Справа № 380/508/16-ц Головуючий у І інстанції Архангельський А. М.
Провадження № 22-ц/780/5325/16 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 26 13.10.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

13 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Волохова Л.А., Журби С.О.,

при секретарі: Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 23 травня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив стягнути з нього заборгованість за договором в розмірі 19 075 грн. 37 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 2 398 грн. 04 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 12 492 грн. 79 коп., комісії в розмірі 2 800 грн., а також штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 884 грн. 54 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 09 березня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом в заяві.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід»ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг.

Позивач свої зобов»язання виконав належним чином, натомість відповідач ОСОБА_2 не надавав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого за договором утворилась заборгованість в розмірі 19 075 грн. 37 коп., яку і просив стягнути позивач з відповідача на свою користь.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 23 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 березня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом в заяві.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід»ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг.

З наявного в справі розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31 січня 2016 року заборгованість ОСОБА_2 за договором становить 19 075 грн. 37 коп. та складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 2 398 грн. 04 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 12 492 грн. 79 коп., комісії в розмірі 2 800 грн., а також штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 884 грн. 54 коп.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з пропуску позивачем строків звернення з позовом до суду, однак з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 перше порушення умов договору в частині своєчасного внесення грошових коштів допустив 26.04.2011 року, правильним є висновок суду про те, що саме з цього дня для позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» почався перебіг позовної давності.

Разом з тим, відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 264 ЦК перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов»язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

З наявного в справі розрахунку заборгованості (а.с.5-6) в колонці «Сума погашення за наданим кредитом», а також з долученої до апеляційної скарги виписки по рахунку (а.с.66-72), вбачається, що ОСОБА_2 протягом всього строку дії договору періодично вносив платежі по кредиту, визнаючи такими діями свій борг перед банком, а останній платіж в сумі 200 грн. здійснив 22.07.2013 року.

Таким чином, оскільки перебіг позовної давності для позивача після її переривання почався 22.07.2013 року і тривав до 22.07.2016 року, подання ним позовної заяви про стягнення з відповідача заборгованості у квітні 2016 року здійснене в межах визначеного законом строку позовної давності, тому висновок суду про пропуск позивачем цих строків є помилковим.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з підстав пропуску строку звернення до суду підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав до задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк», колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Оскільки наявними в матеріалах справи письмовими доказами, неспростованими відповідачем, підтверджується факт укладення між сторонами договору та факт існування за ним заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків, вимоги позивача про стягнення цієї заборгованості є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення суду про відмову в позові - скасуванню з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позову.

Оскільки позов задовольняється, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним по справі судові витрати на суму 2 893 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 23 травня 2016 року - скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором від 09 березня 2011 року у розмірі 19 075 грн. 37 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 2 398 грн. 04 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 12 492 грн. 79 коп., комісії в розмірі 2 800 грн., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 884 грн. 54 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 2 893 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: