Справа № 487/3905/16-ц
Провадження № 2/487/2097/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28.12.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Біцюк А. В., за участю секретаря Попович В. Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

03 серпня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 звернулися до суду із вказаним позовом, в якому просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 976,69 грн., що складається з: 1998,51 грн. заборгованість за кредитом; 17962,62 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 350,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1165,56 грн. штраф (процентна складова), також просили стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказали, що 26.11.2012 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого позичальнику було надано кредит в сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач ОСОБА_1 в порушення умов кредитного договору та діючого законодавства не виконує належним чином взяті на себе зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості, яку відповідач в добровільному порядку не сплачує, в звязку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 24 976,69 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, в подальшому до судового засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за своєї відсутності до суду не надсилав.

Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 26.11.2012 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого позичальнику було надано кредит в сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що позивач свої зобовязання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Згідно п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цих Договором.

У звязку із тим, що відповідачем зобовязання за кредитним договором виконувались неналежним чином, станом на 31.05.2016 року виникла заборгованість у розмірі 24 976,69 грн., яка складається з наступного: 1998,51 грн. заборгованість за кредитом; 17962,62 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 350,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500 грн. - штраф ( фіксована частина ), 1165,56 грн. - штраф ( процентна складова ).

Відповідно до ч. 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вищевикладене свідчить про безпідставне намагання кредитора застосувати до боржника ( відповідача) подвійну цивільно-правову відповідальність одного і того ж виду за одне і те ж саме порушення договірного зобов'язання ( прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ст. 61 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, суд вважає, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 23 311,13 грн., що складається з: 1998,51 грн. заборгованість за кредитом; 17962,62 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 350,00 грн. заборгованість за пенею та комісієює обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача штрафу задоволенню не підлягають, оскільки пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі № 6-2003-цс15, яка є обов'язковою для всіх судів України.

Таким чином позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» понесені судові витрати по справі у розмірі 1378 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 74, 208, 209, 212-215, 224-228, 292, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 311,13 грн., що складається з: 1998,51 грн. заборгованість за кредитом; 17962,62 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 350,00 грн. заборгованість за пенею та комісією.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії. Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

СУДДЯ А. В. БІЦЮК