УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ЗакропивногоО.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на спадщину за законом, визнання права власності на частину будинку, поділ спадкового майна та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на спадкове майно за касаційною скаргою представника ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 5 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 29 серпня 1970 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_8, з яким вони спільно побудували житловий будинок та господарські споруди АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 помер.

За життя чоловіка у житловому будинку проживали вона та їхні діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Позивачка разом із ОСОБА_5 оформили спадщину на себе у рівних частках, оскільки ОСОБА_6 на той час була неповнолітньою.

Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_4 просила з урахуванням уточнень визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 14 жовтня 1996 року, видане їй та ОСОБА_5 Рожнятівською державною нотаріальною конторою, визнати за нею право власності на 4/6 частки будинковолодіння по АДРЕСА_1 провести реальний розподіл будинковолодіння між нею та відповідачами, виділивши їй 4/6 частки, а відповідачам по 1/6 частки.

У листопаді 2013 року ОСОБА_6 звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому просила встановити факт прийняття нею спадщини після смерті батька ОСОБА_8, визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 14 жовтня 1996 року, видане Рожнятівською державною нотаріальною конторою її матері і сестрі, визнати за нею право власності на 1/3 частини спірного будинковолодіння.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що на час смерті батька проживала разом із відповідачами у вказаному будинку і, таким чином, вступила у володіння спадковим майном.

У 1998 році вона виїхала на постійне проживання у Російську Федерацію.

У 2010 році вона повернулася у смт. Рожнятів та з цього часу проживає у зазначеному будинковолодінні.

Оскільки між нею та ОСОБА_5 виник спір щодо користування спірним будинком, просила її позов задовольнити.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково, позов ОСОБА_6 задоволено.

Встановлено факт прийняття ОСОБА_6 спадщини після смерті її батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом серії ААА № 303077, видане 14 жовтня 1996 року Рожнятівською державною нотаріальною конторою ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 право власності за кожною по 1/3 частки зазначеного житлового будинку та реально поділено спадкове майно між ними відповідно до варіанту № 3 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 9 лютого 2015 року № 169/15.

Виділено ОСОБА_4 у житловому будинку приміщення коридору 1-1 площею 7,2 кв. м, частину веранди 1-7 площею 7,0 кв. м, комору 1-2 площею 7,5 кв. м та житлову кімнату площею 14,8 кв. м, а всього - приміщень будинку площею 36,5 кв. м, вартістю 109 125 грн; із господарських будівель та споруд виділено ОСОБА_4 сарай «Б» площею 22,4 кв. м та вбиральню «З» площею 1,4 кв. м.

Виділено ОСОБА_5 у житловому будинку приміщення кухні 1-5 площею 16 кв. м, паливну 1-6 площею 2,8 кв. м, частину веранди 1-7 площею 4,3 кв. м, а всього частину будинку загальною площею 23,1 кв. м вартістю 69 063 грн; із господарських будівель та споруд ОСОБА_5 виділено погріб «Д» площею 18,6 кв. м.

Виділено ОСОБА_6 у житловому будинку житлову кімнату 1-4 площею 17,4 кв. м, вартістю 52 021 грн; із господарських будівель та споруд виділено ОСОБА_6 сарай «В» площею 20,4 кв. м, літню кухню з верандою «Г,2» площею 20,4 кв. м та сарай з навісом «Е, Е2» площею 43,6 кв. м.

Огорожу «№ 1», криницю «№ 2», ворота «№ 3», хвіртку «№ 4» залишено у спільному користуванні співвласників, встановлено порядок користування горищем для кожного співвласника над своєю частиною згідно з розподілом житлового будинку.

Всього ОСОБА_4 виділено частину будинку та господарських будівель і споруд загальною вартістю 135 569 грн, ОСОБА_5 - 134 955 грн, ОСОБА_6 - 190 044 грн.

У стягненні компенсації за перевищення ідеальної частки з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено.

Для приведення житлового будинку у відповідність до будівельних вимог зобов'язано ОСОБА_4 влаштувати перегородку у веранді 1-7; ОСОБА_5 зобов'язано закласти дверний проріз між приміщеннями 1-1 та 1-5, влаштувати вхід у приміщення 1-7 та у приміщення 1-5 з приміщення 1-7; ОСОБА_6 зобов'язано закласти дверний проріз між приміщеннями 1-4 та 1-5, влаштувати прибудову до приміщення 1-4, влаштувати дверний проріз між прибудовою та приміщенням 1-4.

Зобов'язано всіх співвласників виконати роботи із влаштування індивідуальних інженерних мереж.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 7 жовтня 2015 року рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2015 року скасовано в частині відмови в стягненні із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 компенсації за перевищення ідеальної частки й ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 17 954 грн грошової компенсації за перевищення ідеальної частки, на користь ОСОБА_5 - 18 568 грн грошової компенсації за перевищення ідеальної частки.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 7 жовтня 2015 року скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_4 про поділ спадкового майна та стягнення компенсації, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 5 квітня 2016 року рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2015 року скасовано в частині реального розподілу спадкового майна та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позову.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду від 5 квітня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким провести розподіл спадкового майна згідно із варіантом № 1 судової будівельно-технічної експертизи, вирішити питання стягнення компенсації за перевищення реально отриманої частки понад ідеальну з будь-якої сторони на користь інших сторін, частка яких є меншою.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення місцевого суду в частині реального розподілу спадкового майна та відмовляючи у задоволенні цих позовних вимог, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 364, 367 ЦК України, врахувавши роз'яснення п. 6 постанови пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», належним чином оцінивши подані сторонами докази (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із неможливості здійснення реального розподілу будинку між спадкоємцями.

Колегія погоджується з такими висновками апеляційного суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, апеляційний суд правильно зазначив, що в будинку наявні лише дві житлові кімнати та експертом було запропоновано тільки один варіант його розподілу між трьома співвласниками, який передбачає виділення одному із них частки у спірному будинковолодінні без житлової площі. Таким чином, буде порушено принцип рівності сторін у праві власності на спільне майно.

Рішення суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи касаційної скаргийого висновків не спростовують і зводяться до оцінки доказів, однак відповідно до ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За таких обставин, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про відмову у реальному розподілі будинковолодіння.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 5 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний С.Ф.Хопта