Справа № 755/9585/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 20.03.2015 року він передав відповідачу 20 000,00 грн., про що останній написав розписку від 20.03.2015 року. Кошти мали бути повернуті до 20.07.2015 року. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав. У зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом, та просив стягнути з відповідача борг в сумі 20 000,00 грн., індекс інфляції за період з 20.07.2015 року по 07.06.2016 року в сумі 1 399,89 грн., та 3 % річних за період з 20.07.2015 року по 07.06.2016 року в розмірі 531,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов та заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що після настання строку виконання зобов'язання відповідач звертався до позивача із пропозицією відпрацювати кошти. Телефонував відповідач і після попереднього судового засідання. Проте, кошти не повернуто до цього часу.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд за його відсутності не подав. Судом враховується те, що відповідач був присутній на судовому засіданні, яке відбулося 08.09.2016 року, та йому надався час для ознайомлення з документами, проте на судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що 20.03.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики на суму 20 000,00 грн., строком до 20.07.2015 року.

Оскільки, позичальник кошти позивачу не повернув, останній звернувся до суду з відповідним позовом.

Встановлено, що кошти до цього часу позивачу не повернуто.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути пред'явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Підтверджувати факт укладення договору позики, тобто факт передачі грошей та строк їх повернення або пред'явлення вимоги до повернення, можуть боргові документи - розписка, акт передання та прийняття, розрахунок - фактура тощо.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмірне встановлений договором або законом. Індекс інфляції розраховується Державним комітетом статистики, він визначає рівень знецінення національної грошової одиниці, тобто зменшення купівельної спроможності гривні.

Період нарахування індексу інфляції та трьох відсотків річних - з 20.07.2015 року по 07.06.2016 року. Враховуючи суму боргу індекс інфляції становить 1 399,89 грн.; а 3 %; річних становить 531,00 грн.

Враховуючи надані докази, та вимоги законодавства України, суду дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказів на спростування доводів позивача відповідач не надав.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. В даному випадку позивач сплатив 551,21 грн., дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 625, 1047-1049 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 21 930 (двадцять одна тисяча дев'ятсот тридцять грн.) грн. 89 коп. та судовий збір в розмірі 551,21 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Суддя: