Справа № 750/7743/16-ц
Провадження № 4-с/750/49/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Супруна О.П.

за участю секретаря Носенко М.Ю.,

заявника, представника заявника ОСОБА_1, субєкта оскарження, представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_4,

заінтересована особа публічне акціонерне товариство енергопостачальна компанія "Чернігівобленерго",

в с т а н о в и в :

17 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_4, в якій, збільшивши вимоги, просить визнати неправомірним:

1) всупереч до положень статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» не зазначення в постанові державного виконавця від 14 липня 2016 року про відновлення виконавчого провадження про необхідність боржнику самостійно виконати рішення суду у визначений держвиконавцем строк;

2) всупереч до положень статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» не зазначення в постанові державного виконавця від 14 липня 2016 року про відновлення виконавчого провадження про необхідність надання документального підтвердження повного виконання рішення;

3) примушування 25 липня 2016 року державним виконавцем стягувача до написання на адресу ЦВ ДВС ЧМУЮ незрозумілого тексту заяви, якої, начебто, не вистачало, щоб розпочати виконувати рішення суду;

4) не проведення державним виконавцем перевірки стану виконання рішення протягом періоду з 18 по 22 липня 2016 року зі складенням відповідного акта перевірки;

5) не проведення державним виконавцем перевірки стану виконання рішення протягом періоду з 23 липня по 03 серпня 2016 року зі складенням відповідного акта перевірки;

6) невнесення державним виконавцем починаючи з 22 липня по 03 серпня 2016 року включно подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом за умисне невиконання рішення суду;

7) не винесення з 22 липня по 03 серпня 2016 року включно постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (повернення виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною 3 ст. 75 цього Закону (якщо виконати рішення без участі боржника неможливо));

8) не ознайомлення державним виконавцем стягувача, його представника та інших учасників виконавчого провадження з їх правами і обовязками під час проведення 04 серпня 2016 року перевірки стану виконання рішення;

9) неправомірне ухиляння державного виконавця від складення акта перевірки стану виконання рішення суду на місці проведення виконавчої дії протягом близько 30-40 хвилин, та складення зазначеного акта лише під тиском стягувача та його представника;

10) не зазначення в акті державного виконавця від 04 серпня 2016 року, який було складено на місці проведення перевірки стану виконання рішення суду, неодноразово заявлених представниками боржника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 неправомірних умов вимог стягувача для відновлення електропостачання підписати проект договору з невірно зазначеними технічними характеристиками електроустановки;

11) не зазначення в акті від 04 серпня 2016 року перевірки стану виконання рішення суду про умисне невиконання представниками боржника рішення суду про відновлення електропостачання з формально надуманих підстав, не зважаючи про заявлену представником стягувача вимогу про зазначення даного факту;

12) не зазначення в акті від 04 серпня 2016 року неодноразово заявлених представниками боржника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 неправомірних умов вимог до стягувача для відновлення електропостачання погодитися з безпідставною заміною приладу обліку електролічильника;

13) не винесення постанови про відкладення провадження виконавчих дій 04 серпня 2016 року на місці проведення перевірки стану виконання, з урахуванням чого стягувачу про зазначену постанову стало відомо значно пізніше, що ускладнило та затягнуло її оскарження;

14) не надіслання стягувачу з 04 по 15 серпня 2016 року постанови від 04 серпня 2016 року про відкладення провадження виконавчих дій (суд, якщо вирішить відмовити в задоволенні даної вимоги, то відмовляючи забезпечити дотримання рівності можливостей при наданні доказів та на обґрунтування відмови посилатися на належні докази субєкта оскарження);

15) порушення під час здійснення заходів для виконання рішення суду в межах виконавчого провадження №48423100 в період з 14 липня 2016р. по 17 серпня 2016р. (день звернення стягувача до суду з даною скаргою) свого обовязку, передбаченого положеннями статей 11, 25, 51 Закону України «Про виконавче провадження», про вжиття передбачених зазначеним Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що привело до невиправданої бездіяльності і мало результатом не здійснення держвиконавцем за зазначений період жодної реальної дії, направленої на виконання рішення суду;

16) порушення передбачених положеннями статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» прав стягувача, його представника та інших учасників виконавчого провадження під час проведення 04 серпня 2016р. так званої перевірки стану виконання рішення, що полягало в неадекватному 47 разовому перебиванні представника стягувача, позбавленні його можливості висловлювати доводи та міркування з питань ухиляння боржника від відновлення електропостачання та з приводу ухиляння держвиконавця від забезпечення виконання рішення суду;

17) відмови 04 серпня 2016р. надати стягувачу екземпляр зазначеного акта перевірки від 04 серпня 2016 року та відмови надати можливість представнику стягувача викласти в складеному 04 серпня 2016р. акті письмові пояснення;

18) зупинення виконавчого провадження 17 серпня 2016р. з приводу безпідставного і необґрунтованого звернення до суду із безпідставною заявою про розяснення способу виконання рішення, яка насправді була заявою про розяснення способу виконання рішення, підтвердженням чого є ухвала судді Деснянського районного суду м. Чернігова Литвиненко І.В. від 29 вересня 2016р. у справі №750/1668/15-ц про відмову у задоволенні заяви.

Протокольною ухвалою суду від 03.11.2016 поновлений пропущений заявником строк для подання скарги.

У судовому засіданні заявник та його представник скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Субєкт оскарження просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на правомірність своїх дій під час виконання судового рішення.

Представник заінтересованої особи пояснила, що вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що на виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігові від 11.06.2015 був виданий виконавчий лист № 2/750/1082/15-ц, яким зобовязано ПАТ «Чернігівобленерго» відновити електропостачання ОСОБА_3 за адресою: м. Чернігів, вул. Пухова, 114-а.

25.09.2015 заступник начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_7 склав постанову про закінчення виконавчого провадження №48423100 з примусового виконання виконавчого листа Деснянського районного суду м.Чернігова № 2/750/1082/15 з підстав, передбачених пунктом 11 частини першої статті 49 Закону України Про виконавче провадження

Постановою державного виконавця від 14.07.2016 було відновлено виконавче провадження з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.07.2016 у справі № 750/10695/15-ц, якою скаргу публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» на постанову заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_7 задоволено частково, визнано неправомірною постанову заступника Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_7 від 25.09.2015 про закінчення виконавчого провадження № 48423100 по виконанню виконавчого листа Деснянського районного суду м. Чернігова № 2/750/1082/15 (а.с. 28).

Копії даної постанови надіслано стягувачу та боржнику рекомендованою кореспонденцією, яка була отримана ОСОБА_3 21.07.2016, що підтверджується витягом з реєстру поштових відправлень УДППЗ «Укрпошта» (а.с. 31).

04.08.2016 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_4 винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій на підставі ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки 04.08.2016 в ході проведення виконання рішення суду виявлено ряд обставин, що потребують додаткового дослідження та які мають суттєве значення для повного й фактичного виконання рішення. Провадження виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 2/750/1082/15 відкладено до 17.08.2016 (а.с. 34).

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_8 від 17.08.2016 було зупинено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/750/1082/15, виданого 03.08.2015 Деснянським районним судом м. Чернігова про зобовязання ПАТ «Чернігівобленерго» відновити електропостачання ОСОБА_3 за адресою: м. Чернігів, вул. Пухова, буд. 114-а, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки 17.08.2016 державний виконавець звернувся до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про розяснення рішення (а.с. 39).

Листом № 18-16/860 від 17.08.2016 копії даної постанови були направлені сторонам виконавчого провадження (а.с. 40).

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 12.10.2016 ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 липня 2016 року скасовано в частині задоволення скарги публічного акціонерного товариства Чернігівобленерго, а саме, в частині визнання неправомірною постанови заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_7 від 25.09.2015 про закінчення виконавчого провадження №48423100 по виконанню виконавчого листа Деснянського районного суду м.Чернігова №2/750/1082/15 та зобовязання заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів ОСОБА_7 прийняти від ОСОБА_3 виконавчий лист Деснянського районного суду м. Чернігова №2/750/1082/15 та вчинити дії, спрямовані на його фактичне виконання в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Заявник, вважаючи, що субєкт оскарження допустив неправомірну бездіяльність при виконанні судового рішення, звернувся з даною скаргою.

Згідно зі ст. 384 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відновлення виконавчого провадження регулюється положеннями ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон).

Так, відповідно до ст. 51 Закону у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

За наявності обставин, передбачених частиною шостою статті 79 цього Закону, виконавче провадження підлягає відновленню у триденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідної заяви стягувача.

Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобов'язаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови пред'явити його до виконання.

Отже, даною нормою Закону не передбачено зазначення в постанові державного виконавця про відновлення виконавчого провадження необхідності боржнику самостійно виконати рішення суду у визначений держвиконавцем строк, надання документального підтвердження повного виконання рішення, також не визначені строки проведення стану виконання судового рішення. А тлумачення законодавства та застосування аналогії закону, на що посилається заявник, не входить до кола обовязків державного виконавця. Крім того, застосування аналогії закону на передбачено і в самому Законі України «Про виконавче провадження».

Також, саме поняття «відновлення» передбачає, що після відновлення виконавчого провадження воно розпочинається не спочатку, а зі стадії, на якій було завершено.

В ході судового розгляду заявником не доведено примушування його 25 липня 2016 року державним виконавцем до написання на адресу ЦВ ДВС ЧМУЮ заяви, а отже не встановлено неправомірності дій субєкта оскарження в цій частині.

В ухвалі Апеляційного суду Чернігівської області від 12.10.2016 у справі № 750/10695/15-ц встановлено, що 25.09.2015 державним виконавцем було підготовлено та направлено подання (повідомлення) до ЧМВ УМВС України в Чернігівській області про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності згідно статті 382 КК України. Тому повторне не внесення державним виконавцем починаючи з 22 липня по 03 серпня 2016 року включно подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом за умисне невиконання рішення суду не можна вважати неправомірною бездіяльністю.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено неправомірної бездіяльності субєкта оскарження щодо не винесення з 22 липня по 03 серпня 2016 року включно постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини 1 статті 49 Закону.

Відповідно до п. 1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 N 512/5 (у редакції, чинній на час проведення виконавчих дій) (далі Інструкція), під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1.5.2 Інструкції визначено, що акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події: а) текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові державного виконавця, підстава для складання акта, перелічуються особи, що були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт; б) у констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції; в) у кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються); г) акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання сторін чи інших осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти імені особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта; ґ) до акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

04.08.2016 державним виконавцем на місці вчинення виконавчих дій складений акт перевірки стану виконання рішення суду, констатуюча частина якого містить усі передбачені п/п «б» п. 1.5.2 Інструкції реквізити. Фактів ухиляння субєкта оскарження від складання акта в ході судового розгляду не встановлено.

У відповідно до п. 1.12.3 Інструкції постанови державного виконавця, а також інші документи виконавчого провадження (крім актів, що складаються за місцем проведення виконавчих дій) складаються за допомогою програмних засобів Єдиного реєстру.

Таким чином, вимога скарги про визнання неправомірним не винесення постанови про відкладення провадження виконавчих дій 04 серпня 2016 року на місці проведення перевірки стану виконання не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

Факт надіслання субєктом оскарження постанови від 04.08.2016 про відкладення виконавчих дій підтверджується у своїй сукупності копією супровідного листа від 04.08.2016 №18-16/860/48423100 (а.с. 35), копією витягу з книги поштових відправлень Центрального відділу ДВС м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (а.с. 36) та ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.09.2016 у справі №750/7564/16-ц, відповідно до описової частини якої ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на вищевказану постанову державного виконавця про відкладення виконавчих дій 10.08.2016.

Також судом не встановлено порушення держвиконавцем передбачених положеннями ст. 12 Закону прав стягувача. Зокрема, як убачається з відеозапису перевірки стану виконання судового рішення від 04.08.2016, заявник брав участь у провадженні виконавчих дій, давав усні пояснення, висловлював свої доводи та міркування з усіх питань, що виникали у ході проведення виконавчих дій, заперечував проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження.

Відмова субєкта оскарження надати стягувачу екземпляр акта перевірки від 04 серпня 2016 року не є неправомірною, оскільки Закон не зобовязує державного виконавця видавати учасникам виконавчого провадження копії такого процесуального документа як акт. Разом з тим, частиною 1 статті 12 Закону передбачене право стягувача як сторони виконавчого провадження ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки та знімати копії.

Відмова держвиконавця надати можливість представнику стягувача викласти в складеному 04 серпня 2016р. акті письмові пояснення є правомірною з огляду на зміст пункту 1.5.2 Інструкції, яким не передбачено внесення до акта державного виконавця учасниками виконавчого провадження будь-яких письмових пояснень.

Частиною 1 ст. 34 Закону державному виконавцеві надано право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення.

У відповідності до п. 1 ст. 38 Закону виконавче провадження може бути зупинено у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

З огляду на викладені правові норми, використання державним виконавцем свого права звернення до суду із заявою про розяснення рішення та зупинення у звязку з цим виконавчого провадження не може вважатись неправомірними діями, оскільки субєктивне розуміння змісту резолютивної частини рішень може відрізнятись у державного виконавця та учасників виконавчого провадження, на що можуть впливати знання у галузі права, професійний та життєвий досвід тощо. А враховуючи особливості тлумачення представниками боржника рішення суду, яке знаходиться на виконанні субєкта оскарження, він мав усі підстави для звернення до суду за розясненням судового рішення.

Разом з тим, з огляду на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.09.2016 у справі №750/7564/16-ц, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 19.10.2016, якою визнано неправомірною постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів ОСОБА_4 від 04.08.2016 про відкладення провадження виконавчих дій по виконанню виконавчого листа Деснянського районного суду міста Чернігова № 2/750/1082/15 (виконавче провадження № 48423100), суд погоджується з твердженням заявника про порушення під час здійснення заходів для виконання рішення суду в межах виконавчого провадження №48423100 в період з 14 липня 2016р. по 17 серпня 2016р. свого обовязку, передбаченого ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», щодо вжиття передбачених зазначеним Законом заходів, необхідних для своєчасного виконання рішення.

Крім того, субєктом оскарження не спростовано доводи заявника про те, що йому не розяснені права сторони виконавчого провадження. У наданих виконавцем листах від 07.09.2015 №993/18/2 та від 25.07.2016 №18-16/680/14.25.38/1066 зазначені лише обовязки учасника виконавчого провадження. Доказів усного розяснення стягувачеві його прав субєкт оскарження не надав.

Частиною 2 ст. 387 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Суд зауважує, що у звязку із скасуванням постановою начальника Центрального відділу ДВС міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_9 від 17.10.2016 постанови головного державного виконавця Центрального відділу ДВС міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_8 від 14.07.2016 про відновлення виконавчого провадження, відсутні підстави для зобовязання субєкта оскарження вчинити дії, спрямовані на відновлення порушених прав заявника.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 207, 209, 210, 292 - 294, 383 - 388 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_4 щодо вжиття у період з 14 липня по 17 серпня 2016 року передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів, необхідних для своєчасного виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.06.2015 у справі № 750/1688/15-ц, у звязку з винесенням ним постанови від 04.08.2016 про відкладення провадження виконавчих дій.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_4 щодо розяснення ОСОБА_3 його прав як сторони виконавчого провадження.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі через Деснянський районний суд м. Чернігова апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Супрун