№пр.2/521/255/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Гриценко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2П, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування, є власником житлового будинку під №60, розташованого по вул. Генерала Доватора в м. Одесі .У вказаній квартирі зареєстровані, але вже більше року не проживають відповідачі - ОСОБА_2, та ОСОБА_3.Слід зазначити, що з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувала у шлюбних відносинах з 28 грудня 1991 року. до 2010 року. Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2013 року, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 263 ч. 1, 296 ч. 4 КК України і призначено йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. Таким чином, комунальні служби, що надають послуги ОСОБА_4 по утриманню її житлового будинку під №60, розташованого по вул. Генерала Доватора в м. Одесі, в своїх розрахунках (квитанціях) вказують кількість мешканців - 3 особи, та нараховують по своїм тарифам відповідні розміри грошових коштів, які позивачка має сплачувати таким службам за надані їм послуги.На сьогоднішній день у ОСОБА_1 скрутне матеріальне становище, тому вона будь-яким способом намагається зберегти та заощадити грошові кошти, а наявність реєстрації відповідачів в даному будинку, змушує позивачку сплачувати за них комунальні послуги незважаючи на те, що вони понад двох років не проживають в даному будинку. Добровільно знятися з реєстрації відповідачі не бажають, тому позивачка змушена звернутися до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом, а саме житловим будинком під №60, що розташований по вул. Генерала Доватора в м. Одесі.З огляду на наведене позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою.

В процесі розгляду справи відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, обґрунтовуючи вимоги зустрічного позову наступним, що з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (ОСОБА_4І.) перебувала у шлюбних відносинах з 28 грудня 1991 року. до 2010 року.Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2013 року, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 263 ч. 1, 296 ч. 4 КК України і призначено йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. Після звільнення з місць позбавлення волі він вживав заходи з метою вселення, однак позивачка у цьому перешкодила та не пустила його проживати до постійного місця реєстрації та проживання. Таким чином відповідач вважає що з поважних причин був відсутній за місцем реєстрації, окрім того зазначив що припинення сімейних відносин з позивачкою власником квартири не позбавляє відповідача права користування займаним приміщенням.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні, зустрічний позов не визнав просив суд у його задоволені відмовити.

Представники відповідача ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні первісний позов не визнали просили суд відмовити у його задоволені, а зустрічний позов відповідача задовольнити.

Вислухавши доводи представника позивача, заперечення відповідача та його представників та вивчивши матеріали цивільної справи судом встановлено наступне.

На підставі договору дарування від 18 вересня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №1876, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_4 є власником житлового будинку під №60, розташованого по вул. Генерала Доватора в м. Одесі , зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН», що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Згідно квитанцій про сплату комунальних послуг у будинку №60, розташованого по вул. Генерала Доватора в м. Одесі, за 2014 рік власник ОСОБА_4 постійно сплачує комунальні послуги.

Відповідно до довідки про склад сімї та реєстрацію №2952, у житловому будинку №60, розташованого по вул. Генерала Доватора в м. Одесі, зареєстровані:ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_2 1-ЖД №084045, сторони перебували у шлюбних відносинах,проте 19.01.2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, про що в зроблено відповідний актовий запис за №10 від 19.01.2010 року.

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2013 року по справі №521/20717/13-к (1 -кп/521 /763/13), ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 263 ч. 1, 296 ч. 4 КК України і призначено йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Відповідно довідки про звільнення серії ОДС №11043, ОСОБА_2 звільнений достроково на підставі ухвали Малиновського районного суду від 0.03.2015 року з установи Державної кримінально-виконавчої служби,17.03.2015 року.

Відпповідно до акту від 19.05.2015 року засвідченого органом самоорганізації населення комітет мікрорайну «Ленінський» в місті Одесі, ОСОБА_6Г, ОСОБА_7, ОСОБА_8, засвідчили що ОСОБА_2 до відбування покарання постійно проживав у житловому будинку №60, що розташований по вул. Генерала Доватора в м. Одесі , після повернення з місць позбавлення волі ОСОБА_2 зявився за місцем своєї реєстрації та проживання, однак ОСОБА_4 чинить перешкоди в користуванні житловим приміщенням.

Листом № 31/21-9474-ЖЄО від 10.04.2015 року, Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, заява ОСОБА_2 від 07.04.2015 року розглянуто та рекомендовано з спірним питанням з фактом вселення до будинку №60, що розташований по вул. Генерала Доватора в м. Одесі, вирішити у приватном порядку у суді Малиновського району м.Одеси.

Відповідно до вимог ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку(квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житлового приміщення втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи більш встановлених строків проводиться в судовому порядку.

Згідно зі ч.7 ст. 71 ЖК УРСР, якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім'ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання. У випадках, передбачених пунктами 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у

відповідному пункті.

Окрім того, частина 3 ст.156 ЖК України передбачає, що до членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу (до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.) Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні,у відповідача на законних підставах виникло право користування житловим будинком, яке не припинилося у зв'язку із припиненням фактичних шлюбних відносин, а відсутністю за місцем проживання у строк непередбачений чинним законодавством суд встановив з поважних підстав, оскільки на протязі тривалого часу відповідач відбував покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, після повернення у встановлений законом строк намагався вселитися на житлову площу відповідно до реєстрації місця проживання.

Щодо відсутності відповідача ОСОБА_3, судом встановлені наступні факти та обставини.

Відповідно листа № 31/21-5386 від 11.09.2015 року, Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, в їх провадженні перебуває оперативно-розшукова справа по розшуку безвісно зниклого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка була заведена 21.02.2012 року на підставі заяви ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 На теперішній час проведеними заходами місцезнаходження розшукуваного ОСОБА_3 не встановлено. Проводяться подальші оперативно-розшукові заходи.

Іншіх достатніх, належних та допустиих доказів щодо відсутності ОСОБА_3 за вказаною адресою, позивачем по справі до суду не надано.

Таким чином, суд позбален можливості встановити дійсні причини відсутності відповідача ОСОБА_3 за вказаною адресою та визнати його як особу, що втратила право користування житловим приміщенням.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 212 ЦПК України передбачено: суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином позивачці ОСОБА_1 слід відмовити у задоволені позовних вимог щодо визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням за відсутністю правових підстав, а зустрічний позов ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст. 10, 11, 57, 59, 60, 212, 213-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням задовольнити.

Вселити ОСОБА_2 до житлових та нежитлових приміщень домоволодіння №60 по вул.. Ген. Доватора в м. Одесі , якій складається з камяної будівлі літ. «А» площею 61,2 кв.м., в тому числі 45,3 кв.м. житлової; вбиральня літ. «В», огорожі 1-3, мостіння І, цистерни II.

Зобовязати ОСОБА_4 не перешкоджати ОСОБА_2 у користуванні житловими та нежитловими приміщеннями домоволодіння №60 по вул.. Ген. Доватора в м. Одесі , якій складається з камьяної будівлі літ. «А» площею 61,2 кв.м., в тому числі 45,3 кв.м. житлової; вбиральня літ. «В», огорожі 1-3, мостіння І, цистерни II у цілому.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Малиновського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ

02.09.16