народилось двоє дітей: син ОСОБА_4 (11.05.2011 р.н.), що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФМ №199043, виданим виконавчим комітетом Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 27.05.2011 року, й зроблений в книзі реєстрацій актів запис №27 (а.с.5) та донька ОСОБА_3 (21.10.2013 р.н.), що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ №272064, виданим виконавчим комітетом Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 29.10.2013 року, й зроблений в книзі реєстрацій актів запис №78 (а.с.6).

Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, спору, щодо місця проживання дітей немає, діти залишаються проживати з матір'ю. З цього приводу спір відсутній.

З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивачка звернулася з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України.

Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування та шкодить їх інтересам та інтересам дітей. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими.

Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дітей, що має істотне значення, у зв'язку з чим шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Позивачка також просила залишити їй шлюбне прізвище «Ковач», оскільки це її право, вона бажає і надалі іменуватися прізвищем чоловіка.

Відповідно до ст. 113 особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відтак, суд вважає за можливе залишити позивачці її шлюбне прізвище «Ковач», яке вона змінила при державній реєстрації шлюбу.

Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В позовній заяві позивачка зазначила, що на утриманні відповідача немає інших дітей та непрацездатних батьків. Відповідач проти даного факту не заперечував, у зв'язку з чим суд не вбачає за необхідне з'ясовувати відомості про наявність на утриманні ОСОБА_2 інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, однак враховує зазначені сторонами відомості при ухваленні рішення.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідно до ст. 183 СК України з визначенням їх розміру у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч.2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно якого такий розмір не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, розмір аліментів зазначений позивачкою та відповідачем. Так, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року №928-VІІІ, з 1 травня 2016 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 1228 грн., 30 відсотків від якого становить суму в розмірі 368 грн. 40 коп.

Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі.

Виходячи з того, що батьки мають рівні права та обов'язки по вихованню дітей і вони в рівній мірі відповідають за їх належне матеріальне забезпечення, суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а саме: сина ОСОБА_4 (11.05.2011 р.н.) та доньки ОСОБА_3 (21.10.2013 р.н.), слід визначити в розмірі 1000 грн. (на кожну дитину) щомісячно з моменту подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття.

Судові витрати у справі в частині позовних вимог про стягнення аліментів, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, - слід стягнути з ОСОБА_2 на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. Судові витрати при розірванні шлюбу, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України покласти на відповідача. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110-112, 141, 180 - 183, 191 СК України, ст.ст. 10, 61, 79, 81, 88, 174, 209, 212 - 215, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, 15.01.1990, який зареєстрований 14.01.2011 року у виконавчому комітеті Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу №1.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці набуте у шлюбі прізвище - ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (який зареєстрований та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 (11.05.2011 р.н.) та доньки ОСОБА_3 (21.10.2013 р.н.), в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.06.2016 року та до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (який зареєстрований та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь держави суму судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. (р/р №0057, МФО: 812016, код ЗКПО: 37713243, банк: ГУДКСУ у Закарпатській області, КБК: 22030001)

Судові витрати, а саме 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору - слід стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (який зареєстрований та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка оплатила їх при поданні заяви до суду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту його оголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийОСОБА_5