Справа № 344/4700/16-ц
Провадження № 4-с/344/65/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Домбровської Г.В.,

при секретарі судового засідання Устинській Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця та зобовязання державного виконавця звільнити з-під арешту майно боржника, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також «Скаржник») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою, в якій просила визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції у виконавчому провадженні № 37079754, яка полягає у не вчиненні дій щодо припинення чинності арешту майна боржника; зобовязати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції вжити заходів для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 та внести відповідні відомості про скасування (припинення) арешту, накладеного згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 37079754, виданої 27 вересня 2013 року державним виконавцем Сідик В.В. (номери запису про обтяження 4574264, 45740809, 2704266), постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 37079754, виданої 05 лютого 2014 року державним виконавцем Сідик В.В. (номер запису про обтяження 10127769).

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не сповістила, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином за адресою, вказаною нею самостійно у поданій скарзі.

На попереднє судове засідання 14 червня 2016 року ОСОБА_1 подано заяву, в якій вона просила розглядати її скаргу без її участі.

Враховуючи вищевикладене, Суд вважає за можливе провести розгляд скарги без участі скаржника.

Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_1, скаржник покликається на порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» в частині не вчинення дій, повязаних із зняттям арешту, накладеного на її майно (як боржника) в рамках виконавчого провадження № 37079754, при винесенні постанови про повернення виконавчого документу до суду.

Відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції явку уповноваженого представника до суду не забезпечив, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, вимоги ухвали суду про надання матеріалів виконавчого провадження повторно не виконав.

Зважаючи на вищевказану явку учасників процесу, враховуючи встановлені цивільним процесуальним законом строки розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, Суд ухвалив розглядати дану скаргу без участі сторін на підставі наявних в матеріалах скарги документів.

Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в скарзі доводи скаржника, Судом встановлено наступне.

Як випливає зі змісту скарги ОСОБА_1 на виконанні у Відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 37079754 з примусового виконання виконавчого листа №0907/2-5805/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСибббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.

В процесі примусового виконання судового рішення в рамках даного виконавчого провадження державним виконавцем Сідик В.В. булр накладено арешт на майно боржника (постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 37079754, видана 27 вересня 2013 року (номери запису про обтяження 4574264, 45740809, 2704266); постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 37079754, видана 05 лютого 2014 року (номер запису про обтяження 10127769).

Як зазначено в скарзі ОСОБА_1 28 грудня 2015 року виконавчий лист №0907/2-5805/2011 було повернуто до суду, який його видав на підставі ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», про що винесено відповідну постанову державного виконавця.

Суд звертає увагу на те, що жодних доказів на підтвердження вищевказаних обставин Суду надано не було.

При цьому, посилаючись на те, що при поверненні виконавчого документа до суду, який його видав, державним виконавцем не було вжито заходів щодо зняття арешту з майна боржника, який було накладено в даному виконавчому провадженні, ОСОБА_1 звернулася до суду з даною скаргою.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Підстави повернення виконавчого документа стягувачу визначено статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, у відповідності до вимог частини 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» арешт, накладений на майно боржника, знімається у наступних випадках:

- закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій);

- повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Разом з тим, Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, ОСОБА_1, звернувшись до суду з даною скаргою на дії державного виконавця, до поданої скарги не подала жодного доказу на підтвердження викладених в її скарзі обставин, не довівши як самого факту існування виконавчого провадження № 37079754, так і факту вчинення в його рамках відповідних дій державним виконавцем, зокрема, накладення арешту на її майно.

Відтак, враховуючи факт повторного невиконання Відділом державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції вимог ухвали суду про надання матеріалів вищевказаного виконавчого провадження, зважаючи на встановлені цивільним процесуальним законом строки розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, Суд змушений розглянути скаргу ОСОБА_1 на підставі наданих нею документів, однак нею жодних документів не надано.

При цьому, ОСОБА_1, як сторона відповідного виконавчого провадження (боржник) наділена можливістю надання суду копій відповідних документів виконавчого провадження на підтвердження власної позиції, однак таких документів нею надано не було.

При цьому, Скаржник скористалася наданим їй процесуальним правом на подання клопотання 14 червня 2016 року про розгляд скарги без її участі, на реалізувавши право на прибуття в судове засідання та надання пояснень по суті поданою нею скарги.

Відтак, в ході розгляду даної скарги ОСОБА_1 Суд обєктивно позбавлений можливості встановити як сам факт існування відповідного виконавчого провадження, так і факт накладення в ході його здійснення арешту на майно ОСОБА_1, конкретного складу такого майна, наявності у відповідному реєстрі запису про його арешт тощо.

Зважаючи на вищевикладене суд прийшов до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити, оскільки скаржником не доведено жодними засобами доказування обставини, на які вона посилається в поданій до суду скарзі.

Відповідно до статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 209-210, 383, 384, 385, 386, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця та зобовязання державного виконавця звільнити з-під арешту майно боржника, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Домбровська Г.В.