Справа № 636/1736/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Ганенко Т.С.,

за участю секретаря судового засідання - Філатова Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з вищезазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог він зазначив, що згідно заповіту від 24.12.1999 року, який засвідчений Бондаренко Валентиною Володимирівною, секретарем виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_4, заповіла все своє майно йому, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на те, що вона за законом матиме право. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1, який належав їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.10.2010 року, виданого Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області.

На день смерті разом з ОСОБА_4 постійно проживав ОСОБА_1, який і доглядав за нею, допомагав прабабусі в утриманні житлового будинку АДРЕСА_1.

Він у передбачений законом строк до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_4, не звертався, адже вважав себе таким, що прийняв спадщину, заяву про відмову від прийняття спадщини нотаріусу не подавав.

Відповідач, онучка спадкодавиці, періодично приїздила до баби та доглядала за нею, але не подавала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті баби, постійно з нею не проживала.

Коли він звернувся до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через відсутність доказів прийняття ним спадщини і тому він вимушений звернутись до суду.

Позивач надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити.

Відповідач надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно заповіту від 24.12.1999 року, який засвідчений Бондаренко В.В., секретарем виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_4, заповіла все своє майно де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на те, що вона за законом матиме право, ОСОБА_1 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1, який належав їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.10.2010 року, виданого Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області Серії НОМЕР_3 (а.с. 8, 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті та, відповідно до ч. 3 цієї ж статті, право на спадкування виникає в момент відкриття спадщини.

Згідно ч. 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На день смерті разом з ОСОБА_4 постійно проживав ОСОБА_1, який і доглядав за нею, допомагав прабабусі в утриманні житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою №К-271/02-23 від 27.04.2016 року, виданою Виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 11).

Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Таким чином, сама по собі реєстрація місця проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини.

ОСОБА_1 у передбачений законом строк до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_4, не звертався, адже вважав себе таким, що прийняв спадщину, заяву про відмову від прийняття спадщини нотаріусу не подавав.

Відповідач, онучка спадкодавиці, періодично приїздила до баби та доглядала за нею, але не подавала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті баби, постійно з нею не проживала.

Коли позивач звернувся до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через відсутність доказів прийняття ним спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі викладеного, керуючись Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», ст.ст. 15, 16, 328, 1218, 1223, 1268, 1297, 1298 Цивільного кодексу України,ст.ст. 6, 9, 11, 60, 169, 209, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -