У х в а л а

іменем україни

6 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.Ф.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Хмельницької області, Державної казначейської служби України про стягнення вартості неповернутих іменних акцій, відшкодування суми втраченого заробітку та грошових доходів, витрат на правову допомогу, спростування неправдивої інформації, поширеної в засобах масової інформації, за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2015 року, касаційною скаргою заступника прокурора Хмельницької області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2015 року -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, та з врахуванням уточнень якого, посилався на те, що 28 листопада 2002 року постановою начальника слідчого відділу прокуратури Хмельницької області, з метою забезпечення заявленого в кримінальній справі № 29/2253 цивільного позову, можливої конфіскації майна і відшкодування завданих державі збитків, накладено арешт на нерухоме та рухоме майно в тому числі й на належні йому 1 657 056 штук простих іменних акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів», номінальною вартістю 414 364 грн. Зазначені цінні папери, внаслідок порушення правоохоронними органами порядку вилучення, опису та зберігання арештованих цінних паперів, після закриття відносно нього кримінальної справи та зняття арешту з майна, йому не повернуті, у зв'язку із тим, що вони не зберіглися.

Позивач вважає, що внаслідок незаконних дій прокуратури Хмельницької області цінні папери не можуть бути повернуті йому в натурі, ВАТ ««Хмельницький комбінат хлібопродуктів» реорганізовано, відшкодувати вартість цінних паперів за рахунок тих підприємство, установ організації, яким воно передано безоплатно неможливо, оскільки такої передачі не здійснювалося, а тому майнова шкода завдана йому внаслідок втрати цінних паперів, має бути відшкодована за рахунок державного бюджету.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, на користь ОСОБА_1 вартість неповернутих 1 657 056 штук простих іменних акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» у сумі - 1 415 411 грн 89 коп. та 20 тис. грн витрат на правову допомогу.

У решті позову відмовлено.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 червня 2015 року виправлено описку в рішенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2015 року, а саме зазначено, що у рішенні слід читати суму стягнення «1 451 411 грн 89 коп.» замість помилково зазначеної суми стягнення «1 415 411 грн 89 коп.».

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2015 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2015 року в частині відшкодування суми, сплаченої ОСОБА_1 у зв'язку із наданням йому юридичної допомоги змінено - збільшено суму відшкодування витрат на правову допомогу до 31 400 грн.

У решті рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі Державна казначейська служба України, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі заступник прокурора Хмельницької області, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, на користь ОСОБА_1 вартість неповернутих 1 657 056 штук простих іменних акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» у сумі - 1 451 411 грн 89 коп. скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішення судів, в силу ст. 335 ЦПК України, переглядаються лише в межах касаційних скарг.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача відшкодування вартості акцій, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що прокуратурою не було доведено того факту, що майно позивача - акції, були йому повернуті правоохоронними органами після звільнення їх з під арешту, і взагалі, вищезгадані органи не володіють інформацією про те, що сталося з акціями в подальшому, після їх вилучення у позивача та про їх місцезнаходження на момент розгляду справи судом.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правову допомогу з 20 тис. грн на 31 400 грн, виходив з того, що позивачем було доведено суду, що ним було сплачено за надану йому юридичну допомогу 31 400 грн.

Проте повністю погодитись з таким висновком судів не можна, оскільки суди дійшли їх з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Таким вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судом встановлено, що 28 березня 2002 року було порушено кримінальну справу за фактами зловживання службовим становищем у ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів», що спричинило тяжкі наслідки для державних та колективних інтересів.

З метою забезпечення заявленого в кримінальній справі цивільного позову, можливої конфіскації майна і відшкодування завданих державі збитків, начальником слідчого відділу прокуратури Хмельницької області було винесено постанову від 28 листопада 2002 року про накладення арешту на нерухоме та рухоме майно в тому числі цінні папери, які належать ОСОБА_1

15 травня 2003 року, 14 і 28 серпня 2003 року, 2 вересня 2003 року, 23, 27 лютого та 29 березня 2004 року були винесені постанови про порушення кримінальних справ за окремими епізодами протиправних діянь стосовно ОСОБА_1 за ознаками злочинів, передбачених ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2, ст. 209, ч. 2 ст. 364, ч. 2, ст. 366 КК України.

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2010 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2, ст. 366 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з позбавленням права займати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків на 3 роки та конфіскацією майна окрім житла.

За ч. 2 ст. 209 КК України ОСОБА_1, через недоведеність його участі у вчиненні злочину визнано невинним та виправдано.

Вказаним вироком ОСОБА_1 був змінений запобіжний захід з підписки про невиїзд на взяття під варту, який приведений до виконання в залі суду.

28 грудня 2010 року ухвалою апеляційного суду Хмельницької області змінено обраний ОСОБА_1 запобіжний захід з тримання під вартою на підписку про невиїзд.

Згідно ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 14 квітня 2011 року вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2010 року скасовано, а справу повернуто на новий розгляд до того ж суду в іншому складі зі стадії попереднього розгляду.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 липня 2011 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 27 вересня 2011 року, кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 та інших - направлено прокурору Хмельницької області для організації проведення додаткового розслідування.

17 липня 2012 року та 23 серпня 2012 року слідчим в особливо важливих справах прокуратури Хмельницької області винесено постанови про закриття кримінальних справ відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу злочину у їх діях та за недоведеністю участі ОСОБА_1 у вчиненні злочину.

Постановами слідчого в особливо важливих справах прокуратури Хмельницької області від 19 липня 2012 року та 27 серпня 2012 року було знято арешт з майна ОСОБА_1

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05 грудня 2013 року позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до прокуратури Хмельницької області, Державної казначейської служби України, міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про стягнення вартості неодержаних часток (корпоративних прав), стягнення вартості часток у виділених та неодержаних дивідендах, стягнення суми втраченого заробітку та грошових доходів, стягнення сплачених коштів на надання правової допомоги та стягнення моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто за рахунок Державного бюджету на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 127 317 грн.

В решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області 24 вересня 2014 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 5 грудня 2013 року в частині стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди змінено, стягнуто з Державного бюджету шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 150 тис. грн, в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних за кримінальних справ від 17 грудня 2014 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 5 грудня 2013 року та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 24 рішення 2014 року залишені без змін.

За повідомленням прокуратури Хмельницької області від 21 листопада 2014 року ОСОБА_1 було відмовлено у винесенні постанови про встановлення розміру відшкодування шкоди та спростування поширеної у пресі інформації, відповідно до вимог Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду».

Також встановлено, що 20 жовтня 1998 року Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку було засвідчено випуск акцій (видано свідоцтво), що здійснюється ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» на загальну суму три мільйони п'ятдесят одна тисяча шістсот гривень, номінальною вартістю 0,25 грн., форма випуску акцій - документарна, та внесено до загального реєстру випуску цінних паперів.

ОСОБА_1 був власником простих іменних акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» в кількості 1 657 056 штук, загальна вартість яких становить 1 451 411 грн 89 коп.

Цінні папери, належні позивачу, органом досудового слідства не вилучались, не конфісковувались та у дохід держави не звертались.

За постановою про накладення арешту на нерухоме та рухоме майно від 28 листопада 2002 року іменні цінні папери були обмежені в обігу шляхом їх блокування реєстроутримувачем на особовому рахунку власника, що полягало в забороні відчуження іменних цінних паперів.

Згідно протоколу №1 загальних зборів акціонерів ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» від 22 травня 2004 року, зборами було прийнято рішення про реорганізацію ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» шляхом перетворення у ТОВ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів». Крім того, з метою захисту прав акціонерів ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів», які не голосували за прийняте рішення про реорганізацію, було ухвалено, що викуп акції у цих акціонерів здійснюється товариством за ціною, що визначається домовленістю сторін, з урахуванням витрат по придбанню акцій, але не нижчою за номінальну вартість акцій - 0,25 грн. за одну акцію.

За розпорядженням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 7 грудня 2004 року скасовано реєстрацію випуску акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів», свідоцтво про реєстрацію випуску акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» анульовано.

У касаційній скарзі заступник прокурор Хмельницької області посилався на те, що рішенням господарського суду Хмельницької області від 20 червня 2011 року, залишеним без змін постановами Рівненського апеляційного господарського суду від 3 серпня 2011 року та Вищого господарського суду України від 2 листопада 2011 року (справа № 10/5025/552/11), рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» від 22 травня 2004 року у частині викупу акцій у акціонерів, які не голосували за рішення про реорганізацію - визнано недійсним.

Окрім цього, рішенням господарського суду Хмельницької області від 7 червня 2012 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12 жовтня 2012 (справа № 8/10/9/16/6/163- Н(2-177/05), визнано недійсними рішення, оформлене протоколом № 1 установчих зборів учасників ТОВ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» від 17 серпня 2004 року в частині затвердження статуту товариства та безпосередньо сам статут ТОВ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів».

Апеляційний суд зазначені судові рішення та встановлені цими рішеннями обставини не дослідив.

Майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт, у випадках встановлених ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодовується або повертається громадянинові.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» майно, зазначене в п. 2 ст. 3 цього Закону, повертається в натурі, а в разі неможливості повернення в натурі його вартість відшкодовується за рахунок тих підприємств, установ, організацій, яким воно передано безоплатно.

У разі ліквідації підприємств, установ, організацій, яким майно було передано безоплатно, або недостатності у них коштів для відшкодування шкоди вартість майна (частина вартості) відшкодовується за рахунок державного бюджету.

Акція - іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств. (ст. 6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок»).

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Таким чином, поза увагою судів залишилося питання визначення належного відповідача у справі, оскільки ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» було реорганізовано, а не ліквідовано, а тому до товариства з обмеженою відповідальністю перейшли всі права і обов'язки юридичної особи, акціонером якого був позивач.

Окрім того, за рахунок державного бюджету відшкодовується вартість майна (частина вартості) лише у випадку ліквідації підприємств, установ, організацій, яким майно було передано безоплатно.

Апеляційний суд, у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 303, 316 ЦПК України, на зазначені норми закону уваги не звернув, не встановив належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, дійсних прав і обов'язків сторін, які правовідносини сторін випливають з установлених обставин, належності відповідачів до яких заявлено позовні вимоги, у зв'язку з чим дійшов передчасного висновку про задоволення позову.

За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи не встановлені, рішення апеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, під час розгляду якої суду належить урахувати викладене, дати відповідну правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Державної казначейської служби України та заступника прокурора Хмельницької області задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник
Судді: В.І. Журавель
С.Ф. Хопта
В.А. Черненко
С.П. Штелик