Справа № 0306/1110/12 Головуючий у 1 інстанції: Бондар В.М.
Провадження № 22-ц/773/1835/16 Категорія: 81 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Карпук А.К., Здрилюк О.І.

секретар судового засідання Шугалова О.М.,

з участю боржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 з вилученням паспортного документа за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

На виконанні у ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження по виконанню наказу Господарського суду Волинської області по справі №01/125-1 від 22.11.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПТМ Ковельтепло6585,85 грн.; наказу Господарського суду Волинської області по справі №1/167-1 від 22.03.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ Укртелеком 6301,31 грн.; виконавчого листа Ковельського міськрайонного суду по справі №2-1765/2010 від 20.04.2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ УкрСиббанк 1349888,00 грн.; виконавчого листа Ковельського міськрайонного суду по справі №2-594/11 від 14.06.2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 108626,00 грн. Боржником добровільно рішення судів не виконано. Незважаючи на вжиті до боржника заходи примусового виконання, заборгованість залишається непогашеною.

В ході виконання виконавчого провадження державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 05.07.2001 року видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ЕТ №096662. Наявність вказаного паспортного документа дає можливість боржнику виїхати за межі території України, що унеможливить виконання судових рішень.

Головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області просив суд винести ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії ЕТ №096662, виданого 05.07.2001 року ВГІРФО УМВС України у Волинській області громадянину України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2 до повної сплати боржником заборгованості по виконавчих документах.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2012 року подання задоволено.

Постановлено тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 у праві виїзду за межі України з вилученням у нього паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії ЕТ № 096662, виданого 05.07.2001 року відділом ВГІРФО УМВС України у Волинській області до повної сплати боржником заборгованості.

Паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ЕТ № 096662, виданий 05.07. 2001 року ВГІРФО УМВС України у Волинській області на ім'я ОСОБА_1, після його вилучення підлягає поверненню органу, який його видав.

Копію ухвали суду направлено до Відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області для скерування її на виконання до Державної прикордонної служби України.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2012 року та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання відмовити.

Заслухавши пояснення боржника ОСОБА_1, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 діє недобросовісно та умисно ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Проте, вказані висновки суд першої інстанції зробив з порушенням норм процесуального права, оскільки вони не ґрунтуються на обставинах справи та нормах чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що 27 грудня 2010 року, 06 серпня 2010 року, 16 травня 2011 року, 16 червня 2011 року, державним виконавцем Мацюхом Д.Ю. Відділу ДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області винесено постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області по справі №01/125-1 від 22.11.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПТМ Ковельтепло6585,85 грн.; наказу Господарського суду Волинської області по справі №1/167-1 від 22.03.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ Укртелеком 6301,31 грн.; виконавчого листа Ковельського міськрайонного суду по справі №2-1765/2010 від 20.04.2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ УкрСиббанк 1349888,00 грн.; виконавчого листа Ковельського міськрайонного суду по справі №2-594/11 від 14.06.2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 108626,00 грн. ( а.с. 2а-9).

З метою забезпечення стягнення заборгованості, державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31 січня 2011 року відповідно до якої накледено арешт на все майно, що належить боржнику ( а.с.10).

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, лише у випадках визначених законом.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1ст. 6 Закону № 3857-XIIта у п.18 ч.3ст.11 Закону № 606-XIVозначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

З аналізу приписів ч.2 ст.10 ЦПК України у системному зв'язку з п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України, вбачається, що на державного виконавця покладено обов'язок надання доказів стосовно наявність навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов'язків, покладених на останнього за рішенням суду, та доведення перед судом їх переконливості.

В даному випадку, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з матеріалів справи не вбачається факт умисного ухилення боржника від виконання власних боргових зобов'язань.

Як вбачається з наданого боржником паспорту громадянина України , місцем його реєстрації є АДРЕСА_1, хоча всі документи державним виконавцем надсилались на вул. Богдана Хмельницького, 60 м. Ковель.

Перевірка майнового стану боржника також була здійснена по вул. Богдана Хмельницького, 60 м. Ковель, а не за адресою фактичної реєстрації ОСОБА_1

Наведене свідчить про те, що державним виконавцем не належним чином встановлювались дані щодо місця перебування боржника.

В судовому засіданні, боржник вказував, що він є інвалідом другої групи, а тому має можливість сплачувати заборгованість. Стверджував, що він не ухиляється від виконання судових рішень оскільки сам особисто повідомив державного виконавця про наявність у нього пенсії, з якої на даний час проводяться відрахування на погашення наявних заборгованостей по судових рішеннях.

Отже, державним виконавцем не доведено, що органами ДВС були вжиті усі можливі та необхідні дії для забезпечення виконання рішення суду, а також не надано суду підтверджень намірів боржника виїхати за межі України з метою уникнення відповідальності, а тому, в даному випадку, оскаржувана ухвала порушує конституційне право боржника на вільне пересування.

Місцевий суд не врахував, що самостійне невиконання боржником зобов'язань не може безумовно свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Застосування обмеження у праві виїзду громадянина за межі України може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом заходів примусового виконання рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 Цивільного кодексу України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування.

Також слід зазначити , що ЦПК України не містить норм про віднесення до юрисдикції суду розгляду питань про тимчасове затримання або вилучення паспорта та не передбачає процедуру розгляду таких питань судом.

Статтею 8 ЗУ Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України встановлено порядок вирішення спорів і передбачено, що відмова в оформленні паспорта чи продовженні терміну його дії або тимчасове затримання паспорта чи його вилучення можуть бути оскаржені громадянином до суду за місцем його проживання в порядку адміністративного судочинства.

На суд покладено функцію вирішення питання про обмеження виїзду, а право вибору способу виконання такого обмеження належить органу, до компетенції якого входить питання забезпечення виїзду з України.

Відтак вимога про вилучення у боржника закордонного паспорта взагалі не могла бути вирішена судом.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання відділу державної виконавчої служби.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2012 року в даній справі скасувати і постановити нову ухвалу.

В задоволенні подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 з вилученням паспортного документа відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: