АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №643/1382/16-ц Головуючий суддя І інстанції Мамалуй М. В.
Провадження № 22-ц/790/2306/16 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

за участю секретаря : Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 10 лютого 2016 року за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Московський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про встановлення факту батьківства,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі та роз'яснено право заявнику на звернення з позовною заявою у порядку позовного провадження.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та направити справу до районного суду для продовження розгляду справи по суті, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, не відповідає обставинам справи, перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ч. ч. 1, 2, 4 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У цьому разі питання про встановлення факту вирішується одночасно із цивільним спором, що виник, у загальному порядку.

Ухваливши про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_3 районний суд в ухвалі від 10 лютого 2016 року вказав, що встановлення батьківства тягне за собою зміну кола спадкоємців відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, тому встановлення такого факту містить спір про право, який повинний розглядатися у позовному провадженні, як роз'яснено у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Однак при цьому районний суд не взяв до уваги, що згідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

ОСОБА_3 на обґрунтування своєї заяви зазначала, що встановлення факту встановлення родинних відносин з батьком ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, має наступне юридичне значення: необхідно заявнику для укладення з передбачених ч. 1 ст. 106 ЖК Української РСР підстав договору найму квартири. При цьому ніяких доводів стосовно успадкування майна після смерті батька заявник не вказувала і у матеріалах справи відсутні з цього приводу які-небудь докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЖК Української РСР повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Правила, встановлені частиною першої цієї статті, не поширюються на жилі приміщення в будинка підприємств, установ, організацій найважливіших галузей народного господарства (частина перша статті 114), крім випадків, коли наймач одержав жиле приміщення не у зв'язку з трудовими відносинами або коли

наймодавець втратив право на його виселення, а також на приміщення в будинках колгоспів.

Заявник вважає, що в результаті встановення юридичного факту, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є її батьком, вона відповідно до вказаної норми матеріального права має право у позасудовому порядку, за згодою інших членів сім'ї, які мешкали разом з ОСОБА_4 на день його смерті, укласти договір найму з відповідним органом місцевого самоврядування (балансоутримувачем квартири), який уповноважений на укладення такого договору. При цьому в якості заінтересованої особи заявник вказала лише Московський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

У п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення » ( із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 15 від 25.05.98 ) судам було роз'яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Разом з цим для розгляду в порядку окремого провадження не може бути прийнята заява про встановлення факту родинних відносин, якщо заявник порушує справу з метою підтвердити в наступному своє право на жиле приміщення або на обмін жилого приміщення. У разі відмови в задоволенні вимог про визнання права на жилу площу або на обмін жилого приміщення, заінтересована особа має право звернутись до суду з відповідним позовом.

У світлі наведеної норми матеріального права та правової позиції Пленуму ВС України, без залучення до розгляду справи усіх зацікавлених у розгляді заяви ОСОБА_3 осіб, з'ясування законного позасудового порядку укладення для заявника договору найму та перешкод, які існують у неї в цьому питанні, що можливо лише після відкриття провадження у справі, під час її розгляду, - висновок районного суду про наявність спору про право слід визнати передчасним і необґрунтованим.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції порушено порядок, встановлений для вирішення питання про відкриття провадження у справі та залишення заяви без розгляду, то з передбачених п. 4 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підстав, колегія суддів скасовує ухвалу і передає питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. ч. 4 ч. 2 ст. 307, ст.ст. 315, 317, 319-325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2016 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_3 разом з доданими матеріалами направити до того ж районного суду на новий розгляд питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає, яка така, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя:

Судді колегії: