Провадження № 2/750/3101/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,

з участю секретаря судового засідання Мачачі І. П.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншунарс груп» до ОСОБА_1 про стягнення страхової суми,

в с т а н о в и в:

28.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача в порядку регресу страхової суми в розмірі 6953 грн 89 коп. та 1378 грн у відшкодування судових витрат.

Сторони в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності; відповідач про причини своєї неявки не повідомив.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

29.01.2014 року о 22 год. 15 хв., відповідач, керуючи автомобілем ВАЗ-2108, реєстраційний номер НОМЕР_1, та рухаючись по вулиці Рокосовського в м. Чернігові, не вибрав безпечної швидкості руху та не впорався з керуванням автомобіля, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Маzda», реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_2 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Маzda» було пошкоджено, чим його власникові завдано шкоди (а. с. 8-13).

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.02.2014 року відповідача визнано винним у порушенні вимог пунктів 12.1, 23 «б», 2.10 Правил дорожнього руху, що стало причиною та умовою настання дорожньо-транспортної пригоди, при цьому притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу (а. с. 23, 24).

Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи стосовно якої вона ухвалена, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, яка спричинила пошкодження транспортного засобу ОСОБА_2 є доведеною.

Згідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на той час була застрахована позивачем, що підтверджується Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25.09.2013 № АС/8057111, що діяв до 24.09.2014 року включно. Полісом визначено ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану життю і здоровю в розмірі 100000 грн, а за шкоду, завдану майну в розмірі 50000 грн; франшиза становить 0 грн (а. с. 4).

Відносини у сфері обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів врегульовано Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-ІV (далі Закон).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

На виконання вказаних вимог Закону, 22.05.2014 року позивач виплатив потерпілій особі (ОСОБА_2 А.) суму страхового відшкодування згідно платіжного доручення № ЗР024973 (а. с. 22).

В силу положень підпунктів «в», «ґ» пункту 38.1 статті 38 Закону страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду:

якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником);

якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Враховуючи те, що після дорожньо-транспортної пригоди відповідач самовільно залишив місце пригоди та не повідомив про вказану пригоду страховика, позивач має право подати до відповідача регресний позов і стягнути виплачену потерпілій особі суму страхового відшкодування.

Таким чином, предявлений позов ґрунтується на Законі, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 10, 79, 88, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншунарс груп» в порядку регресу суму страхового відшкодування в розмірі 6953 грн 89 коп. та судові витрати в сумі 1378 грн, а всього 8331 (вісім тисяч триста тридцять одна) грн 89 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня його проголошення в порядку, встановленому статтею 294 ЦПК України.

Суддя В. О. Коверзнев