АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірними рішення та бездіяльності державного виконавця, заінтересована особа: державний виконавець відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року, -

встановила:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року названу скаргу залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати зазначену ухвалу суду з постановленням нової ухвали по суті скарги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення скаржника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржувані дії державного виконавця вчинені відповідно до закону та в межах повноважень.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві перебуває виконавчий лист від 16.02.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини : доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2014 року і до досягнення нею повноліття, а також про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів у розмірі 1/6 частини від доходу щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_5 двадцяти трьох років, починаючи з 21.05.2014 року.

17 лютого 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45039550, та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_1 зазначив, що державним виконавцем при зверненні стягнення на заробітну плату, не були враховані платежі, які він здійснював добровільно на утримання дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції вірно вважав, що вимоги скарги є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 не повідомляв державного виконавця про платежі на утримання дітей, здійснені ним добровільно, що унеможливило їх врахування державним виконавцем при визначенні розміру заборгованості.

Доводи апеляційної скарги про те, що апелянт не був повідомлений про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та звернення стягнення на заробітну плату, колегія суддів відхиляє, оскільки матеріали виконавчого провадження містять відомості про належне повідомлення боржника з цього приводу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 07 вересня 2016 року постановлена з додержанням вимог закону, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання неюзаконної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук