Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Шеремет А.М., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання: Мельник С.Ю.

за участі: позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО-Медсервіс" на рішення Рівненського міського суду від 11 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО-Медсервіс" про стягнення страхової виплати і відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої унаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Під час судового розгляду до участі в справі залучено як співвідповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО-Медсервіс" (далі ПрАТ "СК АСКО-Медсервіс" або Страховик).

Рішенням Рівненського міського суду від 11 липня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково:

Стягнуто з ПрАТ "СК АСКО-Медсервіс" на користь позивача 23 101, 96 гривень страхової виплати.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача 100 гривень моральної шкоди.

Стягнуто з обох відповідачів на користь ОСОБА_1 487, 20 гривень судового збору в рівних частинах.

В задоволенні решти позову відмовлено.

У поданій на рішення апеляційній скарзі Страховик покликався на його незаконність і необґрунтованість в звязку порушенням норм матеріального і процесуального права, що унеможливило з'ясування обставин, що мають значення для справи.

На її обґрунтування зазначалось про нехтування судом даними Звіту №152П про оцінку автомобіля від 08.07.2015 року, виписки по картці рахунку №438940 від 11.08.2015 року та поліса №АЕ/3605115, які вважає доказами повного виконання зобов'язань з виплати страхового відшкодування позивачу та розрахунку розміру страхового відшкодування.

Вважає, що Страховиком правильно виплачено суму страхового відшкодування, оскільки ст. 29 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає відшкодування витрат, повязаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Те ж саме встановлено і в ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність". Натомість в матеріалах справи відсутній висновок автотоварознавчого дослідження з визначенням розміру матеріального збитку, завданого власнику застрахованого автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди на суму 57 346, 38 гривень.

Позивачем же всупереч вимогам закону не було надано іншого звіту про оцінку майна, яким би було спростовано чи постановлено під сумнів висновки Звіту №152П про оцінку автомобіля від 08.07.2015 року.

Судом залишено без уваги правову позицію Верховного Суду України, що висловлена у постанові від 2 грудня 2015 року у справі №6-691цс15, оскільки обовязки, повязані з оцінкою шкоди, прямо стосуються Страховика. Тому у суду не було правових підстав перекладати на нього обовязки безпосереднього заподіювача шкоди щодо відшкодування різниці між сумою страхового відшкодування вже сплаченого та фактичними витратами на відновлення транспортного засобу.

З цих міркувань просила рішення суду першої інстанції в частині стягнення страхового відшкодування із ПрАТ "СК АСКО-Медсервіс" скасувати та ухвалити нове про відмову ОСОБА_1 в цій частині позовних вимог.

В іншій частині та іншими особами рішення суду не оскаржувалося.

Заслухавши доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи позивача, колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Частково задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з його доведеності і обґрунтованості, оскільки з урахуванням фактичних витрат потерпілого на відновлення попереднього становища, ліміту відповідальності за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності та раніше вже виплаченого страхового відшкодування залишилася невиплаченою сума у 23 101, 96 гривень. Цей розмір страхового відшкодування стягнуто зі Страховика на користь ОСОБА_1

Проте з такими висновками погодитися не можна.

З матеріалів справи вбачається, і ці обставини сторонами не заперечуються, що 6 травня 2015 року о 14 год. 20 хв. в м. Рівне на перехресті вулиць Соборна ОСОБА_3, керуючи автомобілем "Citroen Berlingo", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_2 порушив правила проїзду перехресть, а саме на перехресті нерівнозначних доріг, виїжджаючи з другорядної дороги, не дав дорогу і здійснив зіткнення з автомобілем "Geely MR 7151 А", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1В, що наближався головною дорогою до даного перехрестя.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України, за що 15 червня 2015 року постановою Рівненського міського суду був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді 340 гривень штрафу (а.с. 11-11, зв.).

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Та обставина, що дана дорожньо-транспортна пригода є страховим випадком, сторонами також не оспорються.

Спірні правовідносини виникли із відмови Страховика у виплаті страхового відшкодування в тому розмірі, на якому наполягав позивач.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована 30 квітня 2015 року ПрАТ "СК АСКО_Медсервіс" строком на 1 рік, про що свідчить поліс №АЕ/3605116 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України). За цим договором страхування страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, складала 100 00 гривень, а за шкоду, заподіяну майну, - 50 000 гривень. Розмір франшизи становив 1 000 гривень (а.с. 53).

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Не ґрунтується на матеріалах справи і вимогах закону висновок суду про те, оскільки фактично понесені позивачем витрати на відновлювальний ремонт автомобіля складають 57 346, 38 гривень, тому з урахуванням розміру ліміту відповідальності Страховик повинен відшкодувати на користь ОСОБА_1 різницю між 50 000 гривень та уже виплаченими 26 898, 04 гривні, що становить 23 101, 96 гривень.

Так, висновком оцінювача у Звіті №152П про оцінку автомобіля "Geely MR 7151 А", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, від 8 липня 2015 року, стверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля "Geely MR 7151 А", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу складає 48 048, 58 гривень; вартість відновлювального ремонту автомобіля "Geely MR 7151 А", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає з податком на додану вартість 33 377, 50 гривень (а.с. 20-24, зв.).

11 серпня 2015 року ПрАТ "СК АСКО-Медсервіс" виплачено на користь ОСОБА_1 26 898, 04 гривні у рахунок страхового відшкодування. Ця обставина сторонами визнається і стверджується довідкою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" від 11.08.2015 року №150811/212 (а.с. 12).

Абзац третій ч. 1 ст. 988 ЦК України вказує, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Норми ст. 29 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачають в звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодування витрат, повязаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, розміром страхового відшкодування слід вважати визначену оцінювачем у Звіті №152П від 8 липня 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля "Geely MR 7151 А", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні, у 33 377, 50 гривень. Тобто в даному випадку розмір страхового відшкодування не може перевищувати зазначену суму.

Відповідно до абз. другого п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За таких обставин при попередній виплаті страхового відшкодування Страховиком було враховано наявність франшизи і зменшено розмір відшкодування на 1 000 гривень.

Тому страховому відшкодуванню підлягають 5 479, 46 гривень, що обчислюється шляхом додавання 1 000 гривень франшизи до вже сплачених 26 898, 04 гривні, що склало 27 898, 04 гривні, та віднімання цієї суми від 33 377, 50 гривень вартості відновлювального ремонту (суми страхового відшкодування).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Тому доводи апеляційної скарги про відмову в повному обсязі в задоволенні позову суперечать вимогам закону і порушуватимуть субєктивне право ОСОБА_1 на виплату страхового відшкодування.

Як убачається, суд першої інстанції при вирішенні спірних правовідносин уваги на наведені обставини не звернув, що призвело до ухвалення рішення, яке не може залишатися чинним в частині стягнення страхового відшкодування.

Перегляд рішення суду в іншій частині унеможливлюється положеннями ч. 1 ст. 303 ЦПК України.

Так, згідно із ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час перевірки справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Спонуканнями для скасування оскаржуваного рішення і ухвалення нового відповідно до п.п.3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до незастосування норм матеріального права, які підлягали застосуванню.

На підставі ст. 3, ст. 979, абз. третього ч. 1 ст. 988, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, п. 22.1 ст. 22, ст. 29, абз. другого п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО-Медсервіс" задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду від 11 липня 2016 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО-Медсервіс" 23 101, 96 гривень страхового відшкодування скасувати.

Позов в цій частині задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО-Медсервіс" на користь ОСОБА_1 5 479 (пять тисяч чотириста сімдесят дев'ять) гривень 46 копійок страхового відшкодування.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: