Справа № 346/5169/16-ц
Провадження № 2/346/1850/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:

головуючого судді Веселова В.М.,

секретаря Максимюк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення строку позовної давності та стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 27.02.2001 року надав позику відповідачці в сумі 2000,00 (дві тисячі) доларів США. Згідно розписки, остання зобовязується позивачу кожного місяця 5 %, що означає 100 доларів США в місяць, і суму позики зобовязувалася повернути позичені кошти через рік. Позивач неодноразово звертався до відповідачки з проханням повернути борг,однак відповідачка на його прохання не реагувала. Позивач просить суд визнати причину пропущення строку позовної давності поважною та поновити строк позовної давності, стягнути з ОСОБА_2, жительки м. Коломия вул. Голинського, 27, на користь позивача кошти в сумі 51 520 грн. - боргу, 40 028 грн. - інфляційної суми, 1599, 69 грн. - 3 % річних, пеня - 257, 60 грн. В судове засідання позивач надав письмове клопотання про слухання справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася без поважної причини, про дату, час і місце слухання справи була належним чином повідомлена,про що свідчить рекомендоване повідомлення,яке надійшло до суду,а також оголошення в газеті «Галичина».

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши письмове клопотання позивача, позивача приходить до наступних висновків.

27 лютого 2001 року, між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 передав 2000,00 (дві тисячі) доларів США, відповідачці ОСОБА_2 В підтвердження укладення договору позики ОСОБА_2 власноручно написала розписку (а.с.6), оригінал якої позивач долучив до матеріалів справи.

Згідно розписки, відповідачка зобовязується виплачувати позивачу кожного місяця 5 % (пять відсотків), що означає 100 доларів США в місяць. І суму позики 2000 (дві тисячі) доларів США зобовязується повернути через рік. Проте до сьогоднішнього дня відповідачка жодних коштів за договором позики не повернула.

Дружина позивача, ОСОБА_3, тяжко хворіла, постійно потребувала лікування, будучи інвалідом 2 групи, що підтверджується, Епікризом - випискою з історії хвороби № 571, виписка з історії хвороби № 9434, Екпіриз № 12073, Виписка 430.

Кошти, які позивач передав відповідачці, були йому необхідні для лікування хворої дружини. Знаючи про тяжкий стан здоровя його дружини відповідачка постійно просила не звертатися до суду, та вказувала, що поверне борг. Повідомляла, що поїде за кордон та передасть кошти. Так як позивач є довірливою людиною, то відповідно чекав та довіряв відповідачці. Проте, вона так і не повернула боргу. Відповідачка переховувалася від позивача постійно та у встановлений розпискою строк грошові кошти не повернула.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язання є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами та з посиланням на ст. ст.526, 530, 533 цього ж кодексу, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк його виконання та виконане у гривнях. Згідно ст.ст. 1046,1049,1050 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у строк та в порядку, що встановлені договором та якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Так як відповідачка знаючи про своє боргове зобовязання постійно обманювала мене та обіцяла з мясця на місяць, що поверне борг. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.ч. 1,3 ст. 264 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.І ст. 261 ЦК України).

В 2014 році відповідачка обіцяла до кінця року погасити борг, а тому дане боргове зобовязання є перерваним. Крім цього, суд бере до уваги той факт,що у позивача була хвора дружина,зя якою він турбувався, відповідно не мав змоги в належні терміни звернутись до суду,тому за таких обставин суд визнає причину пропущення строку позовної давності поважною і позивачу слід поновити строк звернення до суду.

Відповідно до довідки виданої АТ Ощадбанком, встановлено офіційний курс долара США, що становить 100 доларів = 2576,7047, станом на 19.09.2016 року.

У відповідності до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. У відповідності до ч.1 п.3 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. У відповідності до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмові формі, якщо його зміст зафіксований одному або декількох документах, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо він підписаний стороною або сторонами. Представлена суду письмова розписка про позику є письмовим договором (документом), що підтверджує факт передачу та отримання грошей позикодавцем позичальнику.

Позивач свої зобов`язання виконав повністю, передавши кошти відповідачці, а відповідачка зобов`язання з поверненням коштів не виконала. За ткаих обставин відповідно до ст. 549 ЦК України відповідачка повинна сплатити позивачу пеню в розмірі 0,5% від суми позики, з урахуванням ст. 625 ЦК України та з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що становить - 257, 60 грн.

Розрахунок суми, на яку збільшився розмір боргу відповідно до інфляційних процесів наступний.

Приріст індексу споживчих цін згідно даних офіційного сайту Міністерства фінансів України minfm.com.ua з року по 01.01..2016 року становить 103,5 %, 274 дні порушення строків грошових зобовязань та сплати процентів. Інфляційна сума з суми боргу становить : (51 520 грн. х 103,5 : 100 ) = 53 323 грн., за рік, кількість днів - 274.

53 323 : 365 = 146,09 146,09 х 274 = 40 028

Розрахунок трьох відсотків річних з простроченої суми наступний: за період з 01.01.2016 року по 01.10.2016 року: сума боргу 51 520 грн. кількість днів - 274. Сума трьох відсотків річних становить : (53 323 грн. х 3 % ) = 1599, 69 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідачка,яка є позичальником, має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані нею від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж установлено договором (ч. 1 ст. 1051 ЦК України). Однак, відповідачка , дане твердження не спростувала, оскільки в судове засідання не з`явилася.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не тільки факту укладення правочину, а й передання грошової суми. Про це йде мова у постанові Верховного Суду України 24 лютого 2016 року №6-50цс16, яка є обовязковою правовою позицією для суду першої інстанції.

За таких обставин, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог позивача і їх задоволення в повному обсязі.

Наведене підтверджується оригіналом розписки,довідкою про індекс інфляції,довідкою Ощадбанку щодо курсу НБУ,копіями паспортів та ідентифікаційних кодів.

На підставі наведеного та ст.ст.256,261,264,526,611,625,1046,1047,1049,1050 ЦК України, Постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року №6-50цс16, керуючись ст.ст.169 ч.4,197 ч.2, 213-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати причину пропущення строку позовної давності позивачем ОСОБА_1 поважною та поновити строк позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2, жительки м. Коломия вул. Голинського, 27, на користь ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 кошти в сумі 51 520 грн. - боргу, 40 028 грн. - інфляційної суми, 1599, 69 грн. - 3 % річних, пеня - 257, 60 грн. та сплачений судовий збір в сумі 944 грн. 35 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подана протягом десяти днів, з дня проголошення рішення, через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя Веселов В. М.