УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗакропивногоО.В., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, приватного акціонерного страхового товариства закритого типу «Дніпроінмед» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2013 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_5 та приватного акціонерного страхового товариства закритого типу «Дніпроінмед» (далі - ПрАТ СТЗТ «Дніпроінмед») на його користь матеріальну шкоду у розмірі 61 183 грн 61 коп., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн, витрати на проведення товарознавчого дослідження автомобіля у сумі 940 грн, а також судові витрати.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що 12 лютого 2012 року о 19 год. 10 хв. на автодорозі Апостолове - Ленінське сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5, та належного позивачу автомобіля «IVECO», д.н.з.НОМЕР_2, який було застраховано у ПрАТ СТЗТ «Дніпроінмед», та яким під час ДТП керував водій ОСОБА_6, внаслідок чого пошкоджені обидва транспортні засоби.

Позивач зазначав, що сума матеріальної шкоди, завданої йому, як власнику вищевказаного автомобіля, становить 61 183 грн 61 коп., а тому оскільки у скоєнні ДТП винним є водій автомобіля «Ford Focus», позивач просив суд задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2013 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, у сумі 61 183 грн 61 коп. та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині позову відмовлено.

У задоволенні позову до ПрАТ СТЗТ «Дніпроінмед» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково, рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2013 року, змінено в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4, зменшивши цей розмір з 5 000 грн до 2 000 грн.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, мотивуючи свої доводи порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та закрити провадження у справі.

Рішення суду першої інстанції оскаржувалось ОСОБА_5 тільки у частині вирішення позову про стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди, а тому в іншій частині на предмет законності і обґрунтованості судом апеляційної інстанції не переглядалось, у зв'язку із чим судом касаційної інстанції в іншій частині також не переглядається.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

За вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, врахувавши усі надані сторонами докази у сукупності та оцінивши висновок експертного автотехнічного дослідження від 28 листопада 2012 року № 024-12, відповідно до якого недотримання водієм ОСОБА_5 вимог п. п. 10.1, 12. 1 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв'язку з даною ДТП (а. с. 162-168) та звіту від 17 лютого 2012 року № 030 про оцінку матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «IVECO»,д.н.з. НОМЕР_2, яка склала 61 183 грн 61 коп. (а. с. 191-221), дійшов обґрунтованого висновку, що саме ОСОБА_5 несе відповідальність за завдану матеріальну та моральну шкоду позивачу, як особа, яка на відповідній правовій підставі на час скоєння ДТП (12 лютого 2012 року) володіла джерелом підвищеної небезпеки - автомобілем «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1, та у зв'язку з неправомірними діями якого було пошкоджено автомобіль позивача, чим завдано останньому шкоду, яка підлягає відшкодування за рахунок винної особи.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення суду першої інстанції, врахувавши правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14, вмотивовано погодився з його висновком про наявність правових підстав для покладення на ОСОБА_5 цивільної відповідальності за наслідки ДТП за участю належних сторонам транспортних засобів; при цьому врахувавши роз'яснення, викладені у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», дійшов обґрунтованого висновку про зменшення розміру стягнутої з відповідача моральної шкоди до 2 000 грн.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2013 року в частині, яка не змінена судом апеляційної інстанції, та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

О.В. Закропивний

Т.О. Писана