АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Ратнікової В.М.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року у справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» до ОСОБА_2, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Комунальне підприємство «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району у м. Києві про виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району у м. Києві, про визнання права користування житловим приміщенням,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/7327/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Васалатій К.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року задоволено позов КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» до ОСОБА_2, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, КП «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району у м. Києві про виселення.

Виселено ОСОБА_2, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 з кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, КП «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району у м. Києві, про визнання права користування житловим приміщенням.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» суму сплаченого судового збору у розмірі 229,40 грн.

Не погодившись із таким рішенням суду ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені первісного позову та задовольнити зустрічний позов у повному обсязі. Зазначає, що ОСОБА_2 вселився до спірного житлового приміщення на підставі ордеру зі згоди попереднього наймодавця. При цьому, відсутність місця реєстрації за адресою знаходження житлового приміщення не може бути підставою для висновку про неправомірність вселення чи проживання ОСОБА_2 та його доньки у зазначеному приміщенні. Також зазначає, що відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 20 жовтня 2004 року №1915 було змінено статус гуртожитку на житловий будинок для малосімейних, проте зміна статуту будинку не припиняє право ОСОБА_2 на користування житловим приміщенням та не є підставою для виселення останнього і його дочки. Звертає увагу на те, що ОСОБА_2 та його неповнолітня дитина не мають іншого житла.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з наведених в ній підстав.

В судове засідання представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, КП «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району у м. Києві не з'явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, будинок АДРЕСА_1 перебуває в комунальній власності територіальної громади м. Києва.

Вказаний будинок передано на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» (на той час - КП «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району у м. Києві) та перебуває на обслуговуванні у Житлово-експлуатаційній конторі № 514.

25 вересня 2002 року ЖУ «Західне» ДП «Екос» видало ОСОБА_2 ордер № 695 для поселення в гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1, на три ліжко-місця, на підставі договору, укладеного між ЖУ «Західне» ДП «Екос» та Мінським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 05 лютого 2001 року на тимчасове поселення працівників Мінського РУ ГУ МВС України в м. Києві (т.1, а.с.42).

На підставі розпорядження КМДА № 1915 від 20 жовтня 2004 року та змін до нього за № 2240 від 10 грудня 2004 року статус гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 з 01 грудня 2004 року змінено на житловий будинок для малосімейних.

Згідно розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12 вересня 2012 року № 1605 «Про безоплатне прийняття відомчого житлового фонду, службового житла, зовнішніх інженерних мереж ПАТ «ХК «Київміськбуд» до комунальної власності територіальної громади м. Києва» будинок АДРЕСА_1 передано у комунальну власність територіальної громади м. Києва. При цьому, за додатком № 4 розпорядження Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації № 524 від 09 жовтня 2012 року «Про прийняття на баланс комунальних підприємств житлово-комунального господарства Оболонського району м. Києва будинків ПАТ «ХК «Київміськбуд» вищевказаний будинок передано на баланс КП «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району у м. Києві (на даний час КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва»).

В грудні 2013 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 про виселення.

В обґрунтування заявленогопозову посилалось на те, що в кімнаті АДРЕСА_1 безпідставно проживають ОСОБА_2, та його малолітня донька ОСОБА_3, вони не мають належним чином оформленого ордера на вселення у вказану кімнату та не були зареєстровані у ній.

В травні 2014 року ОСОБА_2, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3, звернувся до суду з зустрічним позовом до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, КП «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району у м. Києві, про визнання права користування житловим приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він із сім'єю вселявся у гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ордера № 695 виданого ЖУ «Західне» ДП «ЕКОС» АТ ХК «Київміськбуд». Після зміни статусу гуртожитку на житловий будинок з подальшими змінами до поверхових планів будинку АДРЕСА_1 якій він проживав і проживає понад 12 років разом із своєю сім'єю та сплачує комунальні платежі вважається кімнатою №12 в кв. №9.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» та відмовив в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до положень глави 4 ЖК Української РСР єдиною підставою для вселення в гуртожиток є спеціальний ордер, який видається адміністрацією підприємства, установи, організації на підставі рішення про надання жилої площі у гуртожитку.

Так, ч.2 ст. 128 ЖК Української РСР передбачено, що жила площа в гуртожитках надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та відповідного профспілкового комітету.

У відповідності до ст. 129 ЖК Української РСР, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на дану жилу площу.

Відповідно до ч.3 ст. 58 ЖК Української РСР форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української РСР. Згідно додатку до Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР № 208 від 03.06.1986 р. в спеціальному ордері, який видається адміністрацією підприємства, установи, організації на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку, зазначаються: дата видачі ордеру; найменування населеного пункту, а також підприємства, установи, організації, яким належить гуртожиток; номер і серія ордеру; прізвище, ім'я, по батькові особи, яка отримує жилу площу у гуртожитку, місце її роботи або навчання; адреса місцезнаходження гуртожитку; номер корпусу і кімнати; на підставі якого рішення видано ордер; склад сім'ї особи, яка отримує житлову площу у гуртожитку. Ордер підписується керівником підприємства, установи, організації та скріплюється відбитком печатки підприємства, установи, організації. В установленому порядку право на підписання ордерів може бути надане іншій посадовій особі (наприклад, керівнику структурного підрозділу, у складі якого діє гуртожиток).

Аналогічне положення міститься в п.10 Розділу II Примірного Положення про гуртожитки, в якому зазначено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер (додаток), який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Ордер може бути виданий лише на вільну жилу площу.

З системного аналізу вказаних норм, вбачається, що вселення у гуртожиток і користування житловим приміщенням у гуртожитку відбувається на законних підставах у разі вселення на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету, а отримання спеціального ордеру є формалізованим підтвердженням наявності такого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 зі своєю сім'єю вселявся у гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1, належний на той час ЖУ «Західне» ДП «Екос» не як працівник підприємства, а за домовленістю керівництва Оболонського (на той час Мінського) РУ ГУ МВС України в м. Києві щодо поселення працівників МВС.

Вселення ОСОБА_2 у гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1відбувалося на підставі ордера №695 від 25вересня 2002 року виданого ЖУ «Західне» ДП «Екос» у кімнату №12, кв.№9 саме на три ліжко-місця.

З аналізу чинного законодавства вбачається, що ліжко-місце надається громадянам у тимчасове користування. Тимчасовим, сезонним робітникам, студентам та учням воно дається на термін, заздалегідь обумовлений у законі: на час виконання тимчасової або сезонної роботи або на час навчання в навчальному закладі. Що стосується постійних робітників та службовців, то хоча договір найму житлової площі укладається з ними на невизначений термін, вони також є по суті тимчасовими користувачами, тому що, по-перше, отримання житлової площі в ньому не задовольняє повністю їх потреби у житлі, по-друге, рано чи пізно трудові відносини припиняться.

У відповідності до ч. 1 ст. 58 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. В ч.2 ст. 61 цього Кодексу зазначено, що договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЖК Української РСР, єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер на жиле приміщення виданий на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

З огляду на зазначене, визнання права користування та видача ордерів на житлові приміщення у будинку АДРЕСА_1 після зміни його статусу із гуртожитку на житловий будинок належало Оболонській районній в м. Києві державній адміністрації і безпосередньо пов'язане із терміном проживання мешканців, наявністю реєстрації місця проживання за вказаною адресою та знаходження на черзі квартирного обліку.

Наданий ОСОБА_2 ордер, ні по формі, ні по змісту не відповідає спеціальному ордеру, форма якого встановлена Примірним положенням про гуртожитки у додатку до Положення.

З урахуванням форми, наявного у справі ордеру, підстав його видачі та сукупності інших обставин справи, дають підстави не прийняти зазначений ордер у якості належного та допустимого доказу наявності у ОСОБА_2 права користування спірним житловим приміщенням.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, гуртожиток або ж будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 та його доньки ОСОБА_3 ніколи не був, при цьому із 08 травня 2011 року відповідач немає жодної реєстрації у населених пунктах України.

Посилання ОСОБА_2 у зустрічному позові, на рішення Апеляційного суду м. Києва від 03 жовтня 2012 року, яким було відмовлено в позові ДП «ЕКОС» АТХК «Київміськбуд» до нього та його доньки про визнання ордеру недійсним та виселення з жилого приміщення є безпідставним, оскільки вказаним рішенням не встановлено фактів правомірності проживання відповідачів у АДРЕСА_1, а зазначає про неможливість визнання недійсним в розумінні ст. 59 ЖК Української РСР ордера на жиле приміщення, в той час коли ордер видавався на заняття ліжко-місць.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_2 не надано суду належних та допустимих доказів наявності у нього права користування спірним житловим приміщенням, а тому вимоги за його зустрічним позовом про визнання права користування кімнатою АДРЕСА_1 є безпідставним та таким, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» та відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Всі викладені у апеляційній скарзі обставини проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

В.М. Ратнікова