Провадження № 2/760/3408/16
Справа № 760/5724/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - Букіної О.М.
при секретарі - Січкар Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
25.03.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3960,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2008 року, який між ними було розірвано 09.11.2015 року. Від даного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач посилається на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання спільної доньки. Витрати на утримання дитини несе позивач особисто, в зв'язку з чим перебуває у скрутному матеріальному становищі.
Зазначила, що відповідач хоча й працює офіційно, проте має нерегулярний дохід, а тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі.
Враховуючи вищенаведене просила суд позов задовольнити.
В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися. Представник позивача подала до суду заяву, в якій зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує та позов підтримує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відомостей про постійне місце роботи, доходи та наявність інших утриманців не надав.
Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд проходить до наступного висновку.
Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст. 181, 183, 184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2008 року, який між ними було розірвано 09.11.2015 року, згідно рішення Солом'янського районного суду м. Києва (а.с.4,9).
Від даного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).
Встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем. Позивач самостійно несе витрати по утриманню дитини, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню потреб дитини, а саме: матеріальних витрат на оздоровлення, відпочинок, витрат на забезпечення життєдіяльності, відвідування навчальних закладів та кружків.
Договори про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися.
З позовної заяви та наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач працює, проте має мінливий заробіток, разом з тим матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає.
Крім того, з матеріалів позовної заяви вбачається, що інших утриманців у відповідача не має, доказів на спростування даних обставин останнім не надано.
Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.
Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.
Згідно ст. 184 СК України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частин або повністю. А також якщо виплата заробітної плати провадиться із затримкою на порушення умов трудового законодавства.
Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя.
Отже, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і є законні підстави для їх задоволення з урахуванням потреб дитини.
Однак розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, а тому виходячи з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з 25.03.2016 року і до повноліття дитини.
При визначенні вказаного вище розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача та вважає, що такий розмір аліментів останній може надавати на утримання дитини.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн.
Керуючись ст. ст. 180-184,191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з 25.03.2016 року і до її повноліття.
В іншій частині позову, відмовити.
Стягнути ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.М. Букіна