АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Юзькова О.Л.
№22-ц/796/6281/2016 Доповідач Кравець В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів Качана В.Я., Шиманського В.Й.,

за участю секретаря Дуки В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України», Emirates Airline в особі Представництва «Емірейтс Ерлайн» в Україні, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вімед» про захист прав споживачів, сплату компенсацій та відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 звернулися до суду з указаним позовом, у якому просили солідарно стягнути з ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ», авіакомпанії «Emirates Airline» в особі представництва «Емірейтс Ерлайн» в Україні на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_15, ОСОБА_4 кожному по 14 512 грн. компенсації за відмову у перевезенні; 2 885 грн. вартості невикористаної частини квитка; 7 124 грн. вартості придбаних власним коштом квитків; 1 580 грн шкоди, заподіяної внаслідок затримки у перевезенні; 885 грн. вартості за проживання у готелі; 1 144 грн. на відшкодування витрат на засоби першої необхідності; на користь ОСОБА_6, ОСОБА_5 - кожному по 14 512 грн. компенсації за відмову у перевезенні; 2 885 грн. вартості невикористаної частини квитка; 8 498 грн. вартості придбаних власним коштом квитків; 1 580 грн. шкоди, заподіяної внаслідок затримки у перевезенні; 885 грн. вартості за проживання у готелі; 1 144 грн. відшкодування витрат на засоби першої необхідності; на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - кожному по 14 512 грн. компенсації за відмову у перевезенні; 2 885 грн. вартості невикористаної частини квитка; 8 055 грн. вартості придбаних власним коштом квитків; 1 580 грн. шкоди, заподіяної внаслідок затримки у перевезенні; 1 144 грн. на відшкодування витрат на засоби першої необхідності; на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кожному по 14 512 грн. компенсації за відмову у перевезенні; 2 885 грн. вартості невикористаної частини квитка; 3 830 грн. вартості придбаних власним коштом квитків; 1 580 грн. шкоди, заподіяної внаслідок затримки у перевезенні; 1 144 грн. на відшкодування витрат на засоби першої необхідності.

В мотивування вимог посилалися на те, що внаслідок затримки Приватним акціонерним товариством «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» у відправці рейсу «Київ - Дубай» та у зв'язку із цим подальша нестиковка з рейсом «Пекін - Дубай» та анулювання авіакомпанією «Emirates Airline» бронювання на наступні сегменти маршруту та на зворотний рейс, вони зазнали значних матеріальних затрат.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ», авіакомпанії «Emirates Airline» в особі представництва «Емірейтс Ерлайн» в Україні на користь ОСОБА_1, ОСОБА_15, ОСОБА_4 на кожного по 2 885 грн. вартості невикористаної частини квитка, 7 124 грн. вартості придбаних власним коштом квитків та 885 грн. вартості за проживання у готелі; на користь ОСОБА_2 2 885 грн. вартості невикористаної частини квитка та 7 124 грн. вартості придбаних власним коштом квитків; на користь ОСОБА_16 та ОСОБА_5 кожному по 2 885 грн. вартості невикористаної частини квитка та 8 498 грн. вартості придбаних власним коштом квитків; на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на кожного по 2 882 грн. вартості невикористаної частини квитка та 8 055 грн. вартості придбаних власним коштом квитків; на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кожному по 2 885 грн. вартості невикористаної частини квитка та 8 752 грн. вартості придбаних власним коштом квитків; на користь ОСОБА_11 2 885 грн. вартості невикористаної частини квитка та 3 830 грн. вартості придбаних власним коштом квитків.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року в частині задоволення позову до ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову до ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ».

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року касаційні скарги Державної комерційної корпорації «Емірейтс» та ОСОБА_17, яка діє в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_16 та ОСОБА_5 - задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Так у своїй апеляційній скарзі позивачі просять змінити рішення в частині відмови у задоволенні вимоги щодо стягнення компенсації за відмову у перевезенні пасажирів проти їхньої волі та стягнути солідарно з ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» та авіакомпанії Emirates Airline, Об'єднані арабські Емірати в особі Представництва «Емірате Ерлайн» в Україні компенсації за відмову у перевезенні, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення в цій частині з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Вказують, що судом першої інстанції не було повною мірою з'ясовано ті обставини, що жодним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини у сфері повітряних перевезень, ані правилами повітряних перевезень авіакомпаній, що здійснювали перевезення не передбачено, що зворотній квиток анулюється автоматично та обов'язково у разі, коли пасажири запізнились на стикувальний рейс з вини перевізника через затримку попереднього рейсу.

Крім того, в матеріалах справи містяться роздруківки системи бронювання (а.с. 237- 241), в яких станом на 07.09.2013 року пасажири мали підтверджене бронювання на рейс Емірейтс Ерлайнз ЕК 307 Пекін-Дубаї, в той час, коли відповідачі стверджували, що коли пасажири не з'явилися на рейс Емірейтс Ерлайнз Дубаї-Пекін (ЕК 306) за графіком відлітав 04 вересня 2013 року о 04.10 год. бронювання на зворотні квитки вже було втрачено.

Вважають, що жодних доказів, які б підтверджували той факт, що бронювання в системі бронювання станом на 04.09.2013 року, тобто в момент, коли пасажири вилетіли іншим рейсом з вини перевізника, було змінено чи втрачено, в матеріалах справи не міститься. Крім того, в матеріалах справи взагалі відсутні докази, що в системі бронювання було знято бронювання на рейс за пасажирами. Суд першої інстанції не надав належної оцінки таким доказам. Отже, відмова пасажирам у перевезенні була поза їх волею у розумінні ст. 103 Повітряного кодексу України та Правил повітряного перевезення (Глава 2).

Згідно з положеннями ч.3 ст. 1 Монреальської конвенції перевезення, яке повинно бути здійснене декількома послідовними перевізниками, для цілей цієї Конвенції вважається єдиним перевезенням, якщо воно розглядалося сторонами як одна операція незалежно від того, чи були оформлені документи у вигляді одного договору чи декількох договорів, і воно не втрачає свого міжнародного характеру виключно в силу того, що один чи декілька договорів повинні бути виконані повністю на території однієї й тієї самої держави. Зазначена норма вказує на те, що для пасажирів, перевезення яких забезпечує декілька послідовних перевізників, таке перевезення розглядається як одне перевезення, тобто їх квитки є дійсними (чи недійсними) на все перевезення і положення Правил повітряних перевезень та інших нормативно-правових актів застосовується як на одне перевезення, а не на кожний сегмент окремо.

Отже, квитки позивачів були чинними, маршрут вони змінювати не збиралися, а про обставини, які спричинили запізнення перевізнику було відомо до моменту фактичного анулювання бронювання. Таким чином, квитки апелянтів були продані неправомірно, що спричинило факт відмови у перевезенні проти волі пасажирів.

Розмір компенсації встановлений ч.5 ст.104 Повітряного кодексу України, якщо пасажирам відмовлено у перевезенні проти їхньої волі, перевізник має виплатити їм компенсацію у розмірі 600 євро - для рейсів дальністю понад 3500 кілометрів. Дальність рейсу Пекін-Дубаї-Київ становить понад 3500 км.

Також не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача ПрАТ «МАУ» - подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись не неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення в частині покладення на ПрАТ «МАУ» солідарного обов'язку нести солідарну відповідальність з авіакомпанією «Emirates Airline» про відшкодування збитків позивачам відмовити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в даному випадку під час здійснення перевезення відповідачі по справі керуються Умовами договору міжнародного повітряного перевезення, що зазначені в квитку (договорі перевезення) авіакомпанії «Emirates Airline» та чинним національним законодавством України і міжнародними нормативно-правовими актами. При цьому також мають застосовуватися до ПрАТ «МАУ» норми міжнародного права, що не суперечать вимогам Міжнародних Договорів України, яким суд не дав належної оцінки.

Суд не звернув уваги на те, що позивачі придбали електронні квитки авіакомпанії «Emirates Airline», які є Договорами на міжнародне повітряне перевезення саме за Правилами та Умовами, що зазначені в квитках та керівних документах авіакомпанії «Emirates Airline».

Третя особа використала для оформлення трансферного міжнародного повітряного перевезення позивачів саме бланки авіаквитків (Договорів) не вітчизняного перевізника, а авіакомпанії «Emirates Airline». Для чого застосувала спеціальну стандартну угоду Міжнародної асоціації повітряного транспорту (ІАТА) - «Інтерлайн» (Про взаємне визнання перевізної документації), якy між собою підписали авіакомпанія МАУ та авіакомпанія «Emirates».

Також, авіакомпанія «Emirates Airline» підписала угоду «Інтерлайн» з авіакомпанією «FlyDubai».

При цьому, третя особа, оформляючи квитки пасажирам-позивачам для повітряного перевезення за участю різних перевізників, не звернула уваги на те, що між авіакомпанією МАУ (Україна) та авіакомпанією «FlyDubai» (Об'єднані Арабські Емірати) в реєстрі ІАТА відсутня відповідна угода «Інтерлайн».

Тобто, авіакомпанія MAУ та авіакомпанія «FlyDubai» не мають спільної угоди про взаємне визнання перевізної документації «Інтерлайн», що створює перешкоди та обмеження у використанні перевізних документів, переоформленні квитків, здійснення бронювання та інформативного супроводу за усім трансферним міжнародним повітряним перевезенням.

Зазначене підтверджується електронними авіаквитками пасажирів-позивачів, в яких зазначені перевізники: - авіакомпанія «Emirates Airline» (буквений код «ЕК», цифровий код «176»); авіакомпанія «FlyDubai» (буквений код «EZ», цифровий код «141») і авіакомпанія МАУ (буквений код «PS», цифровий код «566»).

Це додатково підтверджує про повну відповідальність туристичного агентства ТОВ «Вімед» за некоректну виписку авіаквитків та неналежну організацію і супровід всього міжнародного повітряного перевезення пасажирів-позивачів.

Також суд не звернув уваги на те, що «Emirates Airline» несе повну відповідальність за неправомірну відмову у перевезенні позивачам-пасажирам та за скасування бронювання місць у їх квитках на зворотній маршрут перевезення, за яким повну відповідальність нece основний договірний і він же фактичний перевізник згідно з умовами договорів перевезення авіакомпанії «Emirates Airline».

Отже, суд не дав належної оцінки тому, що позивачі уклали Договори на трансферне міжнародне повітряне перевезення з авіакомпанією «Emirates Airline», яка в даному випадку, є як основним учасником перевезення позивачів так й основним відповідальним виконавцем свого Договору повітряного перевезення за зазначеними у ньому всіма маршрутами.

Суд не звернув уваги на те, що відмова у міжнародному повітряному перевезенні позивачам сталася на зворотному шляху їх подорожі в аеропорту відправки міста Пекін (Китай) саме в результаті недбалих та неправомірних дій авіакомпанії «Emirates Airline».

В судовому засіданні представники позивачів свою апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представники відповідачів проти апеляційної скарги позивачів заперечували.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку із затримкою ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» авіарейсу «Київ - Дубай» та у зв'язку із цим подальша нестиковка з авіарейсом «Пекін -Дубай» та анулювання авіакомпанією «Emirates Airline» бронювання на наступні сегменти маршруту та на зворотний рейс, позивачі зазнали матеріальних затрат та моральної шкоди.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення компенсації за відмову у перевезенні у Пекін, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки бронювання квитків позивачів на зворотний напрямок було анульовано, то до спірних правовідносин приписи ст. 104 Повітряного кодексу України не застосовуються.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення компенсації на засоби першої необхідності внаслідок відмови у перевезенні, суд виходив із того, що позивачі понесли матеріальні збитки у зв'язку із анулюванням авіакомпанією «Emirates Airline» зворотних квитків, тому саме остання має компенсувати їм понесені затрати.

Відповідно до ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, в повній мірі зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Зазначені порушення норм матеріального та процесуального права є підставою відповідно до ст. 309 ЦПК України до скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті заявлених позовних вимог.

Судом встановлено, що 10 червня 2013 року позивачами через туроператора ТОВ «Вімед» було придбано 10 електронних авіаквитків на авіарейс 03-04 вересня 2013 року «Київ - Дубай - Пекін», який виконувався ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» - сегмент Київ - Дубай та авіакомпанією «Emirates Airline» (Fly Dubai) - сегмент Дубай - Пекін та на зворотній авіарейс 17-18 вересня 2013 року «Пекін - Дубай - Київ», які виконувала авіакомпанія «Emirates Airline».

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 придбали квитки за ціною 6 320 грн. кожен, а ОСОБА_7 19 липня 2013 року придбала квиток вартістю 6 340 грн.

Літак, який виконував рейс «Київ - Дубай», відлітав з аеропорту «Бориспіль» 03 вересня 2013 року о 17 год. 55 хв. Стикувальний рейс «Дубай - Пекін» авіакомпанія «Emirates Airline» - 04 вересня 2013 року о 04 год. 10 хв. Виліт літака з Києва до Дубай, який здійснювала Авіакомпанія «МАУ», відбувся із затримкою, оскільки під час проведення передпольотної перевірки екіпаж виявив технічну несправність та на борту літака знаходився пасажир з явними ознаками алкогольного сп'яніння, який своєю поведінкою заважав іншим пасажирам. У зв'язку із затримкою рейсу позивачі втратили стиковку із рейсом, що здійснювала авіакомпанія «Fly Dubai», а авіакомпанія «Emirates Airline» відмовилася надавати пасажирам пересадку на наступний рейс у Пекін.

До пункту призначення - Пекіну - позивачі дісталися наступним рейсом, за квитками, які були придбані Авіакомпанією «МАУ». Зворотні квитки були заброньовані на 17 вересня 2013 року та в цей день авіакомпанія «Emirates Airline» відмовила позивачам у реєстрації на рейс «Пекін - Дубай» у зв'язку з анулюванням їх зворотних квитків з причин запізнення на рейс 04 вересня 2013 року «Дубай - Пекін» та відсутністю підтвердження бронювання квитків на зворотній рейс.

За таких обставин позивачі за власний кошт придбали квитки на зворотній напрямок та понесли витрати на проживання в готелі, при цьому не отримали компенсацію вартості засобів першої потреби.

У зв'язку наведеними обставинами позивачі були вимушені придбати квитки на зворотній напрямок за особисті кошти та витрачати кошти на проживання в готелі, в зв'язку з чим понесли додаткові витрати, які і просили відшкодувати на свою користь солідарно з відповідачів.

Статтею 41 Монреальської Конвенції передбачена взаємна відповідальність перевізників: дія чи бездіяльність фактичного перевізника і його службовців, які діяли в рамках своїх обов'язків, стосовно перевезення, що здійснювалося фактичним перевізником, уважаються діями чи бездіяльністю й перевізника за договором.

Правилами повітряного перевезення, зокрема розділом XVIII встановлено, що перевезення, яке здійснюватиметься кількома послідовними перевізниками, вважається єдиним перевезенням, якщо з початку перевезення ці перевізники розглядали таку операцію як єдине перевезення і таке перевезення було оформлено складеним квитком. У разі здійснення єдиних перевезень кожний перевізник, який приймає до перевезення пасажирів і багаж (вантаж), підпадає під дію цих Правил і розглядається як одна із сторін договору перевезення, оскільки такий договір стосується частини перевезення, що і здійснюється під контролем певного перевізника.

Таким чином, колегія суддів погоджується з аргументованим висновком суду про компенсацію позивачам вартості невикористаної частини квитків та вартості квитків, що були придбані для зворотного повернення з Пекіна до Києва.

Разом з тим, судова колегія не погоджується з висновками суду про відмову у задоволенні іншої частини позову, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 16 ст. 100 ПК України пасажир має право на компенсацію від авіаперевізника і надання допомоги у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки рейсу, зниження класу обслуговування пасажира в порядку, встановленому цим кодексом, авіаційними правилами України та міжнародними договорами України.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 105 ПК України авіаперевізник, скасовуючи або затримуючи рейс, повинен надавати пасажирам на їх запит пояснення щодо підстав скасування чи затримки рейсу, у разі необхідності забезпечення своєчасної пересадки трансферних пасажирів на стикувальні рейси перевізник за першої можливості повинен запропонувати їм альтернативні маршрути перевезення. Перевізник не зобов'язаний здійснювати компенсацію, передбачену ч. ч. 5 і 6 ст. 104 цього кодексу, якщо він може надати підтвердження того, що причиною скасування рейсу була дія непереборної сили або надзвичайна ситуація, якій не можна було запобігти, навіть якби було вжито усіх заходів.

Відповідно до п. 4 глави І Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України 30 листопада 2012 року № 735 надзвичайні обставини - обставини, які призводять до тривалої затримки або скасування одного або більше рейсів, навіть якщо відповідним авіаперевізником було вжито всіх розумних заходів, щоб запобігти затримкам або скасуванням.

Надзвичайними обставинами є, зокрема, але не виключно, військові дії, масові безлади, диверсія, ембарго, пожежі, паводки чи інші стихійні лиха, вибухи, дії чи бездіяльність державних органів, страйки, технічні перешкоди, що виникли внаслідок відмови та збоїв, несправностей систем електропостачання, зв'язку, комунікацій, обладнання, програмного забезпечення.

Так, відповідно до ст. 19 Варшавської конвенції та ст. 19 Конвенції для уніфікації деяких правил міжнародних повітряних перевезень, підписаної у м. Монреалі 28 травня 1999 року, приписи яких є спеціальними нормами, у тому числі і щодо врегулювання спірних правовідносин, перевізник несе відповідальність за шкоду, що сталась внаслідок затримки при повітряному перевезенні пасажирів, багажу чи вантажу. У той же час, перевізник не несе відповідальності за шкоду, що сталась внаслідок затримки, якщо він доведе, що ним та його службовими особами і агентами вжиті всі заходи для того, щоб відвернути шкоду, або що було неможливо вжити таких заходів.

За змістом зазначених норм пасажир має право на відшкодування перевізником шкоди, що сталась унаслідок затримки повітряного перевезення, при цьому згадані міжнародні акти не конкретизують вид шкоди (матеріальна чи моральна), що підлягає відшкодуванню, а встановлюють лише обмеження щодо розміру її відшкодування.

Відповідно до ст.. 103 Повітряного кодексу України, пасажирам (регулярних та чартерних рейсів), яким відмовлено у перевезенні проти їхньої волі або рейс яких скасовано чи затримано, за умови, що пасажир має підтверджене бронювання на відповідний рейс та присутній для проходження реєстрації у час, що передбачений правилами авіаперевізника та письмово зазначений (включаючи електронні засоби), або, якщо час реєстрації не зазначено, не пізніше ніж за 45 хвилин до зазначеного часу відправлення, чи забронював рейс, який затримано/перенесено авіаперевізником або фрахтувальником повітряного судна (туроператором) на інший рейс незалежно від причин затримки/перенесення має бути виплачена компенсація. Розмір компенсації встановлений ст.. 104 Повітряного кодексу України, зокрема відповідно до ч.5 ст.104 Повітряного кодексу України, якщо пасажирам відмовлено у перевезенні проти їхньої волі, перевізник має виплатити їм компенсацію у розмірі 600 євро - для рейсів дальністю понад 3500 кілометрів. Під час визначення відстані за основу береться останній пункт, у якому відмова від перевезення або невиконання рейсу, який було раніше заплановано та на який заброньовано принаймні одне місце, створить затримку прибуття пасажирів у запланований час. Дальність рейсу Пекін-Дубаї-Київ становить понад 3500 км. Зазначені норми дублює Глава 2 Розділу XVI Правил повітряних перевезень.

Так матеріалами справи підтверджено, що станом на 07.09.2013 року пасажири мали підтверджене бронювання на рейс Емірейтс Ерлайнз ЕК 307 Пекін-Дубаї. В той час, коли відповідачі стверджували, що коли пасажири не з'явилися на рейс Емірейтс Ерлайнз Дубаї-Пекін (ЕК 306) за графіком відлітав 04 вересня 2013 року о 04.10 год. бронювання на зворотні квитки вже було втрачено.

Жодних доказів, які б підтверджували той факт, що бронювання в системі бронювання станом на 04.09.2013 року, тобто в момент, коли пасажири вилетіли іншим рейсом з вини перевізника, було змінено чи втрачено, в матеріалах справи не міститься. В системі бронювання було знято бронювання на рейс за пасажирами, а тому відмова пасажирам у перевезенні була поза їх волею у розумінні ст.. 103 Повітряного кодексу України та Правил повітряного перевезення (Глава 2).

Зворотні квитки, станом на 07.09.2013 року анульовані не були та мали статус - «ОК» тобто підтверджене бронювання, а про факт запізнення з вини перевізника на стикувальний рейс представника обох авіакомпаній було відомо 04.09.2013 року. Крім того, пасажири не змінювали свій маршрут, а запізнилися на стикувальний рейс не з власної волі, а через вину перевізника.

Позивачів не попереджували про необхідність повторного підтвердження бронювання квитків, оскільки відповідно до положень Глави 4 Розділу IIV Правил повітряних перевезень перевізник має право вимагати від пасажира зробити повторне підтвердження зворотного вильоту. Рейси, на яких вводиться процедура підтвердження зворотного вильоту, встановлюються перевізником. Пасажир повинен бути проінформований щодо необхідності підтвердження зворотного вильоту.

З матеріалів справи убачається, що Компанія Емірейтс не отримала заздалегідь повідомлення про зміни у подорожі пасажирів та про підтвердження зворотного бронювання ні від пасажирів, ні від МАУ, ні від агента, а тому 17 вересня 2013 року не допустила позивачів на рейс як таких, у яких немає підтвердженого зворотного бронювання, тобто немає квитків; при цьому МАУ ще у Борисполі було відомо, що пасажири втрачають стиковку та зворотне бронювання і МАУ мала можливість проінформувати про це як пасажирів, так і Емірейтс та агента, однак не зробила цього.

Під час здійснення перебронювання 4 вересня 2013 року авіакомпанія МАУ не повідомила пасажирів та їх агента, що бронювання на зворотній рейс анульовано автоматично.

Доказів того, що МАУ не мало змоги підтвердити бронювання на рейс Пекін-Дубай з технічних причин у справі - немає.

За таких обставин солідарна відповідальність авіакомпанії «Emirates Airline» за компенсацію за відмову у перевезенні виключається.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 218,303,304,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення компенсації за відмову у перевезенні пасажирів проти їхньої волі скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» (Код ) на користь ОСОБА_1 14 512,00 гривень компенсації за відмову у перевезенні.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» (Код ) на користь ОСОБА_2 14 512,00 гривень компенсації за відмову у перевезенні.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» (Код ) на користь ОСОБА_3 14 512,00 гривень компенсації за відмову у перевезенні.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» (Код ) на користь ОСОБА_4 14 512,00 гривень компенсації за відмову у перевезенні.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» (Код ) на користь ОСОБА_6 14 512,00 гривень компенсації за відмову у перевезенні.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» (Код ) на користь ОСОБА_7 14 512,00 гривень компенсації за відмову у перевезенні.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» (Код ) на користь ОСОБА_8 14 512,00 гривень компенсації за відмову у перевезенні.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» (Код ) на користь ОСОБА_9 14 512,00 гривень компенсації за відмову у перевезенні.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» (Код ) на користь ОСОБА_10 14 512,00 гривень компенсації за відмову у перевезенні.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» (Код ) на користь ОСОБА_11 14 512,00 гривень компенсації за відмову у перевезенні.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді