Справа № 339/116/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1473/2016
Головуючий у 1 інстанції Головенко О. С. О. С.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Василишин Л.В.

суддів: Беркій О.Ю., Соколовського В.М.

секретаря Бойчука Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за заявою ОСОБА_2 про забезпечення її позову до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Болехівського міського суду від 19 травня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Болехівського міського суду від 19 травня 2016 року заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на майно ОСОБА_3, а саме: 1/2 частину нежитлового приміщення ресторану-бару "Маркус-Хаус", розташованого в м.Болехів по вул. Воїнів УПА, 6-а; 1/2 частину земельної ділянки, площею 0.0959 га для обслуговування та реконструкції вищезазначеної нежитлової будівлі по вул. Воїнів УПА 6-а в м.Болехів, кадастровий номер № 010340069.

На дану ухвалу ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального закону. Апелянт вказав, що предметом спору є поділ спільного майна подружжя, а саме нежитлового приміщення, земельної ділянки, автомобіля та коштів.

Апелянт вважає, що всупереч вимогам процесуального закону заявник не подала суду жодних доказів того, що існує реальна загроза утруднення виконання можливого судового рішення, посилання позивача ОСОБА_2 на факт відчуження відповідачем спірного автомобіля і зняття ним коштів з рахунку в банку є лише припущенням.

Крім того, ОСОБА_3 звертає увагу на те, що спірне нерухоме майно використовується відповідачем у підприємницькій діяльності. Накладення судом арешту утруднює ведення бізнесу, погіршує ділову репутацію, що може завдати шкоди господарській діяльності. З наведених підстав, ОСОБА_3 просив суд скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити в задоволенні заяви.

В судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта вимоги скарги підтримала, просила її задоволити з підстав, вказаних в скарзі.

Представник позивача просила ухвалу суду залишити без змін, оскільки вона винесена обґрунтовано.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до положень ч.1,3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується зокрема шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, про що зазначено в абзаці 1 п. 4 Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову".

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Матеріалами справи встановлено, що у квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, зазначивши, що за час спільного проживання сторони придбали нежитлове приміщення ресторану-бару "Маркус-Хаус", розташованого в м.Болехів по вул. Воїнів УПА, 6-а; 1/2 частину земельної ділянки, площею 0.0959 га для обслуговування та реконструкції вищезазначеної нежитлової будівлі по вул. Воїнів УПА 6-а в м.Болехів, кадастровий номер №010340069; автомобіль BMW 2007 року випуску. Вказане майно є предметом поділу. Крім того, ОСОБА_2 просила суд поділити між сторонами спору грошовий вклад (депозит), відкритий 12.01.2016 року на імя відповідача у ПАТ «Ідея Банк» на суму 63 000 грн.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нежитлове приміщення та земельну ділянку, позивач ОСОБА_2 вказала на те, що в ході розгляду справи відповідачем було відчужено спірний автомобіль BMW 2007 року випуску, а також достроково знято депозитний вклад.

Як вбачається з довідки Територіального сервісного центру 2642 Регіонального центру МВС в Івано-Франківській області від 26.05.2016 року, згідно баз даних єдиного державного реєстру МВС України, автомобіль марки BMW 530 D, 20.02.2014 року був зареєстрований за громадянином ОСОБА_3

Даний автомобіль громадянином ОСОБА_3 05.05.2016 року знятий з обліку для реалізації. 06.05.2016 року проведено реєстрацію за договором купівлі-продажу вищевказаного автомобіля на громадянина ОСОБА_4 (а.с.57).

За даними листа ПАТ «Ідея Банк» від 27.05.2016 року, грошовий вклад, відкритий у банку 12.01.2016 року на імя ОСОБА_3 на суму 63 000 грн. у ПАТ «Ідея Банк» відсутній (а.с.63).

З огляду на наведені обставини колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду щодо існування підстав для задоволення заяви. Зокрема, виходячи зі змісту предмету позову, наявності спору між сторонами, а також того, що відповідач після відкриття провадження вчиняв певні дії, що можуть свідчити про намір розпорядитися майном, яке може бути визнано спільним майном подружжя, вбачається загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що вжиті заходи забезпечення позову можуть перешкоджати господарській діяльності відповідача, оскільки накладення арешту на майно в правовому сенсі є накладанням заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Процесуальний порядок арешту майна полягає у виявленні майна, його описі, опечатуванні та передачі його на зберігання.

Тому вжитий судом захід слід змінити з метою уникнення перешкоджання в діяльності господарюючого субєкта шляхом накладення заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо відчуження спірного майна.

Таким чином, ухвалу суду першої інстанції в частині визначення способу забезпечення слід змінити та заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження майна, а саме: 1/2 частини нежитлового приміщення ресторану-бару "Маркус-Хаус", розташованого в м.Болехів по вул. Воїнів УПА, 6-а; 1/2 частини земельної ділянки, площею 0.0959 га. для обслуговування та реконструкції вищезазначеної нежитлової будівлі по вул. Воїнів УПА 6-а в м.Болехів, кадастровий номер № 010340069.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Ухвалу Болехівського міського суду від 19 травня 2016 року в частині визначення способу забезпечення позову змінити.

Заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження майна, а саме: 1/2 частини нежитлового приміщення ресторану-бару "Маркус-Хаус", розташованого в м.Болехів по вул. Воїнів УПА, 6-а; 1/2 частини земельної ділянки, площею 0.0959 га. для обслуговування та реконструкції вищезазначеної нежитлової будівлі по вул. Воїнів УПА 6-а в м.Болехів, кадастровий номер № 010340069.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Василишин Л.В.

Судді: Беркій О.Ю.

ОСОБА_5