АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Усика Г.І.

- Борисової О.В.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» Пономаренка Олександра Володимировича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сергеєв Олександр Олександрович, Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису недійсним, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сергеєв ОлександрОлександрович, Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису недійсним задоволено частково.

Визнано недійсним виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим Олександром Олександровичем 01 липня 2009 року, зареєстрований в реєстрі за № 599 про звернення стягнення на нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_5.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на користь ОСОБА_5 витрати на проведення експертизи в розмірі 3418,80 грн. та судовий збір в розмірі 121,80 грн., а всього 3840,60 грн..

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» Пономаренко Олександр Володимирович подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні фактичних обставин справи, а викладені в ньому висновки обставинам справи не відповідають. Судом безпідставно не було враховано подані відповідачем докази на підтвердження того, що у Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» були наявні всі передбачені законодавством підстави вимагати дострокового повернення ОСОБА_5 кредитної заборгованості, погашення якої позичальником здійснювалося з систематичними порушеннями. Суд не звернув уваги, що позивачем не було спростовано факт отримання ним вимоги про погашення заборгованості під підпис, так як почеркознавча експертиза на предмет справжності цього підпису проведена не була, а отже, доводи щодо підробки підпису на вимозі є необґрунтованими. Для вчинення виконавчого напису нотаріусу надавалися всі необхідні документи, що підтверджували право банку на звернення стягнення на предмет іпотеки та безспірність розміру заборгованості. Суд першої інстанції викладені обставини не врахував і дійшов безпідставного висновку про порушення нотаріусом вимог законодавства і визнання виконавчого напису недійсним з цих підстав.

В судовому засіданні представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» Пономаренко Олександр Володимирович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_5 проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням вимог закону, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сергеєв ОлександрОлександрович та представник Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку, а тому, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 квітня 2005 року між Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №28.3/І-005.05.1, відповідно до умов якого банк надав позичальникові кредит на купівлю квартири та проведення ремонту на загальну суму 36000,00 доларів США, з кінцевим строком повернення до 05.04.2015 року та сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 15,7% річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №28.3/І-005.05.1, 05 квітня 2005 року між Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» та ОСОБА_5 також було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого передано в іпотеку належну ОСОБА_5 на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

В пунктах 3.1.2., 3.1.3. договору іпотеки сторони погодили, що іпотекодержатель розпочинає звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо протягом тридцяти календарних днів іпотекодавцем не буде виконана вимога про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов'язання та/або умов цього договору, яка надсилається іпотекодавцю відповідно до п. 2.4.1 цього договору. Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Договором № 1 від 01 червня 2006 року було внесено зміни до кредитного договору №28.3/І-005.05.1 від 05 квітня 2005 року, та встановлено процентну ставку за кредитом в розмірі 13,5% процентів річних. Інші умови кредитного договору лишилися незмінними і сторони підтвердили по них свої зобов'язання.

Договором № 2 від 21 травня 2007 року було внесено ряд змін до кредитного договору №28.3/І-005.05.1 від 05 квітня 2005 року. Сторони домовились, зокрема, про те, що, банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 70000,00 доларів США строком до 05.04.2010 року. При непогашенні заборгованості перед банком у строк, передбачений п. 1.1. цього договору, банк звертає стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно. Позичальник зобов'язується у разі порушення умов цього договору достроково погасити, на вимогу банку, всю суму заборгованості за кредитом у строк, вказаний банком, та сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом. У разі недотримання позичальником умов цього договору, банк має право вимагати дострокового повернення одержаної суми кредитів, сплати нарахованих за ними процентів, можливої пені, а також звернути стягнення на предмети іпотеки згідно з договором іпотеки від 05 квітня 2005 року.

У зв'язку з неспроможністю в повній мірі виконувати свої зобов'язання за кредитним договором №28.3/І-005.05.1 в частині погашення заборгованості, ОСОБА_5 26 січня 2009 року звернувся до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» з заявою щодо перенесення строків платежів у зв'язку з виникненням тимчасових фінансових ускладнень.

23 квітня 2009 року ОСОБА_5 звернувся до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» за роз'ясненням щодо того, на погашення яких складових кредитної заборгованості зараховані здійснені ним в березні та в квітні платежі в розмірі 101 долар США та 91 долар США відповідно.

Листом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» № 77.2-11-б.б/10576.1 від 15 травня 2009 року ОСОБА_5 було повідомлено, що вчинені ним платежі зараховані на погашення відсотків за користування кредитом та відмовлено в наданні відстрочення від оплати процентів за договором.

01 липня 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим Олександром Олександровичем був вчинений виконавчий напис № 599, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5, з метою задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про погашення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 70 000,00 доларів США, заборгованості по процентам у розмірі 6 281,42 долар США, пені у розмірі 464,51 долар США. Загальна сума заборгованості становить 76 745,93 долари США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 585 594,47 грн..

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 24 листопада 2009 року було відкрито виконавче провадження № 16129941, з виконання виконавчого напису № 599 від 01 липня 2009 року.

19 березня 2010 року, в рамках виконавчого провадження № 16129941, державним виконавцем складено Акт опису й арешту майна - переданої в іпотеку квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13 березня 2014 року було стягнуто з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 74 414,02 доларів США, пеню в розмірі 201 120,98 грн. та три відсотки річних в розмірі 67 846,77 грн..

Звертаючись до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сергеєв Олександр Олександрович, Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису недійсним, ОСОБА_5 посилався на те, що вчинення виконавчого напису відбулося з порушеннями вимог чинного законодавства, зокрема, йому як боржнику не було вручено письмову вимогу - претензію про усунення порушень, а зазначена банком заборгованість не є безспірною. За таких обставин, у нотаріуса не було визначених законодавством підстав для вчинення виконавчого напису, з огляду на що, останній підлягає визнанню недійсним в судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги частково та, визнаючи недійсним виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим Олександром Олександровичем 01 липня 2009 року, зареєстрований в реєстрі за № 599 про звернення стягнення на нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що боржника не було належним чином повідомлено про наявність заборгованості за кредитним договором, про її розмір та про обов'язок повного погашення боргу протягом встановленого терміну, а тому відсутні підстави стверджувати про безспірність розміру заборгованості, що свідчить про неправомірність вчинення виконавчого напису.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції в повній мірі відповідає наявним в матеріалах справи доказам та вимогам закону, а доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», в редакції, що діяла станом на дату вчинення виконавчого напису 01 липня 2009 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно пункту 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом міністерства юстиції України від № 20/5 від 03 березня 2004 року, яка була чинною на дату вчинення виконавчого напису 01 липня 2009 року, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

При вчиненні виконавчого напису від 01 липня 2009 року, на підтвердження спливу тридцятиденного терміну з моменту одержання іпотекодавцем ОСОБА_5 письмової вимоги про усунення порушень, нотаріусу було надано копію вимоги № 2009-199174-ПрК-ФЛ/10 від 15 квітня 2009 року.

Як вбачається з вимоги № 2009-199174-ПрК-ФЛ/10 від 15 квітня 2009 року, Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» було повідомлено ОСОБА_5 про те, що станом на 15 квітня 2009 року у нього наявна прострочена заборгованість по кредиту в розмірі 3550,18 доларів США. У зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору в частині щодо вчасного та в повному обсязі погашення боргу, банк повідомив, що скористався правом дострокового розірвання кредитного договору та вимагає повернення всієї суми кредитних коштів, сплати процентів і пені. Вказана вимога підлягає виконанню протягом тридцяти днів з моменту її отримання. Також попереджено, що у разі невиконання вимоги банку, стягнення заборгованості відбудеться в порядку, встановленому умовами договору іпотеки, в тому числі, шляхом звернення стягнення на заставне майно.

На даній вимозі прописом зазначено прізвище та ініціали ОСОБА_7 та поряд проставлено підпис.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» посилається на те, що вимога № 2009-199174-ПрК-ФЛ/10 від 15 квітня 2009 року була вручена ОСОБА_5 особисто під підпис в приміщенні банку, про що свідчить напис на ній, проте, у встановлений в вимозі строк виконана не була. При цьому боржником також не заявлено жодних заперечень щодо розміру боргу за кредитним договором, а тому заборгованість набула статусу безспірної.

ОСОБА_5 факт отримання вимоги № 2009-199174-ПрК-ФЛ/10 від 15 квітня 2009 року в приміщенні банку наручно категорично заперечує, належність йому вчиненого на вимозі підпису про її отримання не визнає та стверджує, що Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» не було належним чином вручено йому письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором.

За правилом ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а тому, питання щодо вручення або невручення ОСОБА_5 вимоги № 2009-199174-ПрК-ФЛ/10 від 15 квітня 2009 року підлягало доказуванню.

Згідно ст.ст. 628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 5.6 укладеного між сторонами договору іпотеки від 05 квітня 2005 року було встановлено, що будь-які повідомлення, прохання або вимоги, що пред'являються або надсилаються сторонами за цим договором повинні надсилатися рекомендованим листом з повідомленням.

Тобто, виходячи з умов договору, належним врученням вимоги № 2009-199174-ПрК-ФЛ/10 від 15 квітня 2009 року є її направлення рекомендованим листом з повідомленням на адресу ОСОБА_5, а не вручення під розписку.

Крім того, як вбачається з розписки на вимозі № 2009-199174-ПрК-ФЛ/10 від 15 квітня 2009 року, зазначено прізвище та ініціали ОСОБА_7, а не вірне прізвище та ініціали позивача ОСОБА_5, не проставлена дата вручення вимоги, що унеможливлює обчислення тридцятиденного терміну на виконання з моменту її вручення.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою підтвердження чи спростування належності ОСОБА_5 підпису на вимозі № 2009-199174-ПрК-ФЛ/10 від 15 квітня 2009 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року було призначено у справі судову - почеркознавчу експертизу, на вирішення якої було поставлено питання: написання прізвища та ініціалів «ОСОБА_7.» і підпис поряд, що вчинені на вимозі № 2009-199174-ПрК-ФЛ/10 від 15 квітня 2009 року, виконані ОСОБА_5 чи іншою особою?

Вказаною ухвалою також покладено на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» обов'язок надати для проведення експертизи оригінал вимоги № 2009-199174-ПрК-ФЛ/10 від 15 квітня 2009 року.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_5 було вчинено всі дії, спрямовані на забезпечення проведення експертизи. Надано експерту вільні, умовно - вільні та експериментальні зразки підпису в достатній кількості, у відповідності до вимог Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, а також здійснено оплату вартості експертизи.

Водночас, як вбачається з повідомлення про неможливість надання висновку судової - почеркознавчої експертизи від 28 жовтня 2015 року, причиною непроведення експертизи слугувало те, що Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» не було надано експертам оригіналу вимоги № 2009-199174-ПрК-ФЛ/10 від 15 квітня 2009 року з огляду на те, що остання в матеріалах кредитної справи відсутня з невідомих причин.

Як зазначено в пункті 1.8 Положення про порядок формування та використання банками України резервів для відшкодування можливих втрат за активними банківськими операціями, Банк за кожним кредитом боржника формує кредитну документацію (справу) боржника відповідно до вимог, визначених цим Положенням. Кредитна документація (справа) боржника має містити мінімально необхідні дані, перелік яких наведено в додатку 2 до цього Положення. Додаток № 2 до Положення визначає, що кредитна документація (справа) формується на паперових носіях і повинна містити, зокрема, інформацію про вжиті банком заходи для погашення боргу (документи, що засвідчують процедуру повернення або стягнення боргу).

Таким чином, оригінал вимоги № 2009-199174-ПрК-ФЛ/10 від 15 квітня 2009 року, як документ, що прямо стосується вжитих банком заходів для погашення кредитного боргу, повинен зберігатися в матеріалах кредитної справи боржника ОСОБА_5.

Незважаючи на це, будь-яких обґрунтованих доводів чи пояснень щодо причин відсутності вказаного документу в матеріалах кредитної справи ОСОБА_5 банком суду повідомлено не було.

Частина 1 ст. 146 ЦПК України визначає, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Враховуючи зазначене та встановлені обставини справи, оскільки призначена у справі судова - почеркознавча експертиза не була проведена саме через ненадання Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» необхідних для проведення експертизи документів без зазначення обґрунтованих причин їх неподання, так як ОСОБА_5 категорично заперечує проти належності йому підпису на вимозі № 2009-199174-ПрК-ФЛ/10, а також враховуючи, що визначний укладеним між сторонами договором порядок вручення вимоги було порушено, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що в ході судового розгляду факт належного вручення ОСОБА_5 письмової вимоги банку про усунення порушень за кредитним договором не знайшов свого підтвердження.

За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат», обов'язковою умовою для вчинення виконавчого напису також є підтвердження безспірності заборгованості за кредитним договором.

Пункт 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом міністерства юстиції України від № 20/5 від 03 березня 2004 року, яка була чинною на дату вчинення виконавчого напису 01 липня 2009 року, встановлює, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Згідно пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, в редакції, що діяла станом на дату вчинення виконавчого напису 01 липня 2009 року, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право

звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису від 01 липня 2009 року, на підтвердження безспірності розміру заборгованості за кредитним договором №28.3/І-005.05.1, нотаріусу було подано вимогу про дострокове погашення № 2009-199174-ПрК-ФЛ/10 від 15 квітня 2009 року та розрахунок від 30 червня 2009 року, з якого вбачається, що заборгованість по тілу кредиту становить 70 000,00 доларів США, заборгованість по процентам становить 6 281,42 долар США, пеня становить 464,51 долар США. Загальна сума заборгованості становить 76 745,93 долари США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 585 594,47 грн..

Проте, безпосередньо у вимозі № 2009-199174-ПрК-ФЛ/10 від 15 квітня 2009 року, яка, згідно з твердженнями представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», вручалася ОСОБА_5, не зазначається розмір кредитної заборгованості та її складові.

Не вказано у вимозі № 2009-199174-ПрК-ФЛ/10 і те, що додатком до неї є будь-який розрахунок заборгованості, з якого боржник може чітко встановити розмір нарахованого банком боргу.

За таких обставин, банком не було надано нотаріусу доказів того, що ОСОБА_5 було повідомлено про розмір заборгованості, яка за ним рахується, а тому відсутні будь-які підстави стверджувати, що заборгованість за кредитним договором №28.3/І-005.05.1 не була оспорена та набула статусу безспірної.

В правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15, зазначалося, щонотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Розглядаючи справу, суд повинен встановити, чи надав банк нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, перевірити наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень та іпотечної вимоги.

Оскільки при вчиненні оспорюваного виконавчого напису від 01 липня 2009 року про звернення стягнення на іпотечне майно - квартиру АДРЕСА_1, приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу СергеєвуОлександру Олександровичу не було надано сукупності всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором та належне направлення і отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірний виконавчий напис вчинено без дотримання вимог законодавства.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» визначає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

З сукупного аналізу положень Закону України «Про нотаріат» вбачається, що нотаріальні і прирівняні до них дії, вчинені з порушенням норм законодавства, можуть бути визнані недійсними.

Так як в ході судового розгляду було встановлено факт ненадання приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Сергеєву Олександру Олександровичу при вчиненні оспорюваного виконавчого напису від 01 липня 2009 року всіх передбачених чинним законодавством документів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису від 01 липня 2009 року недійсним як такого, що вчинений з порушенням закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» належним чином вручило ОСОБА_5 вимогу про усунення порушень № 2009-199174-ПрК-ФЛ/10 від 15 квітня 2009 року, колегія суддів вважає безпідставними, так як в ході судового розгляду з'ясовано, що вручення вимоги боржнику наручно під розписку не відповідає тому порядку повідомлення сторін, який визначений договором іпотеки від 05 квітня 2005 року, сам боржник факт вручення йому під розписку вимоги банку заперечує, що в сукупності спростовує посилання апелянта на належне повідомлення ОСОБА_5 про необхідність дострокового виконання своїх зобов'язань за договором.

Твердження апеляційної скарги про те, що у справі не була проведена почеркознавча експертиза, а тому доводи ОСОБА_5 про неналежність йому підпису на вимозі № 2009-199174-ПрК-ФЛ/10 від 15 квітня 2009 року є безпідставними, правильність висновку суду першої інстанції про неналежне повідомлення позивача про необхідність усунення порушень за кредитним договором не спростовують, з наступних підстав.

Стаття 60 ЦПК України визначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За правилом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені судом обставини в сукупності, а саме те, що такий порядок вручення досудової вимоги, як надання її боржнику під розписку не був передбачений умовами укладеного між сторонами договору іпотеки від 05 квітня 2005 року, сам боржник факт отримання вимоги заперечує, а судова почеркознавча експертиза у справі не була проведена через ненадання саме відповідачем Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» необхідних для проведення експертизи оригіналів документів, колегія суддів вважає, що факт вручення ОСОБА_5 під розписку в приміщенні банку вимоги № 2009-199174-ПрК-ФЛ/10 від 15 квітня 2009 року не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно відшкодовано витрати ОСОБА_5, пов'язані з призначенням судової почеркознавчої експертизи, оскільки позивач в ході слухання справи не заявляв вимог про відшкодування судових витрат, не ґрунтуються на вимогам процесуального права з огляду на таке.

Стаття 79 ЦПК України визначає, що витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз, відносяться до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, які, в свою чергу, є складовими судових витрат.

За правилом ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Зі змісту цієї статті вбачається, що не вимагається заявлення позивачем окремої вимоги про відшкодування понесених судових витрат, так як суд самостійно присуджує їх на користь позивача з відповідача у відповідному документально підтвердженому розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, судова почеркознавча експертиза у справі була призначена ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року.

Вказаною ухвалою було покладено на позивача ОСОБА_5 обов'язок по оплаті експертизи.

30 червня 2015 року від Київського науково - дослідного інституту судових експертиз до суду надійшло клопотання про надання додаткових документів та проведення оплати експертизи.

13 липня 2015 року, на виконання клопотання експерта, ОСОБА_5 було внесено на рахунок Київського науково - дослідного інституту судових експертиз грошові кошти в розмірі 3 418,80 грн., в якості попередньої оплати за проведення експертизи, що підтверджується квитанцією № 4 від 13 липня 2015 року.

Експертною установою здійснювався ряд дій, спрямованих на забезпечення проведення експертизи, направлялися клопотання про витребування додаткових документів, проте, експертиза не була здійснена в повному обсязі через ненадання Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» оригіналів необхідних документів.

У зв'язку з вказаним, та з урахуванням того, що позивачем ОСОБА_5 було понесено витрати, пов'язані з проведеннням судової почеркознавчої експертизи, в той час як проведення експертизи не відбулося через бездіяльність відповідача у справі Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» спір вирішено на користь позивача, зазначені витрати підлягають компенсації.

З огляду на таке, враховуючи наявність в матеріалах справи оригіналу квитанції № 4 від 13 липня 2015 року на суму 3 418,80 грн., колегія суддів вважає обґрунтованим стягнення цієї суми з відповідача Публічного акціонерного товариствам «Родовід Банк» на підставі ст. 88 ЦПК України.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки судом було належним чином з'ясовано обставини, що мають значення для справи, дотримано визначений законодавством принцип оцінки доказів та послідовно викладено висновки за результатами цієї оцінки в судовому рішенні, як того вимагають положення процесуального законодавства.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» Пономаренка Олександра Володимировича відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» Пономаренка Олександра Володимировича відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: