Провадження № 6/761/683/2016
У Х В А Л А

06 липня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Анісковець Г.С.

розглянувши подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа, -

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюта І.М. (далі по тексту - державний виконавець) звернувся до суду з поданням, погодженим заступником директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МУЮ, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, з вилучення паспортного документа, до виконання зобов'язань покладених на нього рішеннями Новокаховського міського суду Херсонської області від 24 березня 2014р. у справі № 661/1456/13-ц, Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2014р. у справі № 2-5388/2011 та Новокаховського міського суду Херсонської області від 31 жовтня 2013р. № 2117/5981/12.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ перебуває зведене виконавче провадження № 47980860, відкрите на підставі виконавчих листів Новокаховського міського суду Херсонської області у справі № 661/1456/13-ц, Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-5388/2011 та Новокаховського міського суду Херсонської області № 2117/5981/12.

Оскільки боржник не вчиняє жодних дій для погашення заборгованості, державний виконавець звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним поданням.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, просив розглянути подання без його участі та повідомити про результати його розгляду, враховуючи швидкоплинність процесу розгляду даної категорії справ, суд приходить до висновку про можливість розгляду подання за відсутності державного виконавця на підставі наданих копій матеріалів виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Закон України від 21 січня 1994р. «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ухилення особи від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту ухилення боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Однак, державний виконавець не надав суду доказів, які б давали підстави вважати, що боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_2 має намір ухилятись від виконання судового рішення, в тому числі і шляхом залишення території України. Крім цього, з матеріалів подання та наданих копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що постановою державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, крім того, постановою державного виконавця оголошено в розшук майно ОСОБА_2, між іншим, боржник з'являється на виклики державного виконавця, а тому суддя не вбачає підстав вважати, що боржник умисно ухиляється від виконання зобов'язання за рішенням суду або рішення суду може бути невиконаним саме шляхом залишення території України боржником.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13 Загальної декларації прав людини, ст. 33 Конституції України, ст.ст. 209, 210, 293, 294, 377-1 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: