У х в а л а

19 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Лященко Н.П., Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування договору купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и л а:

Шумський районний суд Тернопільської області рішенням від 13 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 25 лютого 2016 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 13 липня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилила; рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 13 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 25 лютого 2016 року залишила без змін.

27 вересня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норми матеріального права, зокрема частини третьої статті 238 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На обґрунтування підстави перегляду вказаного судового рішення, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на ухвалу колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 жовтня 2005 року, в якій, на її думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному судовому рішенні, застосовано зазначену норму матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 13 липня 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявниця, касаційний суд, залишивши без змін судові рішення, погодився з їх висновками про те, що позивачка не надала суду належних та допустимих доказів про те, що правочин з відчуження автомобіля вчинено без наміру створення правових наслідків, обумовлених цим правочином.

Разом з тим в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 жовтня 2005 року, наданій заявницею для порівняння, касаційний суд, залишивши в силі рішення суду апеляційної інстанції, погодився з його висновком про те, що оспорюваний договір купівлі-продажу є недійсним, оскільки його укладено з порушенням вимог частини третьої статті 238 ЦК України.

Отже, порівняння наведеного судового рішення із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування договору купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук
Н.П. Лященко
В.М. Сімоненко