Провадження № 2/344/5736/16
У Х В А Л А

27 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Мелещенко Л.В., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу, договору дарування недійсними, визнання права власності та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

27 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу, договору дарування недійсними, визнання права власності та зобовязання вчинити дії.

Ухвалою суду від 27 грудня 2016 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом.

27 грудня 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення №№ 136-150, що знаходяться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. М. Підгірянки, будинок 23, секція 2 поверх 5, позначених у плані літерою «А», площею 269,9 кв.м, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, №№ 151-165, що знаходяться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. М. Підгірянки, будинок 23, секція 2 поверх 6, позначених у плані літерою «А», площею 269,9 кв.м, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, до вирішення судом справи по суті.

Суддя, розглянувши матеріали заяви, виходить з наступного.

У відповідності з вимогами частини третьої статті 151 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів фізичних або юридичних осіб і застосовується судом як гарантія реального виконання рішення суду на випадок його прийняття.

Згідно пункту 1 частини першої статті 152 Цивільного процесуального кодексу України, одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсними договорів купівлі-продажущодо нежитлових приміщень №№ 136-150, що знаходяться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. М. Підгірянки, будинок 23, секція 2 поверх 5, позначених у плані літерою «А», площею 269,9 кв.м, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, №№ 151-165, що знаходяться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. М. Підгірянки, будинок 23, секція 2 поверх 6, позначених у плані літерою «А», площею 269,9 кв.м, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна01.

Також позивачем наведено суду обставини щодо достатнього обґрунтування припущення про те, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З огляду на такі обставини суд дійшов до переконання, що вжиття заходів забезпечення позову за наявних фактів є доцільним і необхідним.

До того ж суд звертає увагу, що даний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

З огляду на викладене, враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, суд дійшов висновку, що заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 151-153, 208-210, 292, 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нежитлові приміщення №№ 136-150, що знаходяться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. М. Підгірянки, будинок 23, секція 2 поверх 5, позначених у плані літерою «А», площею 269,9 кв.м, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, №№ 151-165, що знаходяться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. М. Підгірянки, будинок 23, секція 2 поверх 6, позначених у плані літерою «А», площею 269,9 кв.м, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Копію ухвали направити для виконання Реєстраційній службі Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській областіта сторонам для відома.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.В. Мелещенко