Справа № 713/1359/16-ц
Провадження №4-с/713/13/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2016 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Кириляк А.Ю. за участі секретаря Перепелиця Т.І., заявника та його представника ОСОБА_1, державного виконавця Винничук О.М., Дручків І.І. за скаргою ОСОБА_2 на постанову про закінчення виконавчого провадження та на розрахунок заборгованості по аліментах головного державного виконавця Косівського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд із скаргою на постанову про закінчення виконавчого провадження та на розрахунок заборгованості по аліментах головного державного виконавця Косівського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_3.

В скарзі вказує, що 22.08.2016 року головним державним виконавцем Косівського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_3 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП №48617594) щодо стягнення з ОСОБА_4 на її користь аліментів на утримання дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 15.07.2006 р.н у розмірі по 300 грн. щомісячно на кожну дитину згідно виконавчого листа №2-631/2010 виданого 22.11.2010 року Вижницьким районним судом.

Зазначену постанову я отримала поштою 25.08.2016 року.

Дана постанова винесена у зв'язку з тим, що державним виконавцем з'ясовано, що згідно з відповіді Державної податкової служби України боржник працевлаштований в територіальному медичному об'єднанні «Психіатрія» у м. Києві за адресою Подільський район, вул. Фрунзе, буд. 103а та отримує зарплату. Згідно акту державного виконавця боржник в с. Шепіт Косівського району зареєстрований але не проживає. Саме тому виконавчий лист щодо стягнення з боржника аліментів слід направити за належністю по місцю працевлаштування боржника. При цьому державним виконавцем визначена і сума заборгованості по аліментах станом на 31.07.2016 року у розмірі 400 грн.

Вважає, що дана постанова є незаконною і щодо закінчення виконавчого провадження, і щодо визначення державним виконавцем заборгованості за аліментами у розмірі лише 400 грн. Оскільки стягувачу належить право вибору де буде виконуватися рішення суду. Місце проживання боржника зареєстроване у ІНФОРМАЦІЯ_2. Боржник на цій території, а саме у с. Шепіт Косівського району участок Кичера №15 має нерухоме майно, а саме 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Тож і виконання рішення суду по стягненню з боржника аліментів має виконуватися РВ Косівського ДВС.

Державним виконавцем у постанові зазначено, що сума боргу по сплаті аліментів станом на 31.07.2016 року становить 400 грн. Але це не відповідає дійсності.

Відповідно до листа Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 01.07.2015 року №Д-1710 станом на 01.06.2015 року заборгованість ОСОБА_4 перед нею по сплаті аліментів становила 6552 грн. З 01.06.2015 року заборгованість боржника по аліментах зросла і станом на дату винесення оскаржуваної постанови становила не менше ніж 6952грн. (6552+400). Адже, у той час, як справа на виконанні знаходилася у Косівському РВ ДВС, боржником сплачувалися лише поточні платежі, а заборгованість зовсім не погашалася, а навпаки по поточних платежах виникла заборгованість у розмірі 400 грн. Зазначала, що не надавала державному виконавцю жодних підтверджуючих документів щодо сплати заборгованості за аліментами у розмірі 6552 грн. Боржник також не міг надати державному виконавцю жодних підтверджуючих документів про погашення заборгованості за аліментами, оскільки ні у неї, ні у боржника таких документів немає через відсутність платежів по заборгованих сумах. Просила визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 22.08.2016 року винесену головним державним виконавцем Косівського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_3 08.02.2016 року (ВП №50095420). Визнати незаконним та скасувати розрахунок заборгованості по аліментах.

Скаржник та її представник в судовому засіданні скаргу підтримали, просили її задовольнити в повному обсязі.

Державний виконавець Косівського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу не визнала подала письмове заперечення, вказувала на те, що діяла відповідно до вимог законодавства , просила відмовити у задоволенні скарги.

Боржник ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу визнав частково, вказував на ,те що має заборгованість по сплаті аліментів, однак не може надати підтверджуючі документи на яку суму. Вказував на те, що йому краще, якщо виконавче провадження буде знаходиться у Косовському районі за місцем його реєстрації.

Представник Подільського РВ ДВС у м. Київ в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справу, однак в судове засідання не з»явився.

Суд, заслухавши, скаржника та її представника, представника ВДВС, боржника ОСОБА_4 вивчивши та дослідивши матеріали скарги, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, про задоволення скарги..

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Судом встановлено, на виконанні у відділі державної виконавчої служби у Косівському РВ ДВС перебував ви виконавчий лист 2-631/2010 від 22.11.2010 року виданий Вижницьким районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_4 ОСОБА_7С.Шепіт в користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 600 грн.,щомісячно на утримання двох дітей до досягнення ними повноліття.

Оскільки боржник був працевлаштований у ТМО «Психіатрія « у м.Київ Подільський район вул.Фрунзе виконаче провадження були направлено на виконання в Подільське РВ ДВС у м. Київ.

Згідно заяви стягувача від 03.03.2015 року адресованої начальнику Подільського РВ ДВС у м. Київ, ОСОБА_2 просить направити виконавчий лист за місцем прописки боржника.

03.09.2015 року держаним виконавцем відділу ДВС Косівського РУЮ ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_4від 02.12.2008 року видано свідоцтво на 1/2 частину спадкового майна, а саме: житлового дерев»яного будинку з господарськими будівлями та спорудами , що знаходяться в с. Шепіт участок Кечера,15 та земельної ділянки.

22.08.2016 року головним державним виконавцем Косівського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_3 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП №48617594) щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 15.07.2006 р.н у розмірі по 300 грн. щомісячно на кожну дитину згідно виконавчого листа №2-631/2010 виданого 22.11.2010 року Вижницьким районним судом на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби) .

Згідно ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Оскільки скаржник ОСОБА_2 не зверталася з заявою до ДВС про направлення виконачого листа за місцем роботи боржника , суд вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 22.08.2016 року за №ВП 48617594 винесена головним державним виконавцем Косівського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_3 винесена з порушенням вимог ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" (стара редакція) та підлягає скасуванню.

Що стосується вимог про визнання незаконним та скасування розрахунку заборгованості по аліментах суд, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3, 4 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Державний виконавець повинен обчислити розмір заборгованості зі сплати аліментів, скласти розрахунок , до компетенції державного виконавця не належить вирішення спорів між стягувачем та боржником щодо розміру заборгованості за аліментами, віднесення тієї чи іншої суми до сплати аліментів чи на інші цілі.

Згідно розрахунку заборгованості по виплаті аліментів Косівського ДВС станом на 31.07.2016 року, ОСОБА_4 має заборгованість 400 гривень.

Однак відповідно до листа Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 01.07.2015 року №Д-1710 станом на 01.06.2015 року заборгованість ОСОБА_4 перед скаржницею по сплаті аліментів становила 6552 грн.

В судовому засіданні ні державний виконавець, ні сторони виконавчого провадження не надали на вимогу суду розрахунок заборгованості станом на день розгляду справи.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оцінюючи надані скаржником ОСОБА_8 докази та приведені вище норми законодавства, суд вважає, що вимоги в частині визнання незаконним та скасування розрахунку заборгованості по аліментах підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст.19, 124 Конституції України, ст.ст.2, 5, 6, 11, 18, 25 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст.10, 14, 60, 383-389 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця, задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 22.08.2016 року за №ВП 48617594 винесену головним державним виконавцем Косівського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_3

Визнати незаконним та скасувати розрахунок заборгованості по аліментах.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: А. Ю. Кириляк