Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Мостової Г.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 23 березня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Позивач посилався на те, що з 21 травня 2014 року по серпень 2015 року сторони перебували у шлюбі.

Від спільного шлюбу у них народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 серпня 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Дитина постійно живе з матір'ю по вул. Орлова, 25, в м. Смілі Черкаської області, але мати дитини не надає позивачу можливості спілкуватись з сином.

Рішенням Смілянського міськвиконкому від 19 травня 2015 року було затверджено висновок служби у справах дітей про встановлення участі позивача в вихованні дитини шляхом надання можливості зустрічатись з дитиною не менше 4 годин щотижня в присутності матері дитини, визначаючи час і місце зустрічей з ОСОБА_5 за 2,5 години за допомогою телефону; зустрічі проводити з урахуванням стану здоров'я та режиму дитини.

З травня по серпень 2015 року позивач зустрічався із своїм сином в присутності ОСОБА_5 Після того, як позивач забрав сина додому (за місцем тимчасового перебування в м. Смілі), вона не надає йому можливості бачитись з дитиною.

Позивач вважає, що висновок органу опіки і піклування про порядок його участі у вихованні дитини не надає йому можливості спілкуватись з дитиною нарівні з відповідачкою, а також не враховує особливостей його військової служби, коли вихідні дні не завжди припадають на суботу і неділю.

На підставі наведеного, ст.ст. 19, 141, 150, 153, 157, 159, 214 СК України, ЗУ «Про охорону дитинства», ЗУ «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд надати йому можливість зустрічатись з сином без присутності відповідачки за місцем свого тимчасового проживання в АДРЕСА_1, та визначити, що його зустрічі з сином повинні відбуватись за попереднім погодженням з відповідачкою, здійсненим по телефону не менш як за 2 години, із зобов'язанням ОСОБА_5 приймати його телефонні виклики та у визначений ними час не залишати місця проживання та не приховувати дитину.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 23 березня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_4 в участі у вихованні їх сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначено такий порядок зустрічей ОСОБА_4 з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1:

- до досягнення дитиною віку 3 років з 15 до 18 години в присутності ОСОБА_5 кожну непарну (першу, третю, п'яту - за наявності такої у відповідному місяці) суботу за місцем проживання ОСОБА_5 АДРЕСА_3, а кожну парну суботу - за тимчасовим місцем проживання ОСОБА_4 - в квартирі АДРЕСА_1 у цьому ж місті;

- після досягнення дитиною трирічного віку - щосуботи з 10 до 16 години за тимчасовим місцем проживання ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 або у громадських місцях (парках, скверах, місцях відпочинку) без присутності ОСОБА_5

Ці зустрічі належить проводити з урахуванням стану здоров'я ОСОБА_6

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції в частині визначення порядку зустрічей позивача із сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та в частині відмови у задоволенні моїх позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судами встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21 травня 2014 року по серпень 2015 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_6, який проживає постійно з матір'ю.

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду черкаської області від 11 серпня 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Сторони визнали, що дитина залишається проживати з матір'ю по вул. Орлова, 25, в м. Сміла, де проживають і батьки відповідачки. Позивач являється військовослужбовцем Служби безпеки України, зареєстрований і постійно проживає в АДРЕСА_2, а під час перебування в м. Смілі мешкає в квартирі АДРЕСА_1, де проживають його матір з вітчимом.

Позивач з грудня 2014 року сплачує аліменти на утримання дитини за рішенням суду.

В зв'язку із загостреннями відносин між сторонами, так як відбулось декілька конфліктів між позивачем і родичами відповідачки, про що свідчать матеріали перевірки працівників міліції, місцевий суд зобов'язав виконком Смілянської міської ради надати суду висновок щодо способів участі ОСОБА_4 у вихованні сина, і , зокрема, щодо місця і часу їх спілкування.

Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області №506 від 10 грудня 2015 року був затверджений висновок органу опіки і піклування, побудований на рекомендаціях комісії з питань захисту прав дитини щодо визначення порядку зустрічей ОСОБА_4 з малолітнім сином ОСОБА_6. Попереднє рішення Смілянського міськвиконкому з зазначеного питання від 19 травня 2015 року за №151 щодо порядку спілкування батька з дитиною було скасовано рішенням ІІІ сесії Смілянської міської ради Черкаської області від 01 грудня 2015 року (№3-9/VІІ), оскільки практично не виконувалося.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, на підставі положень ст.ст. 141, 153, 157 - 159 СК України, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки матір дитини чинить перешкоди батькові у спілкуванні з дитиною, у вихованні дитини, на що вказують і конфліктні відносини між сторонами з приводу цього, так як неодноразово позивач звертався в органи міліції із заявою про те, що відповідачка ігнорує його пропозиції, заяви про зустрічі з дитиною, тому суд правомірно зобов'язав ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_4 в участі у вихованні їх сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, правильним є висновок судів про визначення порядку зустрічей позивача з малолітнім сином у відповідності до рекомендацій спеціалістів органу опіки і піклування Смілянського міськвиконкому, з врахуванням віку і задовільного стану здоров'я дитини, поведінки батьків, які внаслідок відсутності взаєморозуміння не змогли виконувати попереднє рішення органу опіки і піклування.

Запропоновані рекомендації спеціалістів педагогів в разі їх виконання сторонами мають сприяти покращенню відносин між сторонами, що необхідно для забезпечення належного виховання дитини.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 23 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова