УхвалА

іменем україни

13 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 26 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 3 липня 2011 року ОСОБА_7, керуючи автомобілем «ВАЗ 2106», номерний НОМЕР_2, порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з належним ОСОБА_8 транспортним засобом «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1, унаслідок чого загинув ОСОБА_8, який був сином - ОСОБА_4, ОСОБА_5, та чоловіком - ОСОБА_6 Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 вересня 2013 року встановлена вина відповідача у скоєнні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» (далі - ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний»).

Позивачі указували про те, що внаслідок втрати близької людини їм завдана майнова та моральна шкода, яка складається з витрат пов'язаних з проведенням поховання і поминальних обідів, замовлення молебнів, транспортними витратами та витратами з евакуації пошкодженого автомобіля.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 просили стягнути з ОСОБА_7 на їх користь у рівних частках кожному майнову шкоду у розмірі 33 327 грн 96 коп.; моральну шкоду у розмірі 445 тис. грн; стягнути з ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» на їх користь у рівних частках кожному моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 березня 2016 року з урахуванням виправленої описки ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2016 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у рахунок відшкодування майнової шкоди по 1 261 грн 67 коп. кожному, всього 3 785 грн; у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, по 70 тис. грн кожному, всього 210 тис. грн, а разом 213 785 грн.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у рахунок відшкодування моральної шкоди по 1 666 грн 67 коп. кожному. У решті позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 26 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про те, що у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 судам роз'яснено, що у випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальний за заподіяння шкоди, зобов'язані відшкодувати витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги та обряди) тій особі, яка понесла ці витрати.

Проте, відповідно до вимог Закону України «Про поховання та похоронну справу» до витрат на поховання не відносяться витрати пов'язані з оплатою послуг таксі та витрати на проведення поминальних обідів, які проводяться після поховання. Таким чином, суди дійшли вірного висновку про відмову у задоволенні вищевказаних вимог.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком судів щодо обрахування суми моральної шкоди, оскільки у чинному законодавстві відсутнє визначення способів обчислення такої шкоди. Проте, у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 судам роз'яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Ураховуючи викладене, суди дійшли правильного висновку щодо обрахування суму моральної шкоди з урахуванням понесеної позивачами втрати близької людини, пов'язані з цим зміни у їх житті, характер та обсяг понесених ними душевних страждань.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 26 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта