Справа № 640/6194/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді: Ніколаєнко І.В.,

при секретарі: Газіній О.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_3, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_4 про визнання недійсними додатків до договору позики, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_3, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_4 про визнання недійсними додатків до договору позики.

До суду 23.12.2016 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої просить накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка складається з трьох кімнат, загальною площею 71,7 кв.м., житловою площею 40,8 кв.м., та зареєстрована за ОСОБА_5, номер запису про право власності № 17101903. В обґрунтування заяви посилається на те, що з матеріалів справи вбачається, що між нею та ОСОБА_2, в забезпечення виконання зобовязань по договору позики від 20.01.2005 року, було укладено договір іпотеки від 20.01.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за № 109. Відповідно до умов якого, передала в іпотеку (під заставу) квартиру АДРЕСА_2. ОСОБА_2 відступив право вимоги за договором позики та договором іпотеки ОСОБА_5 Як їй стало відомо, ОСОБА_5, не повідомляючи її, перереєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_2, на себе. Посилається на те, що договір іпотеки є похідним від договору позики. Від вимог про стягнення суми боргу ОСОБА_5 не відмовляється, сума коштів, які підлягають стягненню з неї, судом не визначена. Не вирішено питання про те, чи підлягає стягненню з неї будь-яка сума взагалі, а також, чи дійсні додатки до договору позики. На даний час ОСОБА_5 вимагає від неї виселитись з квартири з метою її подальшого продажу. Вказане дає підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно приписами ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як розяснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільній процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач посилається на те, що між нею та ОСОБА_2, в забезпечення виконання зобовязань по договору позики від 20.01.2005 року, було укладено договір іпотеки від 20.01.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за № 109. Відповідно до умов якого, передала в іпотеку (під заставу) квартиру АДРЕСА_2. ОСОБА_2 відступив право вимоги за договором позики та договором іпотеки ОСОБА_5 Посилається на те, що їй стало відомо, ОСОБА_5, не повідомляючи її, перереєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_2, на себе.

Позивач припускає, що вказані обставини можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що предметом позову, який знаходиться в його проваджені є визнання недійсними додаткових договорів до договору позики від 04.04.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, зареєстрованої в реєстрі за № 661, додаткового договору № 2 до договору позики від 17.08.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4, зареєстрованого у реєстрі за № 2889.

Позовна заява не містить вимог щодо визнання недійсним договору іпотеки, в матеріалах справи відсутня копія вказаного договору, ОСОБА_5 не є стороною по даній справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи те, що предмет позовних вимог не стосується договору іпотеки який укладений між сторонами, суд вважає припущення позивача з приводу того, що невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, необґрунтованим. У звязку з чим, відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі апеляційної скарги. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.В. Ніколаєнко