Справа №565/365/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ковбасюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м.Вараш (раніше - м.Кузнецовськ) Рівненської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

22 березня 2016 року в Кузнецовський міський суд Рівненської області звернулося публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту - ПАТ КБ «Приватбанк») з позовом до ОСОБА_1 з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №DNH4KP31970333 від 10 листопада 2006 року в сумі 24849 (двадцять чотири тисячі вісімсот сорок дев'ять) грн. 68 коп., обчислену за період часу з 10 листопада 2006 року до 19 лютого 2016 року. Вказана позовна вимога обґрунтовується тим, що станом на 19 лютого 2016 року відповідач має заборгованість за кредитним договором №DNH4KP31970333 від 10 листопада 2006 року в загальній сумі 49109 (сорок дев'ять тисяч сто дев'ять) грн. 45 коп., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом в сумі 2047 (дві тисячі сорок сім) грн. 50 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 13583 (тринадцять тисяч п'ятсот вісімдесят три) грн. 04 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 33478 (тридцять три тисячі чотириста сімдесят вісім) грн. 91 коп., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. і штрафу (процентна складова) в сумі 1159 (одна тисяча сто п'ятдесят дев'ять) грн. 51 коп. При цьому у позовній заяві ПАТ КБ «Приватбанк» зазначило, що від цієї суми віднімається сума у розмірі 25919 (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять) грн. 28 коп., присуджена попереднім рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 червня 2013 року. За таких обставин, ПАТ КБ «Приватбанк» вважає, що в його користь з ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість за кредитним договором №DNH4KP31970333 від 10 листопада 2006 року в сумі 24849 (двадцять чотири тисячі вісімсот сорок дев'ять) грн. 68 коп.

У судове засідання представник позивача та відповідач не з'явилися повторно, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час, дату і місце розгляду справи.

ПАТ КБ «Приватбанк», як слідує зі змісту позовної заяви, просить суд розглянути справу за відсутності його представника і не заперечує проти винесення заочного рішення в разі неявки в судове засідання відповідача.

Будь-яких заяв, клопотань чи заперечень проти позову відповідач суду не надав.

Враховуючи наведене, а також відсутність заперечень зі сторони позивача, суд, керуючись ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, вирішив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, в результаті чого постановити заочне рішення.

При вирішенні даної цивільної справи судом встановлено, що рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 червня 2013 року, ухваленим в результаті розгляду цивільної справи №1711/2162/12 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, що набрало законної сили, позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору №DNH4KP31970333 від 10 листопада 2006 року в сумі 25919 (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять) грн. 28 коп.

Зі змісту вказаного судового рішення слідує, що ПАТ КБ «Приватбанк» вже зверталося в Кузнецовський міський суд Рівненської області з аналогічною позовною заявою до ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNH4KP31970333 від 10 листопада 2006 року станом на 08 листопада 2012 року в розмірі 25919 (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять) грн. 28 коп., в тому числі: заборгованості за кредитом в сумі 2047 (дві тисячі сорок сім) грн. 50 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 8677 (вісім тисяч шістсот сімдесят сім) грн. 23 коп., заборгованості з пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 13484 (тринадцять тисяч чотириста вісімдесят чотири) грн. 11 коп., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. і штрафу (процентна складова) в сумі 1210 (одна тисяча двісті десять) грн. 44 коп.

Зміст позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк» в даній цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа №565/365/16-ц) та доданий до неї розрахунок заборгованості за договором №DNH4KP31970333 від 10 листопада 2006 року, укладеним між Приватбанком та клієнтом - ОСОБА_1 станом на 19 лютого 2016 року свідчать, що вказана сума в розмірі 25919 (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять) грн. 28 коп., яка рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 червня 2013 року стягнута з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «Приватбанк», включена в обрахунку загальної суми заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк» по кредитному договору №DNH4KP31970333 від 10 листопада 2006 року, визначеної в якості різниці наступним чином: 49109 (сорок дев'ять тисяч сто дев'ять) грн. 45 коп. - 25919 (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять) грн. 28 коп.

Отже, рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 червня 2013 року, яке постановлене в результаті розгляду цивільної справи №1711/2162/12 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і набрало законної сили, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами (ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_1М.), про той самий предмет (стягнення заборгованості за кредитним договором №DNH4KP31970333 від 10 листопада 2006 року) і з тих самих підстав (неналежне виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором №DNH4KP31970333 від 10 листопада 2006 року).

Враховуючи наведені обставини, на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 червня 2016 року закрито провадження в даній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNH4KP31970333 від 10 листопада 2006 року, обчисленої станом на 08 листопада 2012 року в загальному розмірі 25919 (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять) грн. 28 коп., в тому числі: заборгованості за кредитом в сумі 2047 (дві тисячі сорок сім) грн. 50 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 8677 (вісім тисяч шістсот сімдесят сім) грн. 23 коп., заборгованості з пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 13484 (тринадцять тисяч чотириста вісімдесят чотири) грн. 11 коп., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. і штрафу (процентна складова) в сумі 1210 (одна тисяча двісті десять) грн. 44 коп.

Розглянувши позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в іншій частині, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню.

Такий висновок суду ґрунтується на наступних встановлених по справі обставинах.

Кредитно-заставний договір, укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_1 10 листопада 2006 року, складається із заяви позичальника ОСОБА_1 №DNH4KP31970333 від 10 листопада 2006 року та запропонованих позивачем умов надання споживчого кредиту фізичним особам та тарифів.

Зміст заяви позичальника №DNH4KP31970333 від 10 листопада 2006 року свідчить, що 10 листопада 2006 року відповідач ОСОБА_1 отримав від ЗАТ КБ «Приватбанк» кредит в сумі 2047 (дві тисячі сорок сім) грн. 50 коп. на строк 6 місяців по 10 травня 2007 року включно з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2.09% у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в умовах. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 3 по 10 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 367 (триста шістдесят сім) грн. 00 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов.

Із заяви позичальника №DNH4KP31970333 від 10 листопада 2006 року слідує, що позичальник взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту, процентів, комісію відповідно до заяви та умов надання споживчого кредиту фізичним особам. У вказаній заяві передбачено, що згідно з п.4.2. умов надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні позичальником зобов'язань по погашення кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6,00% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом.

Окрім цього, суд врахував наступні положення умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт).

Згідно з п.п.3.2.2., 3.2.3., 3.2.7. умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) позичальник зобов'язується: погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви; сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.п.4.1., 4.2. даних умов та тарифів, повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту; погасити заборгованість по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки, винагороду й неустойку (штраф, пеню), не пізніше дати, зазначеної в повідомленні банку, передбаченого п.п.3.3.1., 3.3.2., 3.3.3. даних умов.

Відповідно до порядку розрахунків, визначеного п.п.4.1., 4.2., 4.7. умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), за користування кредитом у період з дати укладання даного договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у тарифах та заяві. Згідно ст.212 ЦК України, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених заявою та п.п.3.2.2., 3.3.3. даних умов, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від розміру зазначеному у тарифах та заяві. Розраховані відповідно до цього пункту умов відсотки сплачуються позичальником окремо понад зазначену в заяві суму щомісячного платежу по кредиту, разом з несплаченим залишком попереднього щомісячного платежу. При непогашенні кредиту в строки, установлені у заяві й п.п.3.2.2., 3.3.3. даних умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п.4.2. даних умов з дати виникнення простроченої заборгованості.

Пунктами 5.1., 5.4., 5.5. умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п.3.2.2., 3.2.3. даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбаченої п.п.5.1., 5.2., 5.3. цих умов, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання повинне бути виконане позичальником. Терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Слідуючи п.6.3. умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), дата видачі кредиту є дата укладання кредитно-заставного договору.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконав зазначених договірних зобов'язань щодо сплати відсотків за користування кредитом і пені, передбачених кредитно-заставним договором - заявою позичальника ОСОБА_1 №DNH4KP31970333 від 10 листопада 2006 року, умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) та тарифами.

Згідно з розрахунком заборгованості, доданим ПАТ КБ «Приватбанк» до позовної заяви, за період часу з 10 листопада 2006 року до 19 лютого 2016 року загальний залишок заборгованості за процентами ОСОБА_1 по кредитно-заставному договору №DNH4KP31970333 від 10 листопада 2006 року становить 13583 (тринадцять тисяч п'ятсот вісімдесят три) грн. 04 коп., а загальний залишок пені за порушення строків розрахунків відповідача за цим договором складає 33478 (тридцять три тисячі чотириста сімдесят вісім) грн. 91 коп.

При цьому суд з'ясував, що рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 червня 2013 року, постановленим у результаті розгляду цивільної справи №1711/2162/12 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, що набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору №DNH4KP31970333 від 10 листопада 2006 року, обчислену станом на 08 листопада 2012 року, в загальному розмірі 25919 (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять) грн. 28 коп., в тому числі: заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 8677 (вісім тисяч шістсот сімдесят сім) грн. 23 коп. та заборгованість з пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 13484 (тринадцять тисяч чотириста вісімдесят чотири) грн. 11 коп.

Таким чином, з врахуванням обставин, встановлених вказаним рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 червня 2013 року, і зазначених у розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк», за період часу з 09 листопада 2012 року до 19 лютого 2016 року у ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк» виникла заборгованість по кредитному договору №DNH4KP31970333 від 10 листопада 2006 року, а саме: заборгованість по процентам користування кредитом в сумі 4905 (чотири тисячі дев'ятсот п'ять) грн. 81 коп. (13583грн. 04 коп. - 8677 грн. 23 коп.) і заборгованість з пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 19994 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто чотири) грн. 80 коп. (33478 грн. 91 коп. - 13484 грн. 11 коп.).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності з ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до вимог ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №7-рп/2013 від 11 липня 2013 року у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» (справа №1-12/2013) виходив з того, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.ч.1, 2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Конституційний Суд України вважає, що з огляду на приписи ч.4 ст.42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем пені за прострочення у поверненні кредиту.

Цей висновок узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 9 квітня 1985 року №39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.

Як зазначив Верховний Суд України у правовій позиції (постанова від 3 вересня 2014 року у справі №6-100цс14, постанова від 4 листопада 2015 року у справі №6-1120цс15) положення ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

У даному випадку судом встановлено, що розмір пені за прострочку платежів за період часуз 09 листопада 2012 року до 19 лютого 2016 року в сумі 19994 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто чотири) грн. 80 коп. значно перевищує розмір збитків, завданих ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 внаслідок невиконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором №DNH4KP31970333 від 10 листопада 2006 року щодо сплати процентів за користування кредитом за період часу з 09 листопада 2012 року до 19 лютого 2016 року в сумі 4905 (чотири тисячі дев'ятсот п'ять) грн. 81 коп. (13583грн. 04 коп. - 8677 грн. 23 коп.). Враховуючи наведені обставини та матеріальне становище обох сторін, суд визнав неприйнятним і несправедливим стягнення з відповідача в користь позивача пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 19994 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто чотири) грн. 80 коп. За таких обставин, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» з 19994 (дев'ятнадцяти тисяч дев'ятсот дев'яносто чотирьох) грн. 80 коп. до 4000 (чотирьох тисяч) грн. 00 коп.

Згідно з вимогами, передбаченими в ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Застосувавши наведені норми матеріального права та встановивши фактичні обставини, суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по процентам за користування кредитом і заборгованість з пені за несвоєчасність виконання зобов'язань, що виникла за кредитним договором №DNH4KP31970333 від 10 листопада 2006 року з 09 листопада 2012 року до 19 лютого 2016 року, в загальній сумі 8905 (вісім тисяч дев'ятсот п'ять) грн. 81 коп. (4905 грн. 81 коп. + 4000 грн. 00 коп.). В цій частині позов ПАТ КБ «Приватбанк» є обґрунтованим. В іншій частині позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», заявлені до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - необґрунтовані і недоведені, тому в їх задоволенні слід відмовити через їх безпідставність.

Враховуючи викладене, керуючись ст.526, ч.ч.1, 3 ст.549, ч.1 ст.550, ст.551, ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1050, ст.1054 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 60, ч.3 ст.61, ч.1 ст.88, ч.4 ст.169, п.2 ч.1 і ч.3 ст.208, ч.ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.3 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.224, ст.ст.225-228, ч.4 ст.231, ч.2 ст.232, ч.1 ст.233, ч.1 ст.294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №DNH4KP31970333 від 10 листопада 2006 року (заборгованість по процентам за користування кредитом і заборгованість з пені за несвоєчасність виконання зобов'язань) в загальній сумі 8905 (вісім тисяч дев'ятсот п'ять) гривень 81 копійку.

В задоволенні іншої частини позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити за їх безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в сумі 493 (чотириста дев'яносто три) гривні 88 копійок.

На заочне рішення суду відповідачем може бути подана заява про його перегляд до Кузнецовського міського суду Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення суду.

На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів позивачем - з дня отримання його копії, а відповідачем - в цей же строк з дати постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий суддя О.І.Горегляд