Справа №464/6176/16-ц
пр.№ 4-с/464/46/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2016 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Рудакова І.П.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1-В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Львові скаргу Кредитної спілки «Аккорд» про визнання неправомірними дій державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в:

Кредитна спілка «Аккорд» в особі голови правління ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, у якій просить: визнати дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №46735892 з примусового виконання виконавчого документа №2-н-511/07, виданого 20.10.2014 Сихівським районним судом м.Львова неправомірними. Просить визнати причини пропущення процесуальних строків на подання скарги поважними та поновити такий строк. Скаргу задовольнити повністю. В обґрунтування скарги покликається на те, що для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження не було правових підстав, оскільки сума боргу не стягнута у примусовому порядку.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі не зявились, хоча належним чином повідомлялись про місце і час розгляду справи; заявник подав заяву про слухання справи у відсутності його представника та просить скаргу задовольнити, а тому суд приходить переконання, про можливість розгляду справи у відсутності осіб, що не зявились.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи №2-н-511/07 та зясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Про аналогічний спосіб захисту прав сторін виконавчого провадження, розяснено у п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 № 6.

Так, відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльності неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимоги заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судом встановлено, що 07 листопада 2007 року Сихівським районним судом м.Львова видано судовий наказ за заявою Кредитної спілки «Аккорд» про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором від 30 січня 2007 року №224с-льв у розмірі 6115,56 грн. та стягнуто з останньої судові витрати: 30,57 грн. судового збору та 15,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Судовий наказ набрав чинності 22 листопада 2007 року.

29 грудня 2010 року року Сихівським районним судом м.Львова постановлено ухвалу про видачу дубліката виконавчого документа, який видано 20 жовтня 2014 року та в подальшому предявлено до примусового виконання.

26 червня 2015 року державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_2 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №46735892 за виконавчим документом судовим наказом №2-н-511/07, виданого 20.10.2014 Сихівським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ЛВ КС «Аккорд» 6115,56 грн. боргу за кредитним договором, 30,57 грн. судового збору та 15,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Згідно з постанови вбачається, що відповідно до повідомлення ГУ ПФУ у Львівській області з пенсії боржника стягнуто заборгованість у повному обсязі, чим фактично виконано виконавчий документ. Виконавче провадження було закінчено у відповідності до п.8 ч.1 ст.49 ( виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом) та ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (наслідки завершення виконавчого провадження).

Однак, заявником подано суду розрахунок суми заборгованості за спірним кредитним договором, згідно з яким заборгованість ОСОБА_4 згідно з рішенням суду від 07.11.2007 складає 6161,13 грн., в тому числі 30,57 судового збору та 15,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. За період з 07.11.207 по 21.07.2016 боржником не сплачено жодного платежу. Такий розрахунок оцінено судом у сукупності із іншими наявними у матеріалах справ документами.

Враховуючи наведене вище, суд приходить переконання, що заявлені вимоги скарги спростовуються встановленими обставинами справи; державним виконавцем вживались необхідні заходи для своєчасного та повного виконання судового рішення, зокрема, що вбачається із оскаржуваної постанови, які судом оцінюються як належні та допустимі докази у відповідності до ст.ст.57-60 ЦПК України, що надалі стали одними із підстав для прийняття державним виконавцем 26.06.2015 постанови про закінчення виконавчого провадження № 46735892; на момент прийняття оскаржуваної постанови виконавчий документ фактично виконано, а відтак, не вбачається неправомірності дій у винесенні спірної постанови, а тому суд приходить висновку, що скарга необґрунтована та безпідставна, а тому не підлягає до задоволення.

Щодо клопотання заявника про визнання поважними причин пропущення процесуальних строків на подання скарги на дії державного виконавця та поновлення такого строку, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Із доводів скарги вбачається, що заявник 26 липня 2016 року при перевірці Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень довідався про оскаржувану постанову, яку було видрукувано також ним 26.07.2016, що вбачається із постанови про закінчення виконавчого провадження. 03 серпня 2016 року заявник звернувся до суду із скаргою у порядку ст.383 ЦПК України направивши таку поштовим звязком, що підтверджено оригіналом конверта /а.с.5/, яка надійшла до суду 08.08.2016. Таким чином, суд приходить переконання, що заявник не пропустив десятиденний строк з дня, коли особа (заявник) дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ст.ст.49, 50 Закону України «Про виконавче провадження», постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 № 6 та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208, 210, 214-215, 293-294, 383-389 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в:

у задоволенні скарги Кредитної спілки «Аккорд» про визнання неправомірними дій державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №46735892 з примусового виконання виконавчого документа судового наказу №2-н-511/07, виданого 20.10.2014 Сихівським районним судом м.Львова відмовити.

Ухвала може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Рудаков І. П.