РІШЕННЯ

іменем України

03 жовтня 2016 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Андрущенко О.Ю., за участю секретаря судового засідання Гончарук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Токмак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути на її користь на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/2 частки від усіх доходів відповідача на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позову зазначає, що з 02 жовтня 2004 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуття любові та взаємоповаги. Шлюбні відносини фактично припинені з листопада 2015 року, спільне господарство не ведеться. Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її повному утриманні. У звязку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, просить стягнути з нього аліменти та розірвати шлюб, у звязку з припиненням шлюбних відносин.

Позивачка у судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до наданої заяви позов підтримала, просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до наданої заяви позов визнав, просив розглянути справу за його відсутності, розірвати шлюб між ним та позивачкою, а також стягнути з нього аліменти на утримання дітей.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про одруження серії І-ЖС № 9117513 від 02 жовтня 2004 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Новомихайлівською сільською радою Чернігівського району Запорізької області, актовий запис за № 03.

Від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ЖС № 005477 від 17 березня 2005 року, актовий запис № 08 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ЖС № 211614 від 23 жовтня 2012 року, актовий запис № 1414, відповідно до якого батьком є ОСОБА_2 відповідач у справі.

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Очеретуватської сільської ради Токмацького району Запорізької області № 173 від 17.06.2016 року ОСОБА_1 позивач по справі, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно проживає в м. Запоріжжя, за даною адресою також зареєстровані і діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відносини між подружжям не склалися за відсутністю взаєморозуміння між ними.

Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена.

Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально.

Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини.

Статтею 51 Конституції України передбачено обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною згідно з Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XII), дитина враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, при визначенні частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, суд враховує також матеріальне становище дітей, але визначає їх розмір таким чином, щоб це не впливало на стан здоров'я та загальний матеріальний стан відповідача. При визначенні суми аліментів, що будуть стягуватися, судом враховується те, що відповідач є здоровою людиною, працездатного віку, не має інших утриманців, аліментів нікому не сплачує і те, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки від усіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище теперішнє ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивачем сплачено судовий збір за вимогу щодо розірвання шлюбу в розмірі 551 грн. 20 коп., а тому судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Що стосується вимог про стягнення аліментів, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп..

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213-215, 367 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 02 жовтня 2004 року Новомихайлівською сільською радою Чернігівського району Запорізької області, актовий запис за № 03, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 (до шлюбу Романюк) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище теперішнє ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/2 частки від усіх доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, тобто з 10 серпня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення місячного платежу аліментів належить негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп..

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 в дохід держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя