АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Лисака І.Н., Литвинюк І.М.

секретар: Костюк Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинський аграрний союз» про визнання договору оренди землі недійсним та повернення земельної ділянки в натурі, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинський аграрний союз» на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області 12 вересня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ТзОВ «Буковинський аграрний союз» про визнання договору оренди землі недійсним та повернення земельної ділянки в натурі.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12 вересня 2016 року відкрито провадження у даній справі.

ТзОВ «Буковинський аграрний союз» подало апеляційну скаргу на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12 вересня 2016 року, в якій просить її скасувати як таку, що постановлена з недотриманням правил підсудності.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТзОВ «Буковинський аграрний союз» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТзОВ «Буковинський аграрний союз» про визнання договору оренди землі недійсним та повернення земельної ділянки в натурі, яка розташована на території Романківецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області.

№22-ц/794/1325/16 Головуючий у 1 інстанції: Римлянська Г.О.

Категорія: 23 Доповідач: Височаснька Н.К.

Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно п.43 Постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Згідно з положеннями ст.181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Це позови про право власності на таке майно; право володіння і користування ним; поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Крім цього, відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків недійсності пред'являються відповідно до частини першої статті 114 ЦПК за місцезнаходженням майна або основної його частини. Кваліфікація об'єктів як нерухомого майна здійснюється відповідно до статей 181, 190 та 191 ЦК. При цьому за місцезнаходженням нерухомого майна повинні пред'являтися також позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому (щодо інвестиційних договорів про будівництво нерухомого майна, договорів про участь у фонді фінансування будівництва тощо).

Таким чином, відкриваючи провадження у даній справі, судом першої інстанції було дотримано вимоги ст.114 ЦПК України про виключну підсудність розгляду цивільних справ щодо нерухомого майна, а саме - за місцем знаходження зазначеного нерухомого майна.

У зв'язку з наведеним, доводи апелянта про те, що позов ОСОБА_1 повинен розглядатися за правилами ч.2 ст. 109 ЦПК України за місцем знаходження відповідача, а саме Новодністровським міським судом Чернівецької області, є необґрунтованими.

Виходячи з наведеного, ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі постановлена з дотриманням норм процесуального права, правил підсудності, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинський аграрний союз» відхилити.

Ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: