№ 336/4093/16-ц
пр. № 2/336/2275/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

02 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Голубкової М.А. при секретарі Когут С.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, відсотків, -

В С Т А Н О В И В:

12.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу та відсотків.

В позові зазначає, що 16.11.2015 року ОСОБА_2 взяв у нього в борг кошти у сумі 7300 (сім тисяч триста) грн., на підтвердження чого надав розписку , яку ним написано власноруч.

Відповідно до домовленістю сторонами у справі, відповідач зобов'язаний повернути позичену суму в строк до 10.12.2015 року, про що також їм зазначено власноруч в розписці. З огляду на вищевикладене, строк повернення боргу 10.12.2015 року. До часу звернення з позовом до суду відповідач борг не повернув.

З 10.12.2015 року відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання, що є підставою для застосування відповідальності, передбаченої договором та законом.

З зазначених просить суд стягнути з відповідача заборгованість за розпискою на його користь у розмірі 7300,00 грн. та 3% річних у розмірі 126,00 грн.

Представник позивача, у порядку ст..158 ЦПК України, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує, долучив до матеріалів справи оригінал розписки ОСОБА_2

Відповідач до суду повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що 16.11.2015 року ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_1 в борг кошти у сумі 7300 (сім тисяч триста) грн., на підтвердження чого надав розписку , яку ним написану власноруч. Відповідно до домовленістю сторонами у справі, відповідач зобов'язаний повернути позичену суму в строк до 10.12.2015 року, про що також їм зазначено власноруч в розписці. Строк повернення боргу 10.12.2015 року. До часу звернення з позовом до суду відповідач борг не повернув. З 10.12.2015 року відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання, що є підставою для застосування відповідальності, передбаченої договором та законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до ч. З ст. 254 ЦК України, строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Згідно ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума заборгованості за розпискою становить 7300,00 грн. Час і прострочення з 10.12.2015 року по 10.07.2016 року 210 днів. Розрахунок трьох відсотків річних: 3% х 7300 х 210 : 365 = 126,00 грн. З зазначених причин сума, що підлягає стягненню з відповідача складає 7300,00 грн. та 3% річних у розмірі 126,00 грн.

Згідно вимог ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

З наведеного, суд дійшов висновку, що позов, предявлений позивачем до ОСОБА_2, ґрунтується на вимогах діючого законодавства та підлягає задоволенню.

На підставі ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 551,20 грн.

Керуючись ст.3, 10, 11, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 223-228 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та відсотків - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь, ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2, заборгованість у розмірі 7300,00 (сім тисяч триста)грн. та 3% річних у розмірі 126,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь, ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Голубкова М.А.