Справа № 661/527/16-ц
Провадження № 2/661/404/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2016 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

Головуючого судді: Чирського Г.М.,

при секретарі: Шевченко Ю.М.,

за участю: представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1,

представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2,

відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Каховка цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно, обєднану із зустрічним позовом представника ОСОБА_2, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Новокаховського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу 1/2 частини квартири недійсним, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 звернувся із первісним позовом до відповідача ОСОБА_5, в обґрунтування якого зазначив, що знаходячись у шлюбі з ОСОБА_3, останнім та відповідачем 06.02.2003 р. було укладено договір купівлі-продажу та придбано в рівних долях житлову квартиру АДРЕСА_1. 23.04.2003 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розлучилися, а з початку травня 2003 р. позивач став проживати разом з відповідачкою у спірній квартирі, офіційно одружившись 19.12.2003 р. 14.12.2004 р. під час проживання у шлюбі, за спільні кошти подружжя ними придбані у ОСОБА_3 інша 1/2 частина житлової квартири АДРЕСА_1, договір купівлі-продажу на яку, а також право власності оформлено на відповідачку. Враховуючи, що 1/2 частин спірної квартири придбана за спільні кошти в період шлюбу, позивач просив визнати цю частину квартири обєктом спільної сумісної власності подружжя, визнати за ним право власності на 1/2 частину 1/2 частини спірної квартири АДРЕСА_2.

Ухвалою суду від 06.05.2016 р. справа обєднана із зустрічним позовом, в якому позивач ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_5 просила суд, визнати договір купівлі-продажу 1/2 частини спірної квартири, укладений 14.12.2004 р. між позивачем за зустрічним позовом та ОСОБА_3, недійсним з підстав недодержання в момент його вчинення вимог закону, а саме: з підстави відсутності згоди співвласника ОСОБА_4 на вчинення правочину.

У судовому засіданні позивач та представник позивача доводи первісного позову підтримали із наведених підстав та проти задоволення зустрічного позову заперечували, обґрунтовуючи заперечення тим, що спірна квартира придбана за спільні кошти позивача та відповідача та відсутності необхідності надання згоди ОСОБА_4 на укладання правочину від 14.12.2004 р.

Представник відповідача позовні вимоги за первісним позовом не визнала, посилаючись на те, що спірна квартира придбана за особисті кошти її довірительки, отримані від колишнього чоловіка, а згоду на укладення правочину ОСОБА_4 не надавав. Зазначила, що спірна 1/2 частина квартири придбана в рахунок поділу майна подружжя після розлучення ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Зустрічний позов підтримала із зазначених підстав.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3, позовні вимоги визнав, зазначивши, що грошові кошти у сумі 1000 дол. США на придбання спірної квартири передала йому колишня дружина ОСОБА_5 Таким чином, за домовленістю ними вирішено питання поділу їх спільного майна як колишнього подружжя.

Третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_6, будучи повідомленим належним чином, у судове засідання не зявився.

Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши письмові докази, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували між собою у шлюбі з 19.12.2003 р., зареєстрованому у той же день ВРАЦС Новокаховського МУЮ, актовий запис №420.

Згідно договору купівлі продажу квартири від 14.12.2004 р., який є нотаріально посвідченим, ОСОБА_5 придбала у власність 1/2 частину квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 60,6 кв.м., у продавця ОСОБА_3

До цього, як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 06.02.2003 р., який є нотаріально посвідченим, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 придбали у рівних долях кожний квартиру АДРЕСА_4, зареєстровану за зазначеними особами по 1/2 частині на праві приватної спільної часткової власності.

23.04.2003 р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано, що підтверджено відповідним Свідоцтвом 1-КГ №075138.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежного від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

За правилами п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК) , відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом, або рішенням суду.

За таких підстав, оскільки з матеріалів справи підтверджено, що 1/2 частина спірної квартира придбана сторонами під час шлюбу, тому є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які мають право на поділ вказаного майна, при цьому, частки дружини та чоловіка в спірній квартирі, які являються неподільними речами, є рівними. Тому, первісний позов суд вважає обґрунтованим з визнанням за позивачем права власності на 1/4 (1/2 +1/2) частину спірної квартири як об»єкту права спільної сумісної власності подружжя.

Посилання представника відповідача на той факт, що ОСОБА_5 придбано спірну квартиру за особисті кошти та є наслідком поділу спільного майна між нею та колишнім чоловіком ОСОБА_3, суд не приймає до уваги, оскільки вони не містять належного обґрунтування та спростовуються матеріалами справи. Так, за нормою п.п. 2 ч.1 ст. 57 СК України, на яку посилається позивач, хоч і передбачено право особистої приватної власності дружини, чоловіка на майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування, або за кошти, які належали їй, йому особисто. При цьому, належних доказів на підтвердження отримання позивачем грошових коштів у дар або придбання квартири за особисті кошти суду не представлено, за наявності реальної можливості у ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укласти Договір дарування спірної частки квартири або нотаріально посвідчити поділ майна колишнього подружжя.

Обґрунтування зустрічного позову представником відповідача за первісним позовом тим фактом, що при укладені договору купівлі-продажу квартири та в момент його вчинення відсутня письмова та нотаріально посвідчена згода чоловіка ОСОБА_4 на його укладання, суд не приймає до уваги, оскільки законом не передбачено надання обовязкової письмової згоди іншим з подружжя безпосередньо в момент та до укладення правочину, в даному випадку, за договором купівлі-продажу квартири. Крім того, відповідно до ч. ч.1, 3 ст. 215, ч.3 ст. 203 ЦК України ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З цих підстав, оскільки позивачем за зустрічним позовом та її представником не надано належних та допустимих доказів щодо недодержання сторонами вимог закону, зокрема, ч.ч. 1-3,5, ст.. 203 ЦК України в момент укладання між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 спірного договору купівлі-продажу 1/2 частини квартири від 14.12.2004 р., який є нотаріально посвідченим, тому вимоги зустрічного позову суд знаходить необґрунтованими, які задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача ОСОБА_4 з відповідача ОСОБА_5 підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам позивача за первісним позовом.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні зустрічного позову представника ОСОБА_2, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Новокаховського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу 1/2 частини квартири недійсним - відмовити за необґрунтованістю.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 об»єктом права спільної сумісної власності подружжя громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_5 як об»єкту права спільної сумісної власності подружжя.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 1174 грн. 41 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Новокаховський міський суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутніми у судовому засіданні у той же строк з моменту отримання копії рішення. Рішення набуває чинності після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 05.07.2016 року.

Суддя Г.М.Чирський

Суддя Г. М. Чирський