Провадження № 2/761/9462/2016
У Х В А Л А

28 грудня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов А.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк», Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про визнання недійсними кредитного договору та іпотечних кредитів, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк», Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про визнання недійсними кредитного договору та іпотечних кредитів.

З прохальної частини позову вбачається, що позивач просить суд визнати недійсними: кредитний договір №2626/0408/71-005 від 02.04.2008 року укладений між ним та ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк», а також іпотечні договори за №№2626/0408/71-005-Z-1 від 02.04.2008р., 2626/0408/71-005-Z-1 від 02.04.2008р.

Під час вивчення заяви встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Позивач звертаючись до суду з даним позовом, його судовим збором не оплачує, посилаючись на Закон України « Про захист прав споживачів» як на підставу звільнення від оплати судового збору, оскільки вважає, що на спірні відносини поширюються приписи даного Закону.

Закон України «Про захист прав споживачів» є нормативно-правовим актом, що регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів розяснено, що оскільки ЗУ «Про захист прав споживачів» не визначає меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму, побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду, доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання іпотечних договорів недійсними не стосуються порушень прав відповідно до вказаного закону, а тому посилання позивача Закону України «Про захист прав споживачів» що звільняє позивача від сплати судового збору є безпідставним, та не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відтак, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати - 551,20 грн.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до п.13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року передбачено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Отже, позивачам необхідно сплатити судовий збір за подання позову до суду в розмірі 551,20 грн. за кожну вимогу немайнового характеру окремими квитанціями на р/р 0011, код платежу 22030001, МФО 820019, одержувач УДК у Шевченківському районі м. Києва, , Банк одержувача ГУ ДКУ у м. Києві.

Відтак, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження у справі, оскільки заява містить недоліки (не відповідає вимогам ст.ст. 119 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк», Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про визнання недійсними кредитного договору та іпотечних кредитів, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на протязі п'яти днів з дня отримання ним копії цієї ухвали, в противному разі позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: