Справа № 426/2101/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

/заочне/

14 червня 2016 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі: головуючого судді - Реки А.С., при секретарі Гапич К.В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Сватове цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

Встановив:

У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», від імені якого діє представник за довіреністю, предявило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що 17 травня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Луганської обласної філії (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 550-3/1-000278, відповідно до якого відповідачу надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит в розмірі 100000 грн. зі сплатою 17% річних та кінцевим строком погашення до 16.05.2016 року. Кредит надавався на споживчі цілі.

Позивач повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, а відповідач, в свою чергу, взяті на себе зобовязання порушила, у зв'язку із чим станом на 08.12.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором № 550-3/1-000278 від 17.05.2006 року у розмірі 36270,08 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 19166,99 грн.; заборгованості за відсоткоми - 6001,57 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 4755,05 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 1837,98 грн.; інфляційні витрати за кредитом 3222,65 грн.; інфляційні витрати за відсотками 1285,84 грн., яку просили стягнути з відповідача.

В судове засідання ПАТ «Укрсоцбанк» уповноваженого представника не направило, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечували.

Відповідач в судове засідання не з'явивлися, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр». Причини неявки суд не повідомив.

У відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК України, судом ухвалено розгляд справи в заочному порядку.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного Кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 17 травня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Луганської обласної філії (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №550-3/1-000278 (а.с. 8-11).

Позивач виконав свої зобовязання по кредитному договору перед відповідачем, передавши ОСОБА_1 100000 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № 51-009 від 17.05.2006 року (а.с. 13).

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно положень ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 5-7), ОСОБА_2 належно не виконувала свої зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 08.12.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором № 550-3/1-000278 від 17.05.2006 року у розмірі 36270,08 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 19166,99 грн.; заборгованості за відсоткоми - 6001,57 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 4755,05 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 1837,98 грн.; інфляційні витрати за кредитом 3222,65 грн.; інфляційні витрати за відсотками 1285,84 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 550-3/1-000278 від 17.05.2006 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 543, 553, 554, 610-612, 625, 628, 638, 1050, 1054, 1055, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (місто Київ, вулиця Ковпака, буд. 29, ЗКПО 00039019, МФО 300023, р/Р0002) заборгованість за договором про надання кредиту № 550-3/1-000278 від 17.05.2006 року в розмірі 36270 (тридцять шість тисяч двісті сімдесят) грн. 08 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (місто Київ, вулиця Ковпака, буд. 29, ЗКПО 00039019, МФО 300023, р/Р0002 ) судовий збір 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. та судові витрати, повязані з публікацією у газеті «Урядовий курєр» оголошення про виклик відповідача у розмірі 210 (двісті десять) грн.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання апеляційної скарги.

Відповідач має право оскаржити заочне рішення у десятиденний строк з дня отримання копії рішення суду, шляхом подання відповідної письмової заяви до Сватівського районного суду Луганської області.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області шляхом подання через Сватівський районний суду Луганської області у десятиденний строк з дня проголошення заочного рішення апеляційної скарги.

Повний текст було виготовлено 14.06.2016 року.

Суддя А.С.Река