Провадження №2/761/3044/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Нечипорук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про стягнення страхового відшкодування, суд

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ПрАТ «АСК «ОМЕГА» на свою користь страхове відшкодування у розмірі 36 295,07 грн., а також судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.09.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний йому автомобіль. Відповідальність позивача застрахована в ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега», у зв'язку з чим позивач звернувся зі заявою про виплату страхового відшкодування до відповідача. Проте, ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега» страхове відшкодування виплатила частково у сумі 81 194,93 грн. У зв'язку з викладеним позивач звернувся із відповідним позовом до суду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечував та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

28.07.2015 року між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Омега» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 301-07-2308-10. Предметом Договору страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону та пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 5-9).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

09.09.2015 року у м. Києві на вул. Стратегічне шосе, поблизу буд. 17, мав місце страховий випадок, а саме пошкодження застрахованого транспортного засобу невстановленими особами. Внаслідок події, яка відбулась 09.09.2015 року застрахований автомобіль «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження.

10.09.2015 року ОСОБА_2 (уповноважена позивачем особа на підставі довіреності) звернулася до відповідача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування внаслідок події, що мала місце 09.09.2015 року у м. Києві на вул. Стратегічне шосе, поблизу буд. 17 (а.с. 14).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ст. 16 Закону України «Про страхування»).

Як регламентовано п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

17.11.2015 року відповідач здійснив виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 82 607,97 грн. (а.с. 77).

Згідно листа відповідача від 26.11.2015 року за вих. № 2135 страховик провів розрахунок та виплату страхового відшкодування на підставі Звіту № 4167 від 22.09.2015 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 91 007 грн. 97 коп. При цьому з розміру страхового відшкодування вирахувана франшиза у розмірі 2 400 грн. 00 коп. та несплачена частина страхового платежу у розмірі 6 000 грн. 00 коп.

Так, згідно звіту № 4167 від 22.09.2015 року вартість матеріального збитку складає 91 007,97 грн. (а.с. 70-71).

У відповідності до умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 301-07- 2308-10, франшиза становить 2 400,00 грн., сума несплачених платежів - 6 000.00 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування має становити: 91 007,97 - 2 400 - 6 000 = 82 607,97 грн., що і було сплачено відповідачем на користь позивача згідно платіжного доручення № 4625 від 17.11.2015 року (а.с. 77).

При визначенні відповідачем суми страхового відшкодування позивач погодився із цією сумою, яка була нарахована та виплачена йому в сумі 82607,97 грн.

В якості доказу проведення відновлюваного ремонту та підтвердження фактичних витрат позивач надав суду копію акту виконаних робіт. При цьому ані оригіналу зазначеного акту, ані доказу сплати суми, зазначеної в акті, надано не було.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до п. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на те, що відповідачем сплачена позивачеві страхове відшкодування у розмірі, передбаченому законом, більше того, позивач фактично погодився із такою сумою страхового відшкодування, суд дійшов висновку що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 979 ЦК України, ст. ст. 6, 16, 20 Закону України «Про стахування», ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про стягнення страхового відшкодування - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його проголошення.

Суддя: