Справа № 699/605/16-ц
Номер провадження 2/699/408/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Могильної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Корсуні-Шевченківському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кошмаківської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, суд

встановив:

Позивач ОСОБА_1 предявив у суд даний позов і просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 1,9289 га на території Кошмаківської сільської ради посилаючись на те, що 19 січня 2014 року помер його батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася за законом спадщина на зазначену земельну ділянку. Незважаючи на це, оформити спадщину він не може у звязку з втратою правовстановлюючих документів на неї.

У суд позивач ОСОБА_1 не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю та підтриманням своїм вимог.

Представник відповідача, повідомленого належним чином про час і місце судового розгляду в порядку ст.74 ЦПК України у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутністю представника та проти задоволення вимог позивача не заперечують.

Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

В суді встановлено, що 19 січня 2014 року помер батько позивача ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії І-СР №219048 видане 21 січня 2014 року виконавчим комітетом Кошмаківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області), який за життя набув право власності на земельну ділянку площею 1,9289 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:012:0015, що розташована на території Кошмаківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 643008 виданий на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №2-1932 (ВЕІ 887314) від 19 грудня 2006 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 48 було втрачено.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на дану земельну ділянку.

Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця с. Кошмак Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

Згідно довідки виданої виконкомом Кошмаківської сільської ради 26 липня 2016 року за № 209 ОСОБА_2 до дня своєї смерті, 19 січня 2014 року, проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним проживала його дружина ОСОБА_3 Крім них в господарстві ніхто зареєстрований та не проживав.

Померлий заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги після померлого є: його дружина ОСОБА_3, його сини ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (позивач по справі).

З метою успадкування права власності на земельну ділянку, позивач звернувся з заявою до нотаріуса про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Корсунь - Шевченківською державною нотаріальною конторою Черкаської області 13 липня 2016 року було заведено спадкову справу за № 216/2014. Незважаючи на це, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку нотаріус не може, тому що відсутній документ, який засвідчує право власності на неї, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 643008. У звязку з цим, йому у видачі свідоцтва було відмовлено.

Зазначена обставина підтверджується постановою нотаріуса від 13 липня 2016 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та довідки Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори №821/01-16 від 13 липня 2016 року, що крім позивача ОСОБА_1, заяви на відмову від прийняття спадщини після ОСОБА_2 в нотаріальну контору подали ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Розміщено оголошення в газеті «Надросся» №47-48 від 07 червня 2016 року про втрату Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 643008, площа 1,9299 га., виданий на імя ОСОБА_2 та вважати його недійсним.

Позивач звертався до відділу Держгеокадастру у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області, однак йому було розяснено, що чинним законодавством України не передбачено видачу громадянам державних актів на право власності на земельну ділянку, у тому числі державних актів взамін втрачених, зіпсованих чи пошкоджених (дублікатів) для посвідчення права власності на землю та рекомендовано звернутися до суду.

Згідно довідки про вартість земельної частки (паю) по Кошмаківській сільській раді від 18 лютого 2016 року вих.№ 31-28-0.4-590/2-16, виданої відділом Держгеокадастру у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області відповідно до розпорядження Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації від 13 квітня 2005 року №85 вартість земельної частки (паю), станом на 01 січня 2016 року, середнім розміром земельної частки (паю) 2,05 га умовних кадастрових гектарів становить 97102,75 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи або смерті власника.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Положення ст. 126 ЗК України в редакції, яка діяла на час видачі Державного акту на право власності на земельну частку, тобто на 2001 рік, передбачали посвідчення права власності на земельну ділянку державними актами, форми яких затверджувались Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 9. Розділу VII Закону України «Про Державний земельний кадастр» до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Постанова Кабінету Міністрів України №449 від 02.04.2002 року «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 03.06. 2013 року № 483. Наказ Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» втратив чинність (згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 3 липня 2013 року №404). Отже, окремого порядку видачі дублікатів взамін втрачених або зіпсованих документів, підтверджуючих право власності, користування земельними ділянками законодавство на даний час не передбачає.

Згідно ст.126 ЗК України у редакції після 01.01.2013 року «Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) визначає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень визначені в ст.19 Закону, відповідно до якої державна реєстрація прав проводиться на підставі, в тому числі і державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом.

Ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

А тому, враховуючи викладене, суд вважає за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки він є спадкоємцем зазначеного майна та своєчасно прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.58 і ч.2 ст.59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування та обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.63 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Свідки у справі відсутні.

Згідно ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Оскільки позивач не має можливості оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, то згідно ст.1 Протоколу № 11 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» право мирно володіти своїм майном підлягає судовому захисту.

А тому, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, а відповідач не предявив зустрічний позов та протягом усього часу розгляду справи позивач не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах предявлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

При задоволенні позову суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в справі.

Керуючись ст.ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217,1218, 1225, 1233, 1269 ЦК України, суд

вирішив :

Задовольнити повністю позов.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець, зареєстрований і проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1 виданий 11 лютого 1998 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 після смерті батька ОСОБА_2, померлого 19 січня 2014 року (свідоцтво про смерть серії І-СР №219048 видане 21 січня 2014 року виконавчим комітетом Кошмаківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області) за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9289 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:012:0015, розташовану в адміністративних межах Кошмаківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, яка належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 643008 виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №2-1932 (ВЕІ 887314) від 19 грудня 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 48.

Стягнути з Кошмаківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області с. Кошмак Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, поштовий індекс 19432 (інші відомості про особу суду невідомі) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець, зареєстрований і проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1 виданий 11 лютого 1998 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 971,03 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_5sp; А.