Провадження № 2/537/634/2016
Справа № 537/2413/16-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.07.2016 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Сьоря С.І., при секретарі Яворській А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом юридичної особи Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-
Представник ДП «Полтавське управління геофізичних робіт» звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП «Полтавське управління геофізичних робіт» 23 610,69 грн. заборгованості за договором позики від 04.08.2015 року, 892,09 грн. інфляційних, 253,65 грн. 3% річних та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн.
Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_2 був прийнятий на роботу на посаду начальника служби по матеріально технічному забезпеченню ДП «Полтавське управління геофізичних робіт», відповідно до наказу директора підприємства ОСОБА_3 №164-к від 03.04.2014 року.
04 серпня 2015 року начальник служби матеріально технічного забезпечення ОСОБА_1 звернувся із заявою на імя директора підприємства ОСОБА_4 про надання безвідсоткової суми позики в сумі 50 000 грн. на ремонт житла.
Директор ДП «ПУГР» ОСОБА_4 погодив видачу ОСОБА_1 позики строком на 5 років в сумі 30 000 грн., про що свідчить резолюція поставлена ОСОБА_4 на заяві штемпеля.
04.08.2015 року ОСОБА_4 видав наказ №58а про надання ОСОБА_1 безвідсоткової поворотної позики у сумі 30 000 грн., яким зобовязано заступника директора з економіки ОСОБА_5 підготувати договір позики, а головного бухгалтера підприємства ОСОБА_6 контролювати виконання договору.
04.08.2015 року між ДП «ПУГР» та ОСОБА_1 укладено договір позики.
05 вересня 2014 року на виконання умов договору ДП «ПУГР» надало, а ОСОБА_1 отримав суму позики в розмірі 30 000 грн., яку перераховано на його картковий рахунок, що підтверджується платіжним дорученням №985 від 17.08.2015 року.
27 серпня 2015 року ОСОБА_1 написав заяву на імя директора підприємства з проханням утримувати поворотну позику із заробітної плати в сумі 500 грн. до повного погашення.
На підстав вказаної заяви, починаючи з вересня 2015 року із заробітної плати ОСОБА_1 підприємством щомісячно утримувалось в рахунок погашення позики 500 грн.
10 листопада 2015 року ОСОБА_1 подав заяву про звільнення за власним бажанням з 24.11.2015 року.
24.11.2015 року відповідно до наказу в.о. директора ДП «ПУГР» ОСОБА_7 №176-к ОСОБА_1 на підставі поданої ним заяви звільнено відповідно до ст.. 38 КЗпП України.
Також, 24.11.2015 року ОСОБА_1 подав заяву про перерахування залишку заробітної плати за листопад 2015 року в рахунок повернення позики, що склало 4889,31 грн..
Таким чином за період вересень 2015 року листопад 2015 року із заробітної плати ОСОБА_1 в рахунок погашення позики утримано 5889 грн. 31 коп., що підтверджується роздруківкою з особового рахунку ОСОБА_1.
Залишок непогашеної заборгованості ОСОБА_1 на дату його звільнення 24.11.2015 року за договором склав 24 110 грн. 69 коп..
30.11.2015 року ОСОБА_1 направлено лист №03-928 від 30.11.2015 року про повернення позики, однак відповіді не отримали.
Оскільки, станом на 01.04.2016 року сума боргу ОСОБА_1 перед ДП «ПУГР» за договором становить 23 610 грн. 69 коп., то вважає, що дана сума підлягає стягненню на користь ДП «ПУГР» в повному обсязі.
Також, вважає, що підлягають стягненню за період з 24.11.2015 року до 01.04.2016 року сума 3% річних нарахованих на суму боргу відповідно до ст.. 625 ЦК України в сумі 253, 65 грн. та інфляційні в сумі 892 грн. 09 коп..
Враховуючи те, що ОСОБА_1 добровільно не сплатив суму позики, вони змушені були звернутися до суду з даним позовом.
Представник позивача до судового засідання не з»явився, направив до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує та просить розглядати справу у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання повторно не зявився з невідомих суду причин.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність сторін та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд встановив наступне
ОСОБА_1 з 03 липня 2013 року працював на посаді начальника служби по матеріально технічному забезпеченню ДП «Полтавське управління геофізичних робіт», що підтверджується наказом (розпорядження) №164-к від 03 липня 2013 року.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до директора ДП Полтавське управління геофізичних робіт» з заявою про надання останньому безвідсоткової позики в розмірі 50 000 грн. строком на пять років на ремонт житла.
Відповідно до наказу директора ЛП «Полтавське управління геофізичних робіт» ОСОБА_4 № 58а-к від 04 серпня 2015 року, ОСОБА_1 надано безвідсоткову поворотну позику в сумі 30 000 грн. та зобовязано заступника директора з економіки ОСОБА_5 підготувати договір позики.
04 серпня 2015 року між ДП «Полтавське управління геофізичних робіт» та ОСОБА_1 укладено договір безвідсоткової цільової позики.
Згідно умов договору ДП «Полтавське управління геофізичних робіт» зобовязалось надати ОСОБА_1 у власність грошові кошти в розмірі 30 000 грн., шляхом перерахування на картковий рахунок, а останній зобовязався повернути таку ж суму грошових коштів протягом пяти років з моменту укладення договору.
Відповідно до п. 3.2 цього договору сторони домовились що позика буде повертатися шляхом вирахування, згідно заяви позичальника, із заробітної плати, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання позики рівними частинами щомісячно протягом терміну позики в сумі 500 грн..
Згідно п. 3.5 договору у випадку припинення трудових відносин з позичальником незалежно від підстав звільнення, останній зобовязався протягом останнього робочого дня повернути позику шляхом внесення відповідних грошових коштів в касу позикодавця або шляхом їх перерахування на поточний рахунок позикодавця.
Відповідно до п.4.1 договору у випадку порушення своїх зобовязань за Договором сторони несуть відповідальність, визначену договором та чинним законодавством.
17 серпня 2015 року, на виконання умов договору, на картковий рахунок ОСОБА_1 ДП «Полтавське управління геофізичних робіт» перерахувало суму позики в розмірі 30 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №985 від17.08.2015 року та відомостями розподілу заробітної плати ДП «Полтавське управління геофізичних робіт» №150817СТ414155, сформованої головним бухгалтером ДП «Полтавське управління геофізичних робіт» ОСОБА_8 18 серпня 2015 року.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Тобто судом достовірно встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу виконання договору позики.
Відповідно до наказу №176-к від 24 листопада 2015 року ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника служби по матеріально технічному забезпеченню державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» за власним бажання, відповідно од ст.. 38 КЗпП України.
24 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до виконуючого обовязки директора ДП Полтавське управління геофізичних робіт» ОСОБА_7 з заявою, відповідно до якої просив перерахувати залишок заробітної плати за листопад 2015 року в рахунок повернення грошової позики наданої підприємством.
ДП «Полтавське управління геофізичних робіт» за вих..№03-928 від 30 листопада 2015 року направило на адресу ОСОБА_1 вимогу про повернення позики в розмірі 24 110, 69 грн. строком до 10.12.2015 року.
Як вбачається з довідки наданої ДП «Полтавське управління геофізичних робіт» 20.04.2016 року за вих..№17-202, станом на 01.04.2016 року заборгованість ОСОБА_1 за договором позики від 04.08.2015 року, укладеним між ОСОБА_1 та ДП «Полтавське управління геофізичних робіт», становить 23 610 грн. 69 коп..
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватись нележним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як встановлено судом, згідно укладеного між сторонами договору, у випадках припинення трудових відносин незалежно від підстав звільнення ОСОБА_1 зобовязався протягом останнього робочого дня повернути позику шляхом внесення відповідних грошових коштів в касу ДП «Полтавське управління геофізичних робіт» або шляхом їх перерахування на його поточний рахунок, однак на день винесення рішення суду позика повернута не була, а отже відповідачем було порушено зобовязання передбачені договором позики.
Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, на день винесення рішення суду позика повернута не була, а отже відповідачем було порушено зобовязання передбачені договором позики, то суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79,88, 212, 213, 214, 215,226 ЦПК України , ст.ст. 611, 625, 526, 1046-1050 ЦК України ,-
Позов Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного сулу Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: