справа № 462/6436/16-ц
УХВАЛА

27 грудня 2016 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири обєктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на частину квартири,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася із позовною заявою в суд про визнання спільною сумісною власністю її - ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 квартири №7 блок 4 в будинку №14А на вул.Залізничній у м.Львові та визнання за нею права власності на 2/3 частин вказаної квартири.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Згідно п.9 ч.1 ст.80 ЦК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

У відповідності до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що на час подачі позовної заяви складає відповідно 551,20 грн. та 6890 грн.

Як вбачається зі змісту позову, ОСОБА_1 заявила вимогу про визнання права власності на 2/3 частин квартири, зазначивши при цьому ціну позову - 43986,12 грн.

Зі змісту ч.2 ст.80 ЦПК України вбачається, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що предметом спору є визнання права власності на майно, а саме: 2/3 частин квартири №7 блок 4 в будинку №14А на вул.Залізничній у м.Львові, та що визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості 2/3 частин квартири, тому вважаю за необхідне визначити попередньо розмір судового збору у 1500 грн.

Оскільки судовий збір при подачі позову сплачений ОСОБА_1 у розмірі 551,20 грн., тому доплаті підлягає судовий збір у розмірі 948,80 грн.

У відповідності до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ним ухвали, для усунення вказаних недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири обєктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на частину квартири залишити без руху.

Позивач має право протягом строку, який не перевищує пяти днів з дня отримання ним ухвали, усунути недоліки позовної заяви. Якщо позивач усуне зазначені недоліки позовної заяви у визначений ухвалою строк, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду, в противному випадку - вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.