Справа № 545/2240/16-ц
Провадження № 2/545/987/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2016 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді Потетій А.Г.,

за участю секретаря Задорожна Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженню здоровя, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженню здоровя та прохала суд стягнути з відповідача на свою користь 48320 гривен 01 коп. відшкодування завданої ушкодженню здоровя шкоди в результаті аварії 04.05.1990 року поїзда на дільниці дороги Боярський - Лазірки Гребінківського району Полтавської області за період з лютого місяця 2013 року по лютий місяць 2016 року та стягувати щомісячно з березня 2016 року довічно по 1461 грн. 01 коп. В подальшому позовні вимоги уточнила та прохала стягувати щомісячно з червня 2016 року довічно по 1526 грн. 08 коп.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги та уточнені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача надала заяву та заперечення проти позову, які прохала врахувати при постановленні рішення.

В запереченнях зазначила, що 04.05.1990 року ОСОБА_1 в результаті аварії поїзда на дільниці Боярський - Лазірки Гребінківського району Полтавської області була травмована в результаті чого, у позивача ампутовано ліву верхню кінцівку та перервана вагітність по медичним показникам. До отримання каліцтва позивач працювала монтажником радіоелектронної апаратури та приладів 1-го розряду Полтавського виробничого підприємства «Універсал» Українського товариства глухих. На виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18.03.1997 р. Відповідач щомісячно виплачує Позивачу 18 грн. по відшкодуванню шкоди, заподіяної ушкодженню здоровю. В судовому засіданні 05.10.2016 року позивачем на підставі ч. 2 ст. 31 ЦПК України надана позовна заява про уточнення позовних вимог. Згідно даної заяви ОСОБА_1 відмовилась від позовних вимог в частині відшкодування шкоди за три останні роки в сумі 48320 грн. 01 коп. та уточнила свої вимоги в частині щомісячного відшкодування втраченого заробітку з березня 2016 р. в сумі 1526 грн. 08. коп., беручи до уваги довідку № 04-4/166 від 19.09.2016 р. Полтавського виробничого підприємства «Універсал» Українського товариства глухих про середню заробітну плату монтажника радіоелектронної апаратури та приладів. В звязку з тим, що позивачем наданий розрахунок середньомісячного заробітку за період з червня 2016 р. по серпень 2016 р. вважає, що стягнення суми на майбутнє можливе тільки з вересня 2016 року з відрахуванням 18 грн., які вже сплаченні позивачу на відшкодуванню шкоди, заподіяної ушкодженню здоровю, згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18.03.1997 р.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні

правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення внаслідок наступного.

Так, судом встановлено, що 04.05.1990 року ОСОБА_1, в результаті аварії поїзда на дільниці дороги Боярський - Лазірки Гребінківського району Полтавської області була травмована в результаті чого в останньої була ампутована ліва верхня кінцівка та перервана вагітність по медичних показниках, що підтверджується актом про нещасний випадок з застрахованим пасажиром на залізничному транспорті від 08.05.1990 року за № 12/140.

Згідно висновку судово - медичної експертизи позивач втратила 100% професійної працездатності та потребує часткового побутового догляду.

Вказані обставини підтверджені рішеннями Октябрського районного суду м. Полтави від 18.03.1997 року та від 29.01.2001 року.

До аварії на залізничному транспорті ОСОБА_1 працювала монтажником радіоелектронної апаратури 1-го розряду в Українському товаристві глухих Полтавського виробничого підприємства «Універсал», що підтверджується наказом за № 3 від 09.01.1990 року.

Після отримання травми з урахуванням її наслідків та стану загального здоровя, позивач була визнана інвалідом 2-х групи з дитинства, що підтверджується довідкою МСЕК.

Згідно з вимогами ст. 1187 ЦК України (в редакції 2004 року), джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно прикінцевих та перехідних положень до ЦК України у редакції 2004 року (п. 4) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності

З урахуванням наведених вимог та приймаючи до уваги, що права та обовязки поміж позивачем ОСОБА_1 та відповідачем виникли до набрання чинності ЦК України в редакції 2004 року, але продовжують існувати і після набрання ним чинності, ОСОБА_1 має право на відшкодування шкоди, завданої пошкодженням здоровя з вини відповідача згідно з вимогами чинного ЦК України, тобто у повному обсязі з урахуванням 100% втрати працездатності.

Згідно з вимогами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а отже я можу претендувати на відшкодування завданої мені шкоди у вказані строки.

З березня 2013 року заробітна плата монтажника радіоелектронної апаратури 1-го розряду становила: у 2013 році: лютий - 1155,20 грн.; березень - 1147,98 грн.; квітень - 1263,59 грн.; травень 1090,22 грн.; червень - 1032,46 грн.; липень - 1328,48 грн.; серпень - 1205,74 грн.; вересень - 1212,96 грн.; жовтень - 1328,48 грн.; листопад -1212,06 грн.; грудень - 1342,25 грн.; у 2014 році: січень -1280,89 грн;. лютий -1227,20 грн.; березень - 1219,53грн.; квітень - 1280,89 грн.; травень 1192,90 грн.; червень - 1192,90 грн.; липень - 1453,60 грн.; серпень - 1264,00 грн.; вересень - 1408,00 грн.; жовтень - 1472,00 грн.; листопад 1280,00 грн.; грудень - 1495,11 грн.; у 2015 році: січень -1299,03 грн.; лютий - 1307,20 грн.; березень 0- 1372,56 грн.; квітень -1364,39 грн.; травень - 1168,31 грн.; червень - 1307,20 грн.; липень - 1503,28 грн.; серпень - 1307,20 грн.; вересень -1459,04 грн.; жовтень - 1384,43 грн.; листопад - 1392,72 грн.; грудень - 1592, 10 грн.; у 2016 році: січень - 1313, 70 грн.; лютий -1461,60 грн.; всього за три роки - 48320, 01 грн., що підтверджується довідкою Українського товариства глухих Полтавське виробниче підприємство «Універсал» від 15.03 2016 року за № 04-4/066.

ОСОБА_1 визнана інвалідом 2- групи довічно, втрата працездатності, повязана з травмою, є сталою і на даний час вона становить 100%, а отже позивач має право на повне відшкодування завданої їй шкоди, яка полягає у щомісячному відшкодуванні втраченого заробітку у повному обсязі по 1526,08 грн. Дана сума вираховується згідно довідки наданої позивачем , яка була надіслана останньому відповідачем : згідно якої з червня 2016 року

заробітна плата монтажника радіоелектронної апаратури 1-го розряду становила: у червні 2016 році 1450грн. 08коп., у липні 2016 року 1532грн.16 коп. , у серпні 2016 року 1595грн. 00коп.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення за період з червня 2016 року по серпень 2016 року по 1526грн.08.коп. щомісячно, всього 4578грн.24коп. З урахуванням рішень судів мінус 18грн. а отже до стягнення 4524грн.24 коп.

А довічно з урахуванням рішень судів з вересня 2016 року щомісячно , підлягає до стягнення 1508 грн. 08 коп.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.10,11,60,88,212,213,214,215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 268, 1166,1187 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» на користь ОСОБА_1 з червня 2016 року по серпень 2016 року відшкодування завданої шкоди здоровю в результаті аварії поїзда 04.05.1990 року на дільниці дороги Боярський Лазірки Гребінківського району Полтавської області в сумі 4524грн. 24 коп.

Стягнути Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» на користь ОСОБА_1, відшкодування завданої шкоди здоровю в результаті аварії поїзда 04.05.1990 року на дільниці дороги Боярський Лазірки Гребінківського району Полтавської області, в сумі 1508грн.08коп. Стягнення в зазначеній сумі проводити щомісячно, довічно, починаючи з 01.09.2016 року.

Стягнути з регіональної філії «Південна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в дохід держави судовий збір в сумі 1378,00 грн.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а в разі, якщо апеляцію подають особи, які не були присутніми в судовому засіданні, то апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_2