Справа № 495/9529/16-ц
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

21 грудня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Білгород Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на майно, просить суд визнати за ним право власності на автомобіль марки TOYOTA, модель LANDCRUISER, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, зняти арешт з автомобіля марки TOYOTA, модель LANDCRUISER, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, накладений Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.10.2014 року в рамках виконавчого провадження № 44955353 відкритого відділом державної виконавчої служби Білгород Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, вказуючи, що 24 грудня 2013 року він купував у відповідача автомобіль марки TOYOTA, модель LANDCRUISER, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, про що був укладений у простій письмовій формі договір, а також акт приймання передачі.

В звязку з відсутністю вільного часу та неможливості на той час здійснити перереєстрацію транспортного засобу на своє імя, після повного розрахунку за автомобіль з відповідачем, останній передав йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключи від автомобілю.

Вони дійшли згоди, що за його проханням та в зручний для нього час відповідач здійснить усі необхідні дії щодо оформлення автомобілю на його імя.

З того часу він користувався належним йому автомобілем на власний розсуд та без будь яких обмежень.

В даний час, він вирішив розпорядитися автомобілем, проте в листопаді 2016 року він дізнався, що Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 07.10.2014 року було накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_2 та було заборонено відчужувати будь-яке майно, що належить боржнику.

Згідно вказаної Постанови також був накладений арешт і на автомобіль, який вже тривалий час належить йому та знаходиться виключно у його користуванні.

Позивач звернувся до Білгород Дністровського відділу ДВС де йому було повідомлено, що всі питання щодо виключення його автомобілю з переліку арештованого майна боржника можливо вирішити лише у судовому порядку, тому він і звернувся з вказаним позовом до суду.

Представник позивача у судовому засіданні позов позивача підтримав та просить суд його задовольнити.

Відповідач з позовними вимогами погодився, не заперечує проти задоволення позову, вказуючи при цьому що дійсно після отримання дозволу ТОВ «Український промисловий банк» від 19.12.2013 року на відчуження автомобілю марки TOYOTA, модель LANDCRUISER, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, що знаходився у заставі банку він здійснив його продаж позивачу 23 грудня 2013 року, про що між ними був укладений договір у простій письмовій формі та з того часу позивачем він і використовується.

Представник третьої особи Білгород Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області з позовними вимогами погодилася, не заперечує проти їх задоволення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, відповідача, представника третьої особи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно ОСОБА_2 був отриманий дозвіл та надана згода ТОВ «Український промисловий банк» від 19.12.2013 року на відчуження автомобілю марки TOYOTA, модель LANDCRUISER, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, що знаходився у заставі банку, відповідно до договору застави транспортного засобу від 29.04.2008 року та належить на праві власності ОСОБА_2 /л.с. 10/

23 грудня 2013 року ОСОБА_2 здійснив продаж автомобілю марки TOYOTA, модель LANDCRUISER, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску позивачу, про що між ними був укладений договір у простій письмовій формі та акт прийому передачі автомобіля та з того часу він і використовується позивачем, /л.с. 7-8/ тобто позивач є добросовісним набувачем, набув право власності на автомобіль на законних підставах, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним автомобілем.

В даний час, позивач бажає розпорядитися автомобілем, проте в листопаді 2016 року він дізнався, що Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 07.10.2014 року було накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_2 та було заборонено відчужувати будь-яке майно, що належить боржнику.

Згідно вказаної Постанови також був накладений арешт і на автомобіль марки TOYOTA, модель LANDCRUISER, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску.

Згідно до абз.2 п.5 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», інші особи, які є власниками /володільцями/ майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання право власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити, визнати за ним право власності на автомобіль марки TOYOTA, модель LANDCRUISER, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, зняти арешт з автомобіля марки TOYOTA, модель LANDCRUISER, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, накладений Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.10.2014 року в рамках виконавчого провадження № 44955353 відкритого відділом державної виконавчої служби Білгород Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Керуючись ст. ст.. 316-319, 626-628, 655, 656, 658, 662 ЦК України, ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 10, 11, 60, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Білгород Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання права власності на майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки TOYOTA, модель LANDCRUISER, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску.

Зняти арешт з автомобіля марки TOYOTA, модель LANDCRUISER, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, накладений Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.10.2014 року в рамках виконавчого провадження № 44955353 відкритого відділом державної виконавчої служби Білгород Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С У Д Д Я :