Ухвала

іменем україни

25 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О., СавченкоВ.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 02 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28 березня 2011 року між нею та ОСОБА_4 було досягнуто згоди про укладення в майбутньому договору купівлі-продажу, предметом якого мав бути належний останній житловий будинок АДРЕСА_1. У рахунок підтвердження досягнутих між сторонами домовленостей вона передала ОСОБА_4 65 000 грн у якості авансу, у свою чергу, остання зобов'язувалась до 01 вересня 2012 року укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 14 травня 2013 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору від 28 березня 2011 року з тих підстав, що такий договір слід вважати неукладеним. Посилаючись на те, що з 01 вересня 2012 року відповідач не повертає кошти, що були отриманні нею безпідставно, просила суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь: 65 000 грн, отриманих у якості авансу; 2 285 грн - 3 % річних та витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 20 000 грн та 3 % річних у розмірі 1 931 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 02 березня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнення грошових коштів змінено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 65 000 грн та 3 % річних у розмірі 1 895 грн .

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами установлено, що 28 березня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір, відповідно до умов якого сторони досягли попередньої згоди про укладення в майбутньому договору купівлі-продажу житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1. Згідно вказаних домовленостей ОСОБА_3 має сплатити ОСОБА_4 у строк до 01 вересня 2012 року грошову суму у розмірі 200 000 грн та забезпечити збереження будинку, проживаючи в якості квартиронаймача, а продавець після сплати всієї суми зобов'язується оформити договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку.

Відповідно до даного договору ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_3 частину грошових коштів у розмірі 65 000 грн у рахунок підтвердження договірних відносин.

16 вересня 2011 року ОСОБА_4 склала розписку, якою підтвердила факт додаткового отримання від ОСОБА_3 чергової частини платежу за продаж вищевказаного житлового будинку у розмірі 45 000 грн.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 безпідставно отриманих грошових коштів та відсотків за користування такими коштами, збільшивши суму, яка підлягає стягненню на користь останньої, апеляційний суд не звернув уваги на таке.

Повноваження апеляційного суду закріплені в ст. 307 ЦПК, а в статтях 308-311 зазначено підстави для використання певного повноваження. Межі їх здійснення визначено в ст. 303 ЦПК України.

Як роз'яснено в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» за наявності підстав, передбачених статтею 309 ЦПК України, апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення або змінює його й не має права передавати із цих підстав справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зазначеними підставами є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

При цьому судам необхідно виходити з того, що:

- неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, слід вважати неправильне визначення предмета доказування чи не з'ясування обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, або інших фактичних даних (пропущення строку позовної давності тощо), неправильну кваліфікацію правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин тощо;

- недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, має місце у випадках зазначення у судовому рішенні певних обставин (фактів), які не підтверджені доказами, їх недостатність, недостовірність та (або) суперечливість, відсутність мотивів прийняття чи неприйняття доказів тощо;

- невідповідність висновків суду обставинам справи вважається у тому разі, якщо останні встановлені судом повно та правильно, проте висновки з установлених обставин зроблено неправильно.

- порушення або неправильне застосування матеріального чи процесуального права має місце у разі застосування закону, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню, унаслідок неправильної юридичної кваліфікації правовідносин або неправильного витлумаченого закону, який хоч і підлягав застосуванню, проте його зміст і сутність сприйнято неправильно через розширене чи обмежене тлумачення.

Порушення або неправильне застосування норм процесуального права можуть бути підставою для скасування чи зміни рішення, якщо таке порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, порушення вимог статті 59 ЦПК України щодо допустимості засобів доказування, необґрунтована відмова суду в задоволенні клопотання осіб, які беруть участь у справі, у дослідженні доказів (стаття 60 ЦПК), порушення вимог статті 215 ЦПК ( 1618-15 ) щодо змісту рішення суду тощо.

Посилання в апеляційній скарзі на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав установленими, чи на невідповідність висновків суду обставинам справи підлягає перевірці апеляційним судом шляхом дослідження доказів, яким, на думку особи, що подала апеляційну скаргу, суд першої інстанції не дав оцінки або дав неправильну оцінку.

Апеляційний суд на зазначені вимоги закону та роз'яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України, уваги не звернув, обставини справи з'ясував неповно, без скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового рішення збільшив суму, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з 20 тис. грн до 65 тис. грн, не врахувавши, що у стягненні 45 тис. грн. місцевим судом було відмовлено та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої інстанції.

Оскільки суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ч. 3 ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із направленням справи на новий розгляд до апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 02 березня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.П. Касьян Головуючий
Судді:В.І. Амелін Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук В.О. СавченкоСудді: В.І. Амелін