справа № 631/1671/16-ц
провадження №2/631/824/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року смт. Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Трояновської Т.М.

при секретарі судового засідання Атанасовій З.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів та заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 перебуває в шлюбі з 15 листопада 2008 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 144. Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, яка на даний момент проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Донька часто хворіє, потребує постійного прийому ліків та періодичного відвідування лікарів.

Відповідач з сімєю не проживає з 2014 року, ухиляється від покладеного обовязку утримувати дитину, матеріальну допомогу добровільно не надає.

Позивач в судове засідання не прибула, але надала заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити, справу розглянути за її відсутності.

Відповідач у судовому засідання позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання їх доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Вислухавши пояснення відповідача по справі, дослідивши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в шлюбі з 15 листопада 2008 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 144 (а.с.3).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.,яка на даний момент проживає з позивачем. Дитина перебуває на повному утриманні позивача ОСОБА_1 та перебуває на обліку як дитина інвалід. Зазначене підтверджено довідкою виконавчого комітету Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області № 574 від 14 вересня 2016 року, актом обстеження матеріально-побутових умов № 573 від 14 вересня 2016 року та корінцем медичного висновку № 12 на дитину інваліда до 18 років, виданим КЗОЗ "Нововодолазька центральна районна лікарня" від 04 квітня 2013 року (а.с.5, 6, 7).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії 1-ВЛ № 150183, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції 08.02.2009 року, батьком дитини є ОСОБА_2 (а.с. 4).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач з сімєю не проживає з 2014 року.

Частиною 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України чітко визначений обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

При цьому суд зауважує, що згідно з положеннями ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 18 зазначеної вище Конвенції передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що при вирішенні даного спору доцільно застосовувати положення ч. 8 ст. 7 СК України, відповідно до якої регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 має постійне місце роботи та стабільний заробіток. Відповідно до довідки № 233 виданої 26.10.2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Мелихівське", де ОСОБА_2 працює на посаді охоронця (а.с. 20) та має регулярний дохід, що підтверджується довідкою про його доходи за січень - вересень 2016 року.

З огляду на вище викладене, повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи те, що спільна дитина сторін проживає разом із позивачем, відповідач не надає допомоги на її утримання, має задовільний стан здоровя, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 191 СК України суд вважає, що аліменти з відповідача необхідно стягувати з дня звернення позивача до суду, тобто починаючи з 15.09.2016 року.

Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, а тому судові витрати слід покласти на відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць.

З огляду на вище викладене, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 7, 180,181 183, 191 СК України, ст.ст.3, 10, 11, 15, 57-61, 88, 208, 209, 213-215, 218, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 15.09.2016 року до досягнення дитини повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 двадцять коп.) у дохід держави.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області в 10-денний строк з дня його проголошення через Нововодолазький районний суд Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Трояновська Т.М.