Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/770/16-ц

25 серпня 2016 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської област

в складі головуючого судді Битківського Л.М.,

з участю секретаря Дякун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення боргу за договором позики,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про повернення боргу за розпискою. Свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачкою 23 березня 2015 року було укладено договір позики, згідно якого відповідачка взяла у нього в борг кошти в сумі 3980 доларів США, які зобов'язалася повернути до 30 червня 2015 року. Однак кошти за позикою в обумовлений строк не повернуто.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві. На підтвердження викладених обставин подав суду оригінал розписки від 23 березня 2015 року

Відповідачка в судовому засіданні заявлений позов визнала та не заперечила проти його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані сторонами у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23 березня 2015 року був укладений договір позики за яким позичальник отримала від позикодавця 3980 доларів США, котрі зобов'язувалася повернути до 30 червня 2015 року, про що свідчить розписка, оригінал якої представлено позивачем суду. Однак відповідачкою зобовязання не виконано та кошти позивачу не повернуто..

Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Аналіз наведених норм законодавства та зміст позовних вимог дає підстави для висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України слід покласти на відповідача.

На підставі наведеного, ст.526, ст.1046-1047 ЦК України, керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь ОСОБА_1 3980 доларів США боргу за договором позики від 23 березня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_1 987,50 грн., понесених витрат на сплату судового збору

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 дні з дня отримання копії рішення.

Головуючий Битківський Л.М.