Справа № 573/2391/16-ц
Номер провадження 2/573/901/16
РІШЕННЯ

іменем України

29 грудня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: ОСОБА_2, Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

29 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 22 квітня 2004 року померла її мати - ОСОБА_3. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,63 га, яка знаходиться на території Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом серії IV- СМ №049452. За життя мати заповіла все своє майно правнуку ОСОБА_4. Проте, останній спадщину за заповітом не прийняв та не має наміру її приймати. Зазначає, що здійснила поховання матері, розпорядилася її речами, зберігала документи та на день смерті була зареєстрована і проживала разом з померлою, тобто фактично прийняла спадщину. Однак, вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном у звязку з втратою правовстановлюючого документа на вищезгадану земельну ділянку. Посилаючись на викладені вище обставини, ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,63 га, розташовану на території Шкуратівської сільської ради, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії IV- СМ №049452, в порядку спадкування за законом після матері, ОСОБА_3, яка померла 22 квітня 2004 року.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася. Представник останньої за довіреністю ОСОБА_5 подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує (а. с. 43).

Представник відповідача Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області у судове засідання не зявився. Сільський голова надіслав лист про розгляд справи у відсутність їхнього представника, проти позовних вимог не заперечують (а. с. 36).

Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не зявився. Завідувач держнотконтори ОСОБА_6 надіслала листа про розгляд справи без участі їх представника. При ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 34).

Третя особа ОСОБА_4, в судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку, яка є предметом позову. Просить розглянути справу в його відсутність (а. с. 46).

У звязку з неявкою сторін, третіх осіб, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 1, ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що 22 квітня 2004 року в с. Шкуратівка Білопільського району Сумської області померла ОСОБА_3 (а. с. 8).

Рішенням Білопільського районного суду від 09 грудня 2016 року, яке набрало законної сили 20 грудня 2016 року встановлено, що померла 22 квітня 2004 року ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 45).

У відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV- СМ №049452, виданого 27 травня 1999 року Шкуратівською сільською радою на підставі рішення VI сесії 23 скликання від 27 квітня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №454, ОСОБА_7 на праві власності належала земельна ділянка №529 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,63 га в межах згідно з планом, розташована на території Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 5).

Рішенням Білопільського районного суду від 09 грудня 2016 року встановлено факт належності померлій 22 квітня 2004 року ОСОБА_3 вищевказаного Державного акту (а. с. 45).

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області 28 серпня 2000 року, зареєстрованого в реєстрі за №119, ОСОБА_3 заповіла своєму онуку ОСОБА_4 третій особі в справі, земельну ділянку (пай), розташовану на території Шкуратівської сільської ради, площею 3,63 га ріллі, посвідчену державним актом серії СМ №049452 та майновий пай, який знаходиться у ТОВ «Шкуратівське»(а. с. 10).

Однак, спадщину за заповітом після ОСОБА_3 ОСОБА_4 у встановленому законом порядку не прийняв, що обєктивно підтверджується матеріалами справи та не заперечується останнім (а. с. 35, 46).

Поряд із цим судом встановлено, що ОСОБА_8 на день смерті, 22 квітня 2004 року була зареєстрована і проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із донькою ОСОБА_1, що підтверджується довідкою Шкуратівської сільської ради від 06 жовтня 2016 року №533 (а. с. 9).

Таким чином, позивачка прийняла спадщину після померлої матері в порядку, передбаченому статтею 1268 ЦК України і в установлений законом строк не заявила про відмову від неї.

Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачка має право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,63 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Шкуратівської сільської ради, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії IV- СМ №049452, в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_3, яка померла 22 квітня 2004 року. Однак, вона не має можливості отримати у нтаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом і вільно розпоряджатися спадковим майном у звязку з втратою правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку (а. с. 44).

З огляду на викладене вище, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 316, 328, 373, 1216, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України, ст. 81 Земельного Кодексу, ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: ОСОБА_2, Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після матері, ОСОБА_3, яка померла 22 квітня 2004 року, право власності на земельну ділянку №529 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,63 га ріллі в межах згідно з планом, розташовану на території Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серії IV- СМ №049452, виданим 27 травня 1999 року Шкуратівською сільською радою на підставі рішення VI сесії 23 скликання від 27 квітня 1999 року, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №454.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: