Справа № 297/2553/16-ц
Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

17 жовтня 2016 року м. Берегово

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Фейір О. О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Берегівського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного 09 травня 1998 року у виконкомі Свободянської сільської ради Берегівського району за актовим записом № 7.

Перевіривши матеріали позовної заяви, вважаю, що така не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Пунктом 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено справляння судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що, згідно ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», становить 551, 20 гривень.

При цьому, позивач не долучив до позовної заяви квитанції про сплату судового збору. Позивач помилково вважав, що він звільняється від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки вищевказаним пунктом передбачено звільнення від сплати судового збору учасників бойових дій, Героїв України, у справах, повязаних з порушенням їхніх прав. Однак, справа про розірвання шлюбу не повязана з порушенням прав позивача.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Так, пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що у заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено, зокрема, при кому з батьків перебувають неповнолітні діти, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу. До заяви додається, зокрема, свідоцтво про реєстрацію шлюбу. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст. 121 ЦПК.

Однак, позивач не вказав в позові з ким з батьків проживає неповнолітній син, не виклав пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та виховані дитини після розірвання шлюбу, не зазначив, чи є в нього інші вимоги. Крім того, позивач долучив до позовної заяви тільки копію свідоцтва про шлюб, тоді як згідно вищевказаної Постанови, слід долучати оригінал такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, надавши позивачу строк для виправлення недоліків позовної заяви, роз'яснивши, що у випадку не виправлення недоліків у вказаний термін, така буде вважатись не поданою та повернута позивачеві.

Керуючись п. 4 ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 119, ст. 121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків 2 дні з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4.