Справа № 369/6572/16-ц
Провадження № 2/369/3041/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Усатова Д.Д. ,

за участю секретаря Кузьменко П.О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 Н.Б. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною власністю та поділ майна , -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною власністю та поділ майна.

26.09.2016 року в судовому засіданні представником позивача ОСОБА_4 заявлено клопотання про забезпечення позову, в якому вона просила суд забезпечити його шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засідання представник позивача заявлене клопотання підтримала, просила суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про забезпечення позову слід задовольнити, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною власністю та поділ майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України за заявою особи, яка бере участь у справі, суд може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, та забороною вчиняти певні дії.

За правилами ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З огляду на позицію, висвітлену у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК ( 1618-15 ) позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Зважаючи на п. 4 цієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Тобто, з огляду на співмірність обраного позивачем способу забезпечення її позову із заявленими нею вимогами, відсутність підстав вважати, що вжиті заходи будуть порушувати права інших осіб, та те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду у разі задоволення вимог ОСОБА_1 які вона обґрунтовує наявними у матеріалах справи доказами, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову.

Враховуючи вище наведене та рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною власністю та поділ майна - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка зареєстрована на ім»я ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_1.

Ухвала може бути предявлена до виконання протягом 1 року.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційного скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали особою, яка її оскаржує.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Д.Д.Усатов