Ухвала

іменем україни

30 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., КолодійчукаВ.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на будівництво, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 14 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 22 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на будівництво.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що вона проживала з ОСОБА_6 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з січня 1987 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_1, що підтверджується рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2014 року. У цей період вони разом за спільні кошти здійснили добудови та поліпшення житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на земельній ділянці, що належать ОСОБА_5

Враховуючи наведене, просила стягнути з відповідача на її користь 152 144 грн витрат на будівництво підсобних будівель та поліпшення нерухомого майна.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 14 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 22 лютого 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову за безпідставністю, оскільки надані позивачем документи та понесення витрат на будівництво не можуть вважатися належними, допустимими та достовірними доказами, у зв'язку з тим, що, як встановлено судом, одна частина цих документів видана на невизначену особу, а інша на ім'я померлого ОСОБА_6, доказів на понесення безпосередньо ОСОБА_4 витрат на будівництво не надано.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 14 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 22 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

В.М.Колодійчук

Т.О.Писана