08.11.2016 Справа 2/337/1393/2016 року
Провадження № 337/2726/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08 листопада 2016 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

за участю секретаря Чередниченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від спадкування та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його матір ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина належні їй 2/3 частини квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є він та відповідач ОСОБА_2. Померла ОСОБА_3 була тяжко хворою, була безпорадною та потребувала догляду. ОСОБА_2 проживав разом із нею в квартирі, але жодної допомоги їй не надавав, належним чином не утримував її. Просив суд усунути ОСОБА_5 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 Визначити, що частка померлої в праві спільної сумісної власності становила 2/3 частини. Визнати за ним право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Вельможко А.І. позов підтримали, просили його задовольнити. ОСОБА_1 суду пояснив, що квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності. Після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняв його син ОСОБА_8 Після смерті ОСОБА_8 в 2011 році спадщину прийняли ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Приблизно з 2010 року ОСОБА_2 став проживати в даній квартирі разом із своєю бабусею ОСОБА_3, яка була хворою, не вставала з ліжка, потребувала догляду. Проте відповідач жодної допомоги бабусі не надавав, не доглядав її, навпаки заважав, приводив друзів, з якими шумно себе поводили, вживали алкогольні напої. Хоча він проживав окремо від своєї матері ОСОБА_3, він був вимушений щодня приходити до неї, купувати та готувати їжу. Через постійні сварки з ОСОБА_3 на початку 2012 році ОСОБА_2 виїхав з квартири, в тому ж році був засуджений і на даний час відбуває покарання в колонії.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився. Судом було встановлено, що відповідач на даний час відбуває покарання у Вільнянській установі виконання покарань управління ДптС України в Запорізькій області (№11). Згідно ч.6 ст.76 ЦПК України копія позовної заяви та повістки про виклик в судове засідання направлялись на адресу адміністрації Вільнянської установи відбування покарань з пропозицією надати ОСОБА_2 свої письмові пояснення щодо позовних вимог. Відповідач повідомлявся адміністрацією установи про судові засідання, суду направлялись розписки ОСОБА_2 про отримання документів, проте письмових пояснень по суті позову відповідач не надав.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв'язку з цим суд вважає можливим ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, та прийшов до наступних висновків.

Квартира АДРЕСА_1 (далі - квартира) на праві спільної часткової власності згідно свідоцтва про право власності від 01.12.1998 року належала ОСОБА_8, ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

Після смерті ОСОБА_7 15.12.2002 року спадщину прийняв його син ОСОБА_8. Дружина ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовилась, подавши письмову заяву.

З урахуванням положень ст.372 ЦК України, де вказано, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_7 отримав право на спадщину на 1/3 частину в квартирі, але свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_8 за життя не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_8, після його смерті відкрилась спадщина на належні йому 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, яку приняли його матір ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 по 1/3 частині.

ОСОБА_3 стала власником 2/3 частин квартири, а ОСОБА_2 власником 1/3 частини квартири. Свідоцтва про право на спадщину спадкоємці не отримали.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, належну їй на праві власності згідно свідоцтва від 01.12.1998 року та 1/3 частина квартири успадкована нею після смерті сина ОСОБА_8.

Враховуючи, що згідно ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах та виходячи із положень ст.372 ЦК України, суд вважає необхідним встановити, що частки померлих ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становили по 1/3.

Після смерті ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини в шестимісячний строк звернулись її син ОСОБА_1 та онук ОСОБА_2, який згідно ст.1266 ЦК України за правом представлення спадкує ту частку спадщини, яка б належала за законом його померлому батьку ОСОБА_8.

Позивач просить усунути ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті ОСОБА_3 посилаючись на те, що він ухилявся від обов'язку утримувати спадкодавця.

Відповідно до ст.1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно медичної документації, ОСОБА_3 з 1998 року страждає переважним ураженням тазостегнових, колінних, голеностопних суглобів. Загальний стан важкий, хвора не є транспортабельною. ОСОБА_3 з 2012 року потребує постійного догляду, самостійно себе не обслуговує.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в суді пояснили, що ОСОБА_2 з 2010 по 2012 року проживав в квартирі АДРЕСА_1 разом із своєю матір'ю та бабусею ОСОБА_3, яка була тяжко хвора, не вставала з ліжка, потребувала постійного догляду. ОСОБА_2 бабусю не доглядав, приводив в квартиру своїх друзів, з якими зловживав алкогольними напоями, шумно себе поводили. ОСОБА_3 скаржилась на те, що онук їй взагалі не допомагав, сварився із нею. Годуванням та доглядом за ОСОБА_3 займався її син ОСОБА_1

Вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2013 року ОСОБА_2 був засуджений за ч.3 ст.187 КК України за вчинення 29.07.2012 року розбойного нападу, на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

Згідно ст.266 СК України повнолітні внуки, правнуки зобов'язані утримувати непрацездатних бабу, діда, прабабу, прадіда, які потребують матеріальної допомоги і якщо у них немає чоловіка, дружини, повнолітніх дочки, сина або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що повнолітні внуки, правнуки можуть надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 через безпорадний стан потребувала сторонньої допомоги, її чоловік ОСОБА_7 та син ОСОБА_8 померли, в той час як її онук ОСОБА_2 проживав з нею в одній квартирі, мав можливість надавати допомогу ОСОБА_3, але ухилявся від її утримання, суд дійшов висновку, що відповідач підлягає усуненню від спадкування.

За таких підстав ОСОБА_1 спадкує після смерті ОСОБА_3 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Оскільки постановою нотаріуса від 16.10.2015 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оформити спадщину в нотаріальному порядку є неможливим, а тому суд визнає за ОСОБА_1 право власності на успадковану ним частину квартири.

Керуючись ст. 3, 11, 10, 60, 88, 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Визначити, що частка померлої ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становила 2/3 частини.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: А.М. Котляр