Справа № 464/4921/16-ц
пр.№ 2/464/1439/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2016 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Борачка М.В.

за участю секретаря судового засідання Гаврилишин О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою по АДРЕСА_1 та примусово зняти її з реєстраційного обліку в його квартирі.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1. Крім того, співвласниками спірної квартири є його діти, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також його мати ОСОБА_5 В даній квартирі зареєстровано місце проживання усіх співвласників, а також місце проживання його колишньої дружини ОСОБА_2 Шлюб між ним та відповідачкою розірвано. ОСОБА_2 вже більше двох років не проживає у спірній квартирі, жодного зацікавлення до квартири не проявляє, не оплачує за комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири та її ремонті. Реєстрація відповідача у даній квартирі порушує його права, оскільки він вже більше двох років змушений сплачувати комунальні послуги за відповідача. У зв'язку з наведеним, просить позов задоволити.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні позовній заяві, та додатково пояснив, що відповідач більше двох років не проживає в спірній квартирі. Жодних речей відповідача у квартирі немає. Проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому, згідно з ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у її відсутності, на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Згідно ч.2 ст. 64 ЖК Української РСРдо членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ч.4 ст. 156 ЖК Української РСРдо членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з свідоцтва про право власності на квартиру НОМЕР_1, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

З будинкової книги вбачається, що у спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Відповідач не проживає у спірній квартирі більше року, що стверджується актом від 12.07.2016 року, складеним комісією ЛКП «Під Зуброю».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомив, що відповідачка є його мамою, яка протягом декількох років, а саме з 2014 року не проживає в спірній квартирі, оскільки перебуває за кордоном, жодних її речей у квартирі немає.

З огляду на зазначені обставини, те, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного року, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, оскільки така реєстрація у спірній квартирі відповідача є безпідставною та перешкоджає позивачу у повноцінній реалізації права власності.

Позовна вимога щодо зняття з реєстраційного обліку відповідача є такою, що не підлягає задоволенню, так як правовим наслідком визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є зняття такої з реєстраційного обліку у вказаному житловому приміщенні відповідними державними органами та враховуючи те, що рішення суду є обов'язком для виконання, в задоволенні такої слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути 551,20 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, пропорційно до задоволених вимог.

На підставі ст.ст. 319, 383, 405 ЦК України, ст.64 ЖК УРСР, та керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, 228 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задоволити частково.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551(п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, у відсутності якої таке було постановлено, - протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Головуючий Борачок М.В.