Справа № 392/486/16-ц
Провадження № 2/392/421/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого - судді Березія Ю.А.,

при секретарі Красній Г.Г.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Шевченка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска справу за позовом

ОСОБА_3 до селянського (фермерського) господарства «Коробейко Василь Іванович» про визнання договору оренди землі припиненим та зобов'язання повернути земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що їй на праві власності належить земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Плетеноташлицької сільської ради. Позивач зазначила, що 15 листопада 2010 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди землі № 82, що був зареєстрований 25 червня 2011 року. Позивач вважає, що термін дії договору закінчився, а відповідач не виконав обов'язку щодо повернення земельної ділянки, тому звернулась за судовим захистом.

У судовому засіданні представник позивача підтримав пред'явлений позов, вимагаючи визнати договір оренди землі № 82 від 15.11.2010 року припиненим з 15 листопада 2010 року та зобов'язати відповідача повернути позивачеві земельну ділянку, а також відшкодувати судові витрати.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що на його думку позивачем обрано спосіб захисту, який не передбачено чинним законодавством. Крім того, представник зазначив, що з 15 листопада 2010 року до теперішнього часу сторони перебувають у договірних відносинах, уклавши 1 листопада 2015 року новий договір оренди землі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Судом встановлено, що дійсно позивач ОСОБА_3 є власником земельної ділянки НОМЕР_2 площею 6,36 га, яка розташована на території Плетеноташлицької сільської ради, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 5).

15 листопада 2010 року між орендодавцем ОСОБА_3 і орендарем СФГ Коробейко В.І. укладено договір оренди землі № 82 строком на 5 років, об'єктом оренди якого є земельна ділянка, яка належить на праві власності позивачеві

(а.с. 6-8).

Пунктом 8 укладеного договору передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Як вбачається з позовної заяви та пояснень представника позивача у судовому засідання, заявляючи вимоги про визнання припиненим договору № 82 від 15 листопада 2010 року та зобов'язання відповідача повернути земельну ділянку, позивач виходив з того, що строк дії договору закінчився 15 листопада 2015 року.

Суд погоджується у цій частині з думкою позивача, оскільки відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Таким чином, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

Тому, договір від 15 листопада 2010 року є припиненим з 15 листопада 2015 року, оскільки термін його дії розпочався з моменту його укладання, а не з моменту державної реєстрації.

Таким висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, який викладено у справі № 6-162ц13.

Між тим, для задоволення позову в частині повернення позивачеві земельної ділянки, суд не має законних підстав, оскільки відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Представником відповідача у судовому засіданні надано договір оренди землі від 01 листопада 2015 року, який укладено на сім років з дати його державної реєстрації між орендодавцем ОСОБА_3 і орендарем СФГ «Коробейко В.І.», об'єктом якого є земельна ділянка площею 6,36 га, кадастровий номер НОМЕР_1, належна позивачеві.

Тому, суд не має підстав для висновку про те, що на день пред'явлення позову відповідач володіє майном позивача без правової підстави.

Розподіл судових витрат слід здійснити з дотриманням положень частини 1 статті 88 ЦПК України.

Керуючись абзацом 1 частини 1 статті 31 Закону України «Про оренду землі», частиною 1 статті 638 ЦК України, статтями 213-215 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати припиненим з 15 листопада 2015 року договір оренди землі № 82 від 15 листопада 2010 року між орендодавцем ОСОБА_3 і орендарем селянським (фермерським) господарством «Коробейко Василь Іванович», зареєстрованого 23 червня 2011 року відділом Держкомзему у Маловисківському районі за № 00358.

Стягнути з селянського (фермерського) господарства «Коробейко Василь Іванович» на користь ОСОБА_3 - 551 гривню 20 копійок судового збору.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави - 551 гривню 20 копійок недоплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається протягом 10 днів від дня отримання копії рішення.

Головуючий

суддя