Провадження № 2/161/4264/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Сіньчук Л.О.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представника Служби у справах дітей ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, заінтересована особа, яка не заявляють самостійних вимог - Служба у справах дітей Луцької міської ради, про встановлення порядку участі у вихованні дітей, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про встановлення порядку участі у вихованні дитини.

Свій позов мотивує тим, що в період з 2004 по 2014 рік вона та ОСОБА_3 мешкали однією родиною без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час відносини з відповідачем завершені і сторони проживають окремо з 2014 року. Спільні діти проживали разом з позивачем. 20.03.2015 року ОСОБА_1 вийшла заміж на гр. ОСОБА_8. Будучи вагітною та перебуваючи на сьомому місяці вагітності позивач поїхала до чоловіка в ОСОБА_8. Відповідач дозволу на тимчасовий виїзд дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом з нею не дав. Протягом перебування за кордоном позивач щомісячно перераховувала кошти на картку відповідача для утримання дітей.

Відповідач в даний час заперечує проти спільного проживання з дітьми, налаштовує їх проти неї та чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми, не даючи жодної можливості брати участь у їх вихованні.

Службою у справах дітей на зверненням позивача їй визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, а саме: з понеділка до пятниці з 15.30 год. до 19.00 год. ОСОБА_1 забирає меншого сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, з навчального закладу, спільно готує домашні завдання та повертає батькові; щосуботи з 11.00 год. до 19.00 год. спілкується з обома синами.

Проте, ОСОБА_3 заперечує проти спільного проведення канікул матері з дітьми.

Вважає, що дії відповідача у чиненні перешкод у спілкуванні з дітьми під час канікул порушують її права як матері. Вжиті нею заходи по вирішенню питання через Службу у справах дітей не дали бажаного результату.

Просить визначити їй спосіб участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми синами ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а саме: спільний відпочинок під час осінніх, зимових, весняних та літніх шкільних канікул дітей протягом усього періоду канікул.

За час розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги, просила визначити їй спосіб участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми синами ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а саме: спільний відпочинок під час осінніх, зимових, весняних та літніх шкільних канікул дітей протягом усього періоду канікул з правом ночівлі у матері.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлені та уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Просили позов задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову.

Представник Служби у справах дітей Луцької міської ради ОСОБА_5 в судовому засіданні поклалався на розсуд суду з приводу визначення порядку участі у вихованні малолітніх дітей, проте просила притримуватися затвердженого виконкомом Луцької міської ради Висновку про участь матері у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника Служби у справах дітей Луцької міської ради, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько дитини мають право на безперешкодне спілкування.

Судом встановлено, що впродовж останніх в період з 2004 по 2014 рік ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мешкали однією родиною без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6-7).

На даний час відносини з відповідачем завершені і сторони проживають окремо з 2014 року. Спільні діти проживали разом з позивачем. 20.03.2015 року ОСОБА_1 вийшла заміж на гр. ОСОБА_8 ОСОБА_9 (а.с. 8-9). Будучи вагітною та перебуваючи на сьомому місяці вагітності позивач поїхала до чоловіка в ОСОБА_8. Відповідач дозволу на тимчасовий виїзд дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом з нею не дав. Протягом перебування за кордоном позивач щомісячно перераховувала кошти на картку відповідача для утримання дітей (а.с. 10-15).

Як встановлено в судовому засіданні між батьками після завершення відносин склались стійки неприязні відносини, які потягли за собою суперечки між ними щодо визначення участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми.

Відповідач в даний час заперечує проти спільного проживання матері з дітьми та чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми, не даючи жодної можливості брати участь у їх вихованні.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно ч. 1 ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що Службою у справах дітей на зверненням позивача їй визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, а саме: з понеділка до пятниці з 15.30 год. до 19.00 год. ОСОБА_1 забирає меншого сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, з навчального закладу, спільно готує домашні завдання та повертає батькові; щосуботи з 11.00 год. до 19.00 год. спілкується з обома синами.

Під час спілкування із представника Служби у справах дітей Судом та відповідачем ОСОБА_1 ставила питання про спільне проведення канікул дітей разом з нею, однак останній заперечував проти цього.

Згідно вимог ч. 1 ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частиною 2 статті 159 Сімейного Кодексу визначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоровя дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, мають обопільне бажання приймати участь у цьому і спілкування між ними та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, чого з матеріалів справи не вбачається, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дочкою, суд приходить до висновку, про можливість визначити ОСОБА_1, матері дітей, спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час канікул.

Представник Служби у справах дітей Луцької міської ради ОСОБА_5 в судовому засіданні надала Висновок № 280 від 14.12.2016 року «Про участь ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми», затверджений рішенням Виконавчого комітету Луцької міської № 818-5 від 21.12.2016 року, згідно якого вирішено визначити ОСОБА_1 наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7:

- спільний відпочинок безперервно протягом усього періоду осінніх та зимових канікул;

- спільний відпочинок у літній період безперервно протягом 30 днів.

Враховуючи відносини, які склались між батьками, а також вік самих дітей, а тому суд вважає за можливе дозволити спілкуватися матері з малолітніми синами під час канікул, але в обмежений час. Тому суд, з врахуванням віку та стану здоровя дітей вирішує встановити відповідний період канікул для спілкування дітей з матірю. Суд вважає доцільним встановити спільний відпочинок безперервно протягом усього періоду осінніх та зимових канікул та спільний відпочинок у літній період безперервно протягом 30 днів.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 88, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 153, 157, 158, 159 Сімейного кодексу України, суд , -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 спосіб участі у спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та у їх вихованні:

- спільний відпочинок безперервно протягом усього періоду осінніх та зимових канікул;

- спільний відпочинок у літній період безперервно протягом 30 днів.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_10 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_11