Провадження № 2/369/4650/16
РІШЕННЯ

Іменем України

23.12.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.

при секретарі Ведмиденко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10 лютого 2001 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 119.

Від шлюбу вони мають дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя між ними не склалося, оскільки у подружжя протягом останніх років шлюбні відносини поступово погіршувалися. Шлюб має лише формальний характер, оскільки відносини між ними тривалий час мають негативний характер.

Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними не можливе.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, та залишити (встановити) проживання сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу, з матір»ю.

Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 10 лютого 2001 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 123892, видане 10 лютого 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 119.

Від шлюбу подружжя має дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя між ними не склалося, оскільки у подружжя протягом останніх років шлюбні відносини поступово погіршувалися. Шлюб має лише формальний характер, оскільки відносини між ними тривалий час мають негативний характер.

Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними неможливе, сім'ю зберегти вони не бажають, строк на примирення не потрібен. Сторони не ведуть спільного господарства.

Відповідно до довідки № 2192 від 30 листопада 2016 року, виданої Виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, проживають та зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов в частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1 просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Руденко», а тому суд залишає прізвище позивачу після розірвання шлюбу ОСОБА_1.

Щодо вимоги позивача ОСОБА_1 про залишення (встановлення) проживання, спільного з відповідачем ОСОБА_4, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір»ю, суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки № 2192 від 30 листопада 2016 року, виданої Виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області відповідач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1, проживають та зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1, разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як зазначила позивач ОСОБА_5 в позовній заяві, відповідач ОСОБА_2 погоджується з тим, що після розірвання шлюбу, спільний син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 буде проживати з матір»ю.

Вимогу позивача ОСОБА_5 щодо залишення (встановлення) проживання, спільного з відповідачем ОСОБА_4, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір»ю, суд вважає необґрунтованою, оскільки позивачем не доведено, що існує спір між сторонами, щодо визначення місця проживання спільної дитини - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та не надано доказів в обґрунтування даної заявленої позивачем вимоги.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача ОСОБА_1 про залишення (встановлення) проживання, спільного з відповідачем ОСОБА_4, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір»ю

Керуючись ст.ст. 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10 лютого 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 119, розірвати.

Прізвище після розірвання шлюбу позивача ОСОБА_1 «Руденко».

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 гривні 20 коп..

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.