Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/563/16-ц
провадження: 2/614/206/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

15.07.2016 року Борівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого-судді Любої В.І.

за участю секретаря Кравцової О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Борова Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Борівської селищної ради Борівського району Харківської області про визнання права власності на нежитлові будівлі,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 07.07.2016р. звернувся до Борівського районного суду Харківської області з вищевказаною позовною заявою, в якій вказав, що рішенням Борівської селищної ради Борівського району Харківської області в 1986 році був створений автогаражний колектив, якому була надана для будівництва гаражів земельна ділянка по АДРЕСА_1.

Вступивши в члени автогаражного колективу, йому було видане місце в 2-му ряду за № 90 для будівництва капітального гаража, яке було закінчено в 1987 році. Згодом біля гаражу він самочинно збудував сарай, погріб та навіс.

На вказані нежитлові будівлі 20 червня 2016 року отримав в комунальному підприємстві «Борівське бюро технічної інвентарізації» технічну документацію - технічний паспорт на гараж № 90 та сарай, розташовані по АДРЕСА_1.

Але зареєструвати гараж та сарай йому не можливо, так як в нього відсутні правовстановлюючі документи, а в Борівській селищній раді Борівського району Харківської області повідомили, що дане питання необхідно вирішувати в судовому порядку.

Тому він просить визнати за ним право власності на самовільно збудовані нежитлові будівлі в автогаражному колективі:гараж № 90 площею 26,8 кв.м.;сарай площею 20,4 кв.м.;погріб площею 4.8x3.1 кв.м.;навіс площею 8,2 кв. м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив вищевикладене, підтримав свої позовні вимоги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Борівської селищної ради Борівського району Харківської області також надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі та покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги конкретні обставини у справі та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що за даними техпаспорту, виготовленого КП «Борівське БТІ» Борівської районної ради Харківської області станом на 20.06.2016р., за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться гараж площею 26,8 кв.м. 1988 року забудови; сарай площею 20,4 кв.м. 1991р.з.; погріб площею 4.8x3.1 кв.м. 1988 р.з.; навіс площею 8,2 кв.м 1991р.з., які виготовлені із цегли і мають литий фундамент. (а.с.10-12).

Із пояснень позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні вбачається, що в 1986 році був створений автогаражний колектив, якому була надана земельна ділянка по АДРЕСА_1 для будівництва гаражу, тобто вона не була надана позивачеві під уже збудоване нерухоме майно, у зв'язку з чим посилання позивача на ч.3 ст.376 ЦК України, як правову підставу визнання права власності, - є необґрунтованим, та крім того, позивач не надав доказів на підтвердження створення авто гаражного колективу та виділення йому земельної ділянки і не заявляв клопотання про витребування відповідних документів, як доказів, надавши суду тільки копію схеми розташування гаражів з погрібами та сараями по АДРЕСА_1 (а.с.8), копію списку власників гаражів (на момент початку будівництва) по АДРЕСА_1 (а.с.9), копію технічного паспорту, виготовленого КП «Борівське БТІ» Борівської районної ради Харківської області станом на 20.06.2016р. на гараж за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10-12).

Згідно з Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положення про Державну архітектурно-будівельну Інспекцію України, затвердженого Постановою КМУ № 294 від 09.07.2014 р., та Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ №553 від 23.05.2011 р., основними завданнями Держархбудінспекції та її територіальних органів є виконання дозвільних, реєстраційних функцій та здійснення контролю нагляду у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Крім того, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю є єдиним органом державної влади, уповноваженим на встановлення факту готовності об'єкту до експлуатації.

Прийняття в експлуатацію об'єктів проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником Декларації про готовність об'єкту до експлуатації або на підставі акта готовності об'єкту до експлуатації шляхом видачі Інспекцією сертифікату.

Відповідно до п.49 Постанови КМУ № 868 від 17.10.2013 р. «Про затвердження порядку державної реєстрації права на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05.08.1992 р., є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

З наданих суду документів вбачається, що гараж, сарай, погріб і навіс не були прийняті до експлуатації у відповідності до встановленого порядку.

Оскільки вказане питання не було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення про відмову прийняття гаражу, сараю, погрібу і навісу в експлуатацію у безсудовому порядку не приймалось, тобто позивачем не доведений факт порушення, невизнання або оспорення його права відповідачем, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому суд розглянув цивільну справу, у відповідності до вимог ст.11 ЦПК України, в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, на підставі ст.ст. 331, 376 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Борівської селищної ради Борівського району Харківської області про визнання права власності на нежитлові будівлі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Борівський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складене та надруковане суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя Люба В. І.