Справа № 466/9316/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«28» грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Глинської Д.Б.

при секретарі Бандуровському Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

у с т а н о в и в:

у листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4.

В обґрунтування позовних вимог зазначала про те, що 02 вересня 2016 року приватний нотаріус ОСОБА_2 повідомив її, що 01 березня 2016 року померла ОСОБА_4 і на її імя від неї є заповіт на майно.

17 жовтня 2016 року вона, ОСОБА_1, подала заяву приватному нотаріусу ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом померлої ОСОБА_4, однак отримала відмову, оскільки пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. У своєму листі приватний нотаріус пропонував їй звернутися в суд з відповідним позовом.

Слід зазначити, що вона, ОСОБА_1, була в добросусідських відносинах з матірю ОСОБА_4 ОСОБА_5, яку вона тривалий час підтримувала матеріально. Ще за життя ОСОБА_5 заявляла, що напише на неї, ОСОБА_1, заповіт. Ці розмови чула ОСОБА_4, яка очевидно склала заповіт на неї, ОСОБА_1, на прохання матері.

Причиною пропуску строку прийняття спадщини є та обставина, що вона не знала про те, що ОСОБА_4 склала на неї заповіт.

Вважає, що пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин, а тому вирішила звернутись в суд.

У процесі розгляду справи до участі в справі в якості третьої особи було залучено ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 позов підтримали, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві.

Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмове заперечення на позов.

Представник третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_8 у судовому засіданні позов заперечив з мотивів, які викладені у письмовому запереченні на позов.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_6, представника третьої особи ОСОБА_8, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-СГ №440331, яке видано 02 серпня 2016 року Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_4 померла 01 березня 2016 року (а.с. 2 спадкової справи №22/2016).

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 було складено заповіт, в якому вона своє майно заповідала ОСОБА_1

У копії заповіту від 31 січня 2012 року, який посвідчений державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори та зареєстрований у реєстрі №4-113, зазначено, що ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і загалі все те, що буде належати їй на день її смерті, і на що вона за законом буде мати право, заповідає ОСОБА_1 (а.с. 13 спадкової справи №22/2016).

В судовому засіданні встановлено, що приватний нотаріус ЛМНО ОСОБА_2 02 вересня 2016 року повідомив позивача ОСОБА_1, що на неї було складено заповіт.

17 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса ЛМНО ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, однак одержала відмову нотаріуса оформити право на спадщину, оскільки пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви на прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Однак за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з положеннями п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Суд вважає, що зазначені позивачем ОСОБА_1 причини пропуску шестимісячного строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла 01 березня 2016 року, слід визнати поважними, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1233, 1235, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк у 3 (три) місяці для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_9, яка померла 01 березня 2016 року.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_10