РІШЕННЯ

іменем України

09 грудня 2016 року Сватівський районний суд Луганської області в складі головуючого судді Попової О.М., при секретарі судового засідання Крикуновій Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сватове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Луганської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Четверта Луганська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом про визнання в порядку спадкування ? частки у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 після ОСОБА_3, який помер 14 липня 2013 року. У підтвердження свої вимог позивач посилається на те, що 14 липня 2013 року помер ОСОБА_3, який був зареєстрований та по день смерті проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частки у праві спільної часткової власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2. Згідно технічного паспорта виготовленого 30 січня 2014 року МКП Бюро технічної інвентаризації м. Луганська, зазначена вище квартира має наступні технічні характеристики: кількість кімнат 3, житлова площа 39,5 кв.м, загальна площа 74,8 кв.м. Квартира належить спадкодавцеві та їй на праві спільної часткової власності в рівних частках та отримана ними в процесі приватизації, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданим 06 квітня 2000 року Відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради народних депутатів за розпорядженням від 06 квітня 2000 року № 1221. Вказана вище квартира зареєстрована Відділом по приватизації житлового фонду Луганської міськради на праві приватної, спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу за № 15/1521. Відповідно до відомостей, зазначених у довідці-характеристиці на обєкт нерухомого майна, виданій Міським комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації м. Луганська 03.02.2014 року, в електронному реєстрі право власності на нерухоме майно до 31.12.2012 не зареєстровано, право власності в БТІ не зареєстровано. Державну реєстрацію ? частки у праві спільної часткової власності на зазначену вище квартиру за нею, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державним реєстратором 10.02.2014, номер запису про право власності: 4656741, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданим Реєстраційною службою Луганського міського управління юстиції Луганської області 13.02.2014 за індексним номером 17720114. У державній реєстрації ? частки у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_3, що належала померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 06.04.2000, за субєктом ОСОБА_1 відмовлено, що підтверджує Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 11361845 від 04 березня 2014 року державного реєстратора прав на нерухоме майно. Спадщину, що залишилася після смерті померлого чоловіка ОСОБА_3 та складається з вказаної вище ? частки у праві спільної часткової власності на квартиру, а також грошових коштів на рахунках у ПАТ КБ «Приватбанк» прийняла шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Каскад по вулиці Коцюбинського» № 292 від 17.09.2013 року. На підставі поданої 15 березня 2014 року заяви за № 173 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом державним нотаріусом Четвертої Луганської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 03 квітня 2014 року за реєстровим № 1-95 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові кошти на рахунках у ПАТ КБ «Приватбанк» на імя ОСОБА_1 У звязку з тим, що спадкодавець ОСОБА_3, за життя не зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на вищевказане майно у відповідних органах, а державну реєстрацію права на нерухоме майно відповідно до діючого законодавства за померлим здійснити неможливо, 20.03.2014 року державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири після померлого 14 липня 2013 року ОСОБА_3 Просить визнати за нею в порядку спадкування ? частку у праві спільної часткової власності на кватиру, що розташована за адресою АДРЕСА_4, після смерті ОСОБА_3, померлого 14 липня 2013 року.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні участі не брали, представником позивача надана суду заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Згоди на заочний розгляд справи не надали.

Уповноважений представник відповідача - Луганської міської ради та уповноважений представник третьої особи - Четверта Луганська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявились, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Суд не має можливості надіслати засобами поштового зв'язку на їх адресу до м. Луганська, судові виклики, оскільки УДППЗ «Укрпошта» тимчасово не здійснює пересилання пошти, зокрема до м. Луганська.

Суд, беручи до уваги заяву представника позивача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, оскільки судом встановлено наступні обставини.

Позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 10).

14 липня 2013 року в м. Луганськ помер ОСОБА_3 у віці 76 років, факт смерті підтверджено свідоцтвом про смерть серії I-ЕД № 374963 (а.с. 17).

Зі змісту ст. 1261 ЦК України вбачається, що позивач - дружина померлого ОСОБА_3, є спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_3 був зареєстрований та по день смерті проживав разом з ОСОБА_1, що підтверджено довідкою обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Каскад по вулиці Коцюбинського» № 292 від 17.09.2013 року (а.с. 18).

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності в рівних частках, належить квартира розташована за адресою АДРЕСА_2, що підтверджено Свідоцтвом про право власності на житло, виданим 06 квітня 2000 року Відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради народних депутатів за розпорядженням від 06 квітня 2000 року № 1221 (а.с. 19). Відповідно до відомостей, зазначених у довідці-характеристиці на обєкт нерухомого майна, виданій Міським комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації м. Луганська 03.02.2014 року, в електронному реєстрі право власності на нерухоме майно до 31.12.2012 не зареєстровано, право власності в БТІ не зареєстровано. (а.с. 22-23).

Державну реєстрацію ? частки у праві спільної часткової власності на зазначену вище квартиру за позивачем, ОСОБА_1, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державним реєстратором 10.02.2014, номер запису про право власності: 4656741, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданим Реєстраційною службою Луганського міського управління юстиції Луганської області 13.02.2014 за індексним номером 17720114 (а.с. 20). У державній реєстрації ? частки у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_3, що належала померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 06.04.2000, за субєктом ОСОБА_1 відмовлено, що підтверджено Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 11361845 від 04 березня 2014 року (а.с. 25). На підставі поданої 15 березня 2014 року ОСОБА_1 заяви за № 173 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом державним нотаріусом Четвертої Луганської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 03 квітня 2014 року за реєстровим № 1-95 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові кошти на рахунках у ПАТ КБ «Приватбанк» на імя ОСОБА_3М (а.с. 26), про що в Спадковий реєстр внесено реєстраційний номер 55854778 та зареєстровано свідоцтво про право на спадщину (а.с. 27)

У звязку з тим, що спадкодавець ОСОБА_3, за життя не зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на вищевказане майно у відповідних органах, а державну реєстрацію права на нерухоме майно відповідно до діючого законодавства за померлим здійснити неможливо, 20.03.2014 року ОСОБА_1 державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири після померлого 14 липня 2013 року ОСОБА_3 (а.с. 29).

Відповідно до цивільного законодавства, що діяло на час приватизації квартири в лютому 1998 року, а саме Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Закону України «Про власність», ОСОБА_3 був власником 1/2 частки спірної квартири.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, суд враховує, що в Постанові № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» в п. 5 указано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК України) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК України). При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Як передбачено ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Зазначена норма відсилає до ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до обєктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Таким чином квартира, що є предметом даних спірних відносин належить до обєктів приватизації.

Отже виникнення права власності на квартиру внаслідок приватизації державного (комунального) житлового фонду не залежить від державної реєстрації такого права.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки використана позивачем реалізація її права на спадкове майно через такий механізм, як звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з незалежних від неї підстав на даний час є неможливою. Тому реалізувати своє право на спадкове майно позивач може лише через суд, у відповідності до статті 16 ЦК України. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яку ратифіковано Україною 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі викладеного, у відповідності до ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"ст.ст. 1216, 1223, 1261, 1268, 1272 ЦК України, ст.ст. 212-215 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом ? (одну другу) частку у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: Луганська область, м. Луганськ, вулиця Коцюбінского, будинок 27 (двадцять сім), квартира 401 (чотириста один), після ОСОБА_3, який помер 14 липня 2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Попова