Справа № 573/1687/16-ц
Номер провадження 2/573/655/16
РІШЕННЯ

іменем України

03 жовтня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Свиргуненко Ю. М.,

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

29 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить квартира під №59 в будинку №63 по вулиці Леніна (Соборній) в м. Білопілля Сумської області. За вказаною адресою зареєстрована ОСОБА_2. Остання фактично з лютого 2001 і до цього часу у зазначеній квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує, свої речі з квартири забрала та виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації. У добровільному порядку ОСОБА_2 з реєстраційного обліку не знімається. Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою, розташованою за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Леніна (Соборна), 63/59.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, представник останньої за довіреністю ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує (а. с. 31).

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, з позовом згодна (а. с. 25, 30).

У звязку з неявкою сторін, третьої особи суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і обєктивно дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею ст. 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317, ст. ст. 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).

У відповідності до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

У відповідності з ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За приписами ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 01 грудня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №1573, позивачці на праві власності належить квартира під №59 у будинку №63 по вулиці Леніна (нині вул. Соборна) в м. Білопілля Сумської області (а. с. 5-10).

Згідно з довідкою КП «Житловик Білопілля» від 03 жовтня 2016 року за вказаною адресою зареєстрована донька позивачки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка у справі (а. с. 35).

З акту від 25 серпня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі під №59 у будинку №63 по вул. Леніна (нині вул. Соборна) в м. Білопілля Сумської області не проживає з лютого 2001 року. Остання виїхала на постійне місце проживання до ОСОБА_5. Речей ОСОБА_2 у квартирі не має (а. с. 11).

Відповідачка ОСОБА_2 є громадянкою ОСОБА_5 та з 11 листопада 2015 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта останньої (а. с. 26-29).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 не є співвласником або наймачем квартири, розташованої в м. Білопілля Сумської області по вул. Соборній (колишня вул. Леніна), 63/59, яка належить позивачці ОСОБА_1 на праві власності, та понад встановлені законом строки не проживає у вказаній квартирі, а лише зареєстрована у ній, між сторонами не досягнуто будь-якої домовленості щодо укладення договору найму (оренди) житла.

Всупереч ст. 60 ЦПК України доказів того, що відповідачка приймає участь в утриманні квартири, що знаходиться за вказаною вище адресою, сплачує комунальні платежі суду не надано.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування належною позивачці на праві власності квартирою, розташованою за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Соборна (колишня вул. Леніна), 63/59.

Від стягнення з відповідачки ОСОБА_2 судового збору сторона позивача відмовилася, про що представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_3 подала відповідну заяву (а. с. 31).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 64, 72, 150, 156 ЖК України, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 4,10, 60, 197, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою під №59 у будинку №63 по вулиці Соборній (колишня вул. Леніна) в м. Білопілля Сумської області.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: