АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Заришняк Г.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «Подільське збіжжя», Київська міська рада про визнання правочину недійсним, скасування державної реєстрації та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «Подільське збіжжя», Київська міська рада про визнання правочину недійсним, скасування державної реєстрації та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального прав, просить ухвалу суду скасувати та передати по підсудності до Святошинського районного суду м. Києва.

В судовому засіданні представники позивача заперечили проти апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно п.п. 41, 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01 березня 2013 року перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК України), є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Згідно ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є визнання правочину недійсним, скасування державної реєстрації та витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме:

- квартиру АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва (а.с. 24);

- квартиру АДРЕСА_2, що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва (а.с. 28);

- групу приміщень АДРЕСА_3 що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва.

Тобто, позовні вимоги є такими, що виникли з приводу нерухомого майна.

З підстав наведеного, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4, що територіально відноситься до Святошинського району м. Києва, оскільки в даному випадку підсудність позову визначається відповідно до положень ч. 1 ст. 114 ЦПК України.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального закону, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий: Судді