АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: позивача ОСОБА_2

представника відповідача Хазанова А.В.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Хазанова Артема Вячеславовича, який діє на підставі довіреності в інтересах Державного підприємства «Проектний інститут Укрметротонельпроект» на рішення Святьошинського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Проектний інститут «Укрметротонельпроект» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, інфляційних витрат та відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він працював у ДП «Проектний інститут Укрметротонельпроект» з 28 вересня 2010 року на посаді інженера, 07 квітня 2014 року був звільнений за угодою сторін. Однак, на день його звільнення відповідач не провів з ним повного розрахунку.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року його позов до ДП «Проектний інститут Укрметротонельпроект» задоволено частково.

Стягнуто з відповідача невиплачену заробітну плату в сумі 19 585,36 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 18 428,71 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати у розмірі 4 295,94 грн., а всього - 42 310,01 грн.

Відповідач виплатив позивачу частину присуджених коштів, але 18 604,48 грн. залишаються невиплаченими на час подання даного позову до суду.

На підставі наведеного, просив суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні за період з 22 серпня 2014 року по 11 червня 2015 року у сумі 38 425,80 грн., компенсацію втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строків їх виплати у розмірі 24 879,30 грн. та 15 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Справа №759/9282/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/13673/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Чала А.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Проектний інститут Укрметротонельпроект» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 серпня 2014 року по 11 червня 2015 року в сумі 38 425,80 грн, компенсацію втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати за період 22 серпня 2014 року по 11 червня 2015 року у сумі 24 879,30 грн. і 5 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього: 68 305,10 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником відповідача Хазановим А.В., який діє на підставі довіреності в інтересах Державного підприємства «Проектний інститут Укрметротонельпроект», подано апеляційну скаргу, в якій він просить змінити рішення суду в частині відшкодування ОСОБА_4 моральної шкоди та в цій частині відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, зазначивши, що не було доведено факту заподіяння ОСОБА_4 діями підприємства моральної шкоди; не своєчасну виплату заборгованості апелянт обґрунтовує несприятливою економічною ситуацією, накладання арешту на майно і кошти підприємства.

В інші частині рішення суду не оскаржувалося.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ДП «Проектний інститут Укрметротонельпроект» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02 березня 2015 року до 11 червня 2015 року в сумі 9 149,00 грн., компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати за період 02 березня 2015 року до 11 червня 2015 року в сумі 2 662,35 грн. та 500,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього: 12 311,35 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача Хазанов А.В., який діє на підставі довіреності в інтересах ДП «Проектний інститут Укрметротонельпроект», підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду м. Києва не заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 працював в ДП «Проектний інститут Укрметротонельпроект» з 28 вересня 2010 року на посаді інженера і 07 квітня 2014 року був звільнений за угодою сторін на підставі ст.36 КЗпП України.

На день звільнення ОСОБА_2, відповідач не провів з ним повного розрахунку, у зв'язку із чим рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року його позовні вимоги до ДП «Проектний інститут Укрметротонельпроект» задоволені частково і стягнуто з відповідача невиплачену заробітну плату в сумі 19 585 гривень 36 копійок, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 18 428 гривень 71 копійку, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати у розмірі 4 295 гривень 94 копійки, а всього: 42 310 гривень 01 копійка, а у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 4,41).

Під час виконання вказаного судового рішення ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві, боржником було перераховано на депозитний рахунок позивача 25 802 гривень 37 копійок відповідно до листа ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 04 квітня 2015 року (а.с. 5).

Таким чином, не виплаченими позивачу залишились кошти в сумі 18 604 гривні 48 копійок і з врахуванням зазначеного розміру боргу, позивачем в позовній заяві були проведені розрахунки середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні за період з 22 серпня 2014 року по 11 червня 2015 року в сумі 38 425 гривень 80 копійок і компенсація втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строків їх виплати у розмірі 24 879 гривень 30 копійок (а.с. 2).

Розрахунок сум, що підлягають до стягнення, проведено правильно і підстав для коригування цих сум, немає.

Представник відповідача такий розмір заборгованості не заперечував та розрахунок не спростував.

Згідно частини 1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата усіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення…

У відповідності до частини 1 ст.117 КЗпП України, у випадку не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація зобов'язані виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В даному випадку ДП «Проектний інститут Укрметротонельпроект» затримав повний розрахунок з ОСОБА_2 з дня подання попереднього позову, а саме: з 22 серпня 2014 року по день подання до суду даного позову, а саме: 11 червня 2015 року, у сумах згідно позову, які відповідачем не спростовані.

Виходячи з викладеного колегія суддів вважає вірним висновок суду про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 серпня 2014 року по 11 червня 2015 року в сумі 38 425 гривень 80 копійок, компенсацію втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати за період 22 серпня 2014 року по 11 червня 2015 року у сумі 24 879 гривень 30 копійок.

Частина 1 ст.237-1 КЗпП України визначає, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у випадку, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втраті нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача компенсації моральної шкоди, оскільки в ході розгляду даної справи позивачем не було надано належних і допустимих доказів розміру спричиненої йому моральної шкоди і наявності причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача і настанням для позивача негативних наслідків у вигляді заподіяння йому моральної шкоди.

В судовому засіданні апеляційного суду м. Києва позивач ОСОБА_4 вказав на відсутність таких доказів.

Про те, суд першої інстанції не в повній мірі з'ясувавши обставини справи, прийшов помилкового висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача Хазанова Артема Вячеславовича, який діє на підставі довіреності в інтересах Державного підприємства «Проектний інститут Укрметротонельпроект» - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року в частині стягнення моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: