Справа № 367/8327/15-ц Головуючий у І інстанції Чернов Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/2366/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 20 12.07.2016
УХВАЛА

Іменем України

12 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Суханової Є.М., Матвієнко Ю.О.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу ОСОБА_5, КП КОР «Бучанське БТІ» Київської області, реєстраційна служба Бучанського МУЮ Київської області про визнання договору дарування недійсним,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У грудні 2015 року Позивач звернулася до суду із даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 листопада 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено Договір дарування житлового будинку. Зазначає, що на час укладення договору дарування Будинок перебував під арештом, накладеним Ірпінським міським судом Київської області в рамках забезпечення позову по іншій справі. Просила визнати Договір дарування житлового будинку недійсним.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог позивач не надала.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи позивач в обґрунтування позову зазначає, що на час укладення договору дарування Будинок перебував під арештом, накладеним Ірпінським міським судом Київської області.

В матеріалах справи знаходиться ксерокопія ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 10 вересня 2014 року (а.с.15 16), якою накладено арешт на спірний будинок, але в той же час є відмітка про те, що дана ухвала не набрала законної сили.

Будь-яких інших належних і допустимих доказів, на підтвердження вказаних обставин, позивачем не надано та вони відсутні в матеріалах справи.

Натомість, заперечуючи обставини вказані позивачем, приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, вказувала, що 10 листопада 2015 року за реєстровим №762 був посвідчений договір дарування житлового будинку за адресою: Київська область, місто Буча, вулиця Києво-Мироцька, будинок 38-а, від ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4.

Відповідно до вимог діючого законодавства сторони договору надали всі необхідні документи для посвідчення договору.

Згідно пункту 2.1 глави 2 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, при підготовці до посвідчення правочинів про відчуження або заставу нерухомого майна нотаріусом перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, (інформаційні довідки: 47268427, 47269032 від 10.11.2015) житловий будинок, що належав ОСОБА_3 на момент посвідчення договору дарування під забороною не перебував.

Також вказувала, що відповідно до вищезазначених інформаційних довідок №47268427, №47269032 від 10.11.2015, відомості про накладення арешту на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 10 вересня 2014 року - відсутні.

Також звернула увагу суду на те, що скаржник ОСОБА_2 посилається на п.38 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 №20/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 р. за N 283/8882, яка втратила чинність 07.03.2012.

Таким чином, вимоги позивача є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, як на підставу для скасування рішення суду, законності та обґрунтованості рішення суду не спростовують, оскільки порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення суду лише, якщо ці порушення призвели до неправильного вирішення справи, натомість справа судом вирішена правильно, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга не містить.

Крім того, ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 10 вересня 2014 рокубуло ухвалено, оскільки невжиття даного способу забезпечення могло утруднити або зробити неможливим виконання рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Разом з тим, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень у позові ОСОБА_7 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_8, Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області, КП КОР «Бучанське БТІ» Київської області, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11горович, про визнання договору купівлі-продажу будинку удаваною угодою, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом відмовлено.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних від 11 травня 2016 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2015 року залишено без змін.

Оскільки, судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 лютого 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: