Справа № 203/544/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 квітня 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.,

при секретарі - Чередник І.О.

за участю : позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

прокурора - Пікуш В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, заінтересована особа - Орган опіки та піклування Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради, за участю прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Прокуратури Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

25 січня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3, заінтересована особа - Орган опіки та піклування Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради, за участю прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Прокуратури Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав. (а.с. 3-6)

09 лютого 2016 року ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав були роз'єднані та виділено в окреме провадження позовну вимогу про позбавлення батьківських прав по цивільній справі № 203/292/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Кіровської районної в м. Дніпропетровську ради, за участю прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3. (а.с. 2)

Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні посилались на те, що у позивача та відповідача є спільна малолітня дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сторони по справі на час ухвалення рішення перебували у зареєстрованому шлюбі, проте на даний час в Кіровському районному суді м. Дніпропетровська перебуває на розгляді цивільна справа про розірвання шлюбу. 02 червня 2014 року офіс де працювала та і наразі працює позивач у зв'язку з напруженою ситуацією у м. Донецьку зі всіма співробітниками був переміщений до м. Дніпропетровськ, з того часу позивач переїхала та проживає у м. Дніпропетровськ, відповідач залишився проживати у м. Макіївка Донецької області. Після переїзду до м. Дніпропетровська позивач приблизно 1 раз на місяць приїжджала до відповідача, він до неї ніколи. Починаючи з грудня 2014 року шлюбні відносини між сторонами по справі розпались остаточно, припинено ведення спільного господарства та сумісне проживання, з того часу сторони не бачились. Позивач багато разів намагалась зв'язатися з відповідачем, щоб він приїхав до неї, допоміг з пологами та після народження дитини, однак відповідач повідомив позивачу, що йому не потрібна дитина та повідомив про те, що позивач самостійно дбала про неї після чого змінив номери телефону та більше не виходив на зв'язок. Після народження дитина почала проживати разом з позивачем в квартирі, яку позивач орендує за власні кошти, жодної матеріальної допомоги відповідач ніколи ані позивачці, ані дитині не надавав, доглядом, забезпеченням та вихованням дитини ніколи не займався, що свідчить про те,що відповідач фактично відмовився від доньки, оскільки він ніколи не виконував та не виконує своїх обов'язків щодо виховання дитини. Враховуючи вищевикладене, позивач звернулась до суду та просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно їхньої спільної малолітньої дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з тим, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини відсутній будь-який зв'язок із дитиною, оскільки відповідач ніколи з моменту народження дитини не цікавился станом здоров'я та життя нашої дитини, тому позивач просила суд задовольнити позовні вимоги. (а.с. 3-6)

Позивач та представник позивача у судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. (а.с. 49-50)

Прокурор у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, зазначивши про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача з огляду на встановлені під час судового засідання фактичні обставини справи, тому просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. (а.с. 49-50)

Представник Органу опіки та піклування Кіровської районної в м. Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, проте надіслала на адресу суду клопотання в якому підтримала заявлені позовні вимоги, посилалась на доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому просила суд позовні вимоги задовольнити. (а.с. 43-44)

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. (а.с. 27)

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлено, що матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, а батьком дитини є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, викладені обставини підтверджуються копіями паспортів сторін та копією свідоцтва про народження дитини від 20.05.2015 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 7-10, 12)

Встановлено, що з 29.08.2008 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який було зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського МУЮ Донецької області, актовий запис № 1061, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 29.08.2008 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 11)

Встановлено, що 17 лютого 2016 року ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів було залишено без розгляду. (а.с. 42а-42б)

Судом встановлено, що позивач постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2, проте з 02 червня 2014 року перемістилась з тимчасово окупованої території в м. Дніпропетровськ та на даний час проживає разом з донькою в орендованій квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, викладені обставини підтверджуються поясненнями сторін та свідків у судовому засіданні, копією довідки від 13.02.2015 року, копією довідки від 10.04.2015 року, копією довідки від 26.05.2015 року та копією договору оренди квартири від 29.03.2015 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 13-17)

Встановлено, що 15.04.2016 року виконавчим комітетом Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та прийнято рішення у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому відповідно до ст. 164 СК України, рішення комісії з питань захисту прав дитини від 06.04.2016 року, виконком Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради дійшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується висновком 16/127 від 15.04.2016 року, наявним в матеріалах справи. (а.с. 44)

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.ст. 51, 52 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того народженні вони у шлюбі чи поза ним.

У відповідності до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно до змісту ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.

Згідно до змісту ст. 15 СК України сімейні обов'язки є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Якщо в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов'язку, вона не вважається такою, що ухиляється від його виконання. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов'язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 СК України рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він - ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно абз. 2, 7 п. 16 Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у ході судового засідання в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідач з моменту народження ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні, духовному розвитку дитини, матеріально не забезпечує, не піклується про здоров'я доньки, що підтверджується належними та допустимими доказами відповідно до вимог ст. 57, 58 ЦПК України. Окрім цього, суд при вирішенні позовних вимог враховує рішення комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Кіровської районної у м. Дніпропетровську про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та приходить до висновку, що відповідач проживаючи окремо від дитини мав можливість бачитися з дитиною, позивач не здійснювала ніяких перешкод у спілкуванні між ними, а навпаки сприяла цьому, але відповідач з власної волі з моменту народження доньки не приймає участі у вихованні дитини, а отже ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини передбачених ст. 164 СК України, тому суд вважає за можливе позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно його малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вирішуючи питання щодо присудження до стягнення судових витрат, враховуючи результат розгляду справи, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у рахунок повернення сплачених судових витрат суму у розмірі 551 грн. 21 коп. (а.с. 1)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 51,52 Конституції України, ст.ст. 15, 155, 158, 164, 165, 166, 180 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 10, 11, 15, 57, 60, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно його малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) у рахунок повернення сплачених судових витрат суму у розмірі 551 грн. 21 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ф.Ф. Маймур