Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/3293/16 Головуючий у 1 інстанції: Галущенко Ю.А.
Є.У.№ 336/727/16-ц Суддя-доповідач: ОСОБА_1
2 листопада 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого: Крилової О.В.
суддів: Дзярука М.П.
при секретарі: Семенчук О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Територіальної громади в особі ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Пята ОСОБА_4 державна нотаріальна контора про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності,
У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що з 25.01.1997 року по 08.01.2003 рік вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_7
06.12.2002 року рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя шлюб між ними було розірвано.
Під час перебування в шлюбі позивач та ОСОБА_7 придбали у спільну сумісну власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_7 Жодних документів, що грошові кошти є особистою власністю того чи іншого з подружжя не має.
26.09.2015 року позивач дізналася про те, що 05.07.2009 року помер ОСОБА_7, відкрилася спадщина за заповітом ОСОБА_7 від 14.12.2007 p.,яким ОСОБА_7 заповів все належне йому майно донці ОСОБА_5, інші спадкоємці за законом син ОСОБА_6 прав спадкоємця не набув в силу існування заповіту.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2012 року задоволено позов ОСОБА_5 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_7 Однак до сьогоднішнього дня відповідач ОСОБА_5 не вживала жодних заходів щодо оформлення спадщини після померлого ОСОБА_7, встановлений законом строк для прийняття спадщини пропустила.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд, визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_2, визнати рівними частки цієї квартири ОСОБА_3 та ОСОБА_7, припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_2, визнати за позивачкою право часткової власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізькій області від 13 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до Територіальної громади в особі ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності задоволений частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частку квартири №5 в будинку 8 про вул. Цегельній м. Запоріжжя.

09.08.2016 року ОСОБА_3 подала заяву про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що судом не було вирішено питання про стягнення з відповідачів судових витрат на користь позивача ОСОБА_3

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку, що необхідно ухвалити додаткове рішення з таких підстав.

За ст. 220 ЦПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позовні вимоги позивача ОСОБА_3Г були задоволені частково, проте це не вплинуло на розмір судових витрат, позаяк судом було вирішено питання про визнання за позивачкою права власності на 1/2 частку квартири, а було відмовлено лише в вимогах, які стосувалися визнання та припинення права власності померлого, що не впливає на остаточний висновок суду про задоволення позову шляхом визнання права власності на частину квартири за позивачкою.

Судові витрати були сплачені позивачкою у розмірі 2 651 гр., підтверджені відповідними квитанціями та складаються з оплати судового збору 2251 гр. та 400 гр. витрати на експертну оцінку майна.

На відповідача ОСОБА_4 міську раду не було покладено жодних обовязків судовим рішенням, та не були вирішені питання щодо її прав та обовязків, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках.

Керуючись ст. ст. 220 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалити в справі додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 1325,50 гр. з кожного судові витрати на користь ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: