Справа №577/1091/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1196/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на заочне рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2016 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» в особі філії «Конотопський район електричних мереж» до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за використану електроенергію, -

в с т а н о в и л а:

01 березня 2016 року ПАТ «Сумиобленерго» звернулось до суду з позовом, який мотивувало тим, що в філії «Конотопський район електричних мереж» ПАТ «Сумиобленерго», як побутовий споживач зареєстрована ОСОБА_3, яка мешкає в будинку № 11по вул. Санжаревського в м. Конотопі. На її імя відкрито особовий рахунок по сплаті за використану електричну енергію, але договір про користування електричною енергією не укладений. Позивач зазначає , що відповідач за період з 18 травня 2014 року по 02 листопада 2015 року використала 1222 кВт/год електроенергії, але кошти за неї не сплатила. Позивач просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Сумиобленерго» в особі філії «Конотопський район електричних мереж» заборгованість за використану електричну енергію в сумі 324 грн. 41 коп. та судовий збір в сумі 1 378 грн.

Заочним рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Сумиобленерго» в особі філії «Конотопський район електричних мереж» заборгованість за використану електричну енергію в сумі 324 грн. 41 коп. за період з 18 травня 2014 року по 02 листопада 2015 року.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на неповне встановлення судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на неправильне застосування норм матеріального права, на порушення норм процесуального права, просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати.

В доводах апеляційної скарги зазначає , що оскільки між нею та позивачем не укладено договір на користування електричною енергією, тому і відсутні правові підстави для стягнення на користь позивача витрат за користування електроенергією.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлена шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, тому , в порядку передбаченому ст.76 ЦПК України, вважається такою, що належним чином повідомлена про день та час слухання справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення на апеляційну скаргу представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрована та мешкає в будинку № 11 по вул.Санжаревського в м.Конотоп і користується послугами з електропостачання, які надаються їй ПАТ «Сумиобленерго» в особі філії «Конотопський район електричних мереж».

02 жовтня 2015 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Сумиобленерго» в особі директора філії «Конотопський район електричних мереж» був укладений тимчасовий договір № 122128711 від 02.10.2015 року про користування електричною енергією до 02 листопада 2015 року (11-14). В вказаному договорі зазначено, що ОСОБА_3 не згодна із заборгованістю і підписує договір до вирішення спірного питання в суді.

З акту , укладеного представниками позивача 02.10.2015 року , вбачається, що ними, в присутності споживача ОСОБА_3, було зафіксовано показники приладу обліку за адресою: м.Конотоп, вул. Санжаревського, 11, а ОСОБА_3 зазначила, що в договір не унесено поточні показники лічильника, а тому вона не має можливості його підписати і просить унести показники лічильника до договору (а.с.10).

Відповідач , як споживач наданих послуг з електропостачання , ухиляється від оплати цих послуг, а тому заборгованість ОСОБА_3 за використану електроенергію за період з 18 травня 2014 року по 02 листопада 2015 року складає 324 грн. 41 коп., що підтверджується копією історії нарахувань ( а.с.5-7).

Місцевий суд, ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог виходив з того, що відповідач, як споживач послуг ухиляється від укладення письмового договору , в той же час користується послугами з електропостачання, а тому зобовязана здійснювати їх оплату.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Згідно з п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором (додаток 1) і укладається на три роки. У разі виникнення питань, можливі шляхи вирішення яких не обумовлені договором, сторони керуються цими Правилами та законодавством.

В п. 7 Правил визначено, що для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією.

Додаток №1 до вказаних Правил передбачає форму Типового договору про користування електричною енергією.

Згідно п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 р., споживач електроенергії зобов'язаний проводити оплату за спожиту електроенергію виключно на розподільчий рахунок енергопостачальника. Відповідно до п.48 Правил споживач несе відповідальність згідно з законодавством за прострочення терміну внесення платежів за використану електроенергію.

Та обставина, на яку є посилання в апеляційній скарзі, що відповідачка не уклала з філією «Конотопський район електричних мереж» договір про користування електричною енергією , не є підставою для відмови у задоволенні позову, так як зазначені житлово-комунальні послуги фактично надавались позивачем і проти цього не заперечує і відповідач у справі. Крім того відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обовязок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, покладається саме на споживача. Невиконання обовязку щодо укладення договору, не звільняє споживача від оплати наданих житлово-комунальних послуг, оскільки в силу ст.11 ЦК України зобовязання виникають не лише з підстав передбачених законодавством, зокрема з угод, а також з дій громадян і організацій, які в силу загальних засад і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією , викладеною у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, яка відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України .

Ствердження відповідачки в апеляційній скарзі про упередженість судді першої інстанції при розгляді справи є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -