РІШЕННЯ

іменем України

14 грудня 2016 року Сватівський районний суд Луганської області в складі головуючого судді Попової О.М. при секретарі судового засідання Крикуновій Т.В. розглянувши одноособово у відкритому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Сватівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року представник позивача адвокат ОСОБА_3 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1, з даним позовом, який в процесі розгляду справи змінила шляхом зменшення позовних вимог та нині просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матірю ОСОБА_1 за місцем її проживання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 та шлюб між ними було розірвано. Від шлюбних відносин у неї та відповідача є дитина донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу спір про місце проживання дитини був відсутнім та дитина залишилась проживати з нею. ОСОБА_2 сплачує на утримання дитини аліменти встановлені судовим рішенням та інших коштів не надає. Батько з дитиною не спілкується, але звернувся до суду для вирішення питання зустрічей з дитиною, рішенням суду такий порядок встановлений. Просить суд визначити місце проживання доньки з нею, оскільки відповідач неодноразово порушував порядок побачень та не повертав дитину.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 у судове засідання не прибули, представником позивача надана суду заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, просить задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог.

Уповноважений представник третьої особи - Служба у справах дітей Сватівської районної державної адміністрації у судове засідання не прибули, повідомивши про неможливість своєї участі в судовому засіданні.

Суд, беручи до уваги заяву представника позивача про наполягання на позовних вимогах та заяву відповідача про визнання позову, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, оскільки судом встановлено наступні обставини.

16 січня 2013 року народилась ОСОБА_4, батько дитини ОСОБА_2, мати ОСОБА_1, про що наявне свідоцтво про народження серія I-ЕД № 259683 (а.с. 13).

Між батьками дитини шлюб розірвано відповідно до рішення Сватівського районного суду Луганської області від 12 лютого 2014 року (а.с. 16).

За рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 12 лютого 2014 року батько дитини сплачує аліменти на її утримання (а.с. 17).

Окрім цього за рішенням суду визначено порядок побачень дитини з батьком (а.с. 14-15).

Відповідно до довідки про склад сімї виданої 29 вересня 2016 року малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом з матірю ОСОБА_1 за адресою м. Сватове, вул. Кударя, 113 (а.с. 11).

ОСОБА_1 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, що підтверджено відповідними довідками (а.с. 12), працевлаштована на посаді головного спеціаліста в управлінні соціального захисту населення Сватівської РДА та на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 4 років (а.с. 10), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 8).

Відповідно до акту № 205/10 щодо оцінки потреб дитини та її сімї станом на 28.09.2016 рік, потреби дитини задоволені у повному обсязі, батьки спроможні повноцінно виховувати дитину, має місце конфлікт між батьками (а.с. 5-7).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Статтями 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Сама по собі зміна місця проживання дитини, її оточення можуть серйозно вплинути на психіку дитини. Щоб цього не сталося, потрібен певний період адаптації, дитина має готуватися до плавного переходу від одних умов життя до інших. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної ГА ООН від 20.11.1959 року, малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Враховуючи викладене, оцінюючи у сукупності докази, наявні в матеріалах справи, беручи до уваги, що виключних обставин, за яких позивач може бути розлучена зі своєю дитиною, судом не встановлено, суд приходить до висновку, що можливо визначити місце проживання дитини разом з матір'ю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 61, 74, 88, 209, 212 215 ЦПК України, статтями 141, 153, 161 СК України, статтями 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства», -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матірю ОСОБА_1 за місцем її проживання. Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок на користь ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Попова