ухвала

іменем україни

21 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Демяносова М.В., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М., Леванчука А.О., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поновлення порушених прав власника земельної ділянки і землекористувача, за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відновлення порушеного права, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 вересня 2015 року та рішення Апеляційного суду Донецької області від 16 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_6 звернулася до суду з указаним позовом, у якому зазначала, що вона є власником земельної ділянки площею 0,1000 га на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

На підставі рішення Артемівської міської ради від 28 березня 2012 року № 6-21-360 їй у користування надана земельна ділянка площею 0,0225 га по АДРЕСА_1.

На зазначених земельних ділянках нею збудовано будинок і господарські споруди. Суміжним користувачем земельної ділянки площею 0,1000 га по АДРЕСА_2 є ОСОБА_7, яка порушила межові знаки та захопила частину її земельної ділянки, внаслідок чого чинить перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою.

Посилаючись на вказані обставини та з урахуванням уточнень, просила зобов'язати відповідача перенести межовий паркан по червоній лінії на 0,78 м в бік земельної ділянки АДРЕСА_2, від кута будинку АДРЕСА_2 по червоній лінії перенести межовий паркан на 0,20 м, а також від кута будинку АДРЕСА_2 в огородній частині перенести межовий паркан на 0,35 м в бік земельної ділянки АДРЕСА_2, залишивши для обслуговування жилого будинку один метр та відновити пряму лінію в огородній частині ділянки: натягти шнур від стовпа напроти кута будинку АДРЕСА_2 в огородній частині до межового стовпа земельних ділянок АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 в кінці городу з північної сторони, відновити паркан відповідно до державного акта приватизації та стягнути з відповідача на свою користь 493 грн 19 коп. судових витрат.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2013 року позов задоволено.

Відновлено розміри земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_6, а також відновлено межу суміжних земельних ділянок житлових будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 згідно земельно-кадастрової документації.

Зобов'язано ОСОБА_7 усунути порушення по встановленню твердої межі (паркану) між земельними ділянками житлових будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 27 лютого 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 липня 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2013 року та рішення Апеляційного суду Донецької області від 27 лютого 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У серпні 2013 року ОСОБА_7 звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому посилаючись на порушення ОСОБА_6 прав суміжного землекористування, з урахуванням уточнень просила зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Земельно-кадастровий Центр» (далі - ТОВ «Земельно-кадастровий Центр») здійснити інвентаризацію суміжних земельних ділянок; зобов'язати відновити розміри земельної ділянки АДРЕСА_2 та межу між суміжними земельними ділянками будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 згідно з земельно-кадастровою документацією суміжних земельних ділянок кварталу, а саме: АДРЕСА_1, АДРЕСА_3, АДРЕСА_1, для виявлення первісних меж і розмірів вищевказаних земельних ділянок та виявлення наявності змін їх розмірів; зобов'язати ТОВ «Земельно-кадастровий центр» відновити розміри її земельної ділянки по АДРЕСА_2 згідно з державним актом на право власності на землю та земельно-кадастровою документацією; встановити тверду межу та тверді знаки з прив'язкою до будівель між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2; зобов'язати ОСОБА_6 повернути їй захоплену нею частину земельної ділянки.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 вересня 2015 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_6 та зустрічного позову ОСОБА_7 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 16 грудня 2015 року рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 вересня 2015 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

У решті рішення суду залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалені у справі судові рішення в частині відмови у задоволенні її позовних вимог просить скасувати та направити справу в цій частині на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, в іншій частині рішення залишити без змін.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 324 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що ОСОБА_6 не доведено факту порушення її прав як землевласника відповідачем ОСОБА_7

Скасовуючи рішення місцевого суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, апеляційний суд виходив з того, що під час вирішення спору, суд першої інстанції, не вирішив питання про залучення ТОВ «Земельно-кадастровий центр» до участі у справі у якості співвідповідача, визначивши його процесуальне положення як третьої особи без самостійних вимог, у той час як позовні вимоги ОСОБА_7 пред'явила до зазначеної установи, що є порушенням вимог процесуального закону.

Оскільки на стадії апеляційного розгляду справи апеляційний суд позбавлений можливості здійснити вказані процесуальні дії, то за таких обставин позовні вимоги ОСОБА_7 до ТОВ «Земельно-кадастровий центр» задоволенню не підлягають.

Як установлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (після смерті ОСОБА_8), виданого 02 червня 2011 року, на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі рішення Артемівської міської ради від 28 березня 2012 року № 6/21-360 ОСОБА_6 є користувачем земельної ділянки площею 0,0225 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Артемівської міської ради народних депутатів від 05 січня 1994 року № 11 ОСОБА_9 (чоловікові відповідача ОСОБА_7) передано у приватну власність земельну ділянку площею 1 000 кв. м по АДРЕСА_2 для будівлі і обслуговування житлового будинку, про що видано державний акт серія ДН 00473 на право приватної власності на землю, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 12 січня 1994 року за № 473, із погодженням опису меж із землекористувачем від Б до В присадибна ділянка АДРЕСА_1, що вже встановлено рішенням суду від 08 травня 2001 року.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Артемівської міської ради народних депутатів від 05 січня 1994 року № 8 за ОСОБА_9 закріплено у тимчасове довгострокове користування земельну ділянку площею 373,7 кв. м по АДРЕСА_2 без права будівництва та посадження багатолітніх насаджень.

Також встановлено, що в січні 1998 року ОСОБА_9 (чоловік відповідача) вже звертався з позовом до ОСОБА_8, Артемівської міської ради про визнання приватизації земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, незаконною.

Для приведення земельної ділянки ОСОБА_8 у відповідність з державним актом на приватизацію рішенням Артемівського міського суду від 08 січня 2001 року зобов'язано ОСОБА_9 перенести паркан, що розташований зі сторони ділянки АДРЕСА_1 від рогу будинку в огородній частині на 32 см в сторону ділянки АДРЕСА_2 на 40 см по червоній лінії; при цьому для обслуговування житлового будинку необхідно залишити відстань до паркану 1 метр. В задоволенні інших вимог відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 20 вересня 2001 року рішення Артемівського міського суду Донецької області від 08 січня 2001 року залишено без змін, ухвалою Верховного Суду України від 08 лютого 2002 року вказана ухвала Донецького апеляційного суду від 20 вересня 2001 року залишена без змін.

Судом першої інстанції також встановлено, що відповідач ОСОБА_7 успадкувала після померлого 16 червня 2011 року чоловіка - ОСОБА_9 жилий будинок загальною площею 65,10 кв. м та земельну ділянку площею 1 000 кв. м в межах, згідно з планом, розташовану на території Артемівської міської ради, по АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належала йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2, виданого Артемівською міською радою 12 січня 1994 року на підставі рішення виконкому від 05 січня 1994 року № 11, надану для будівлі та обслуговування житлового будинку, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 473, про що нотаріусом Волобуєвим О.В. видано свідоцтво про право на спадщину у спадковій справі № 608/2011, зареєстроване 18 червня 2012 року в Реєстрі під № 2-255.

У свідоцтві про право на спадщину також зазначено опис меж: від А до Б - тимчасове користування, від Б до В - присадибна ділянка АДРЕСА_1, від В до Г - АДРЕСА_1, від Г до А - землі залізної дороги. Земельна ділянка зареєстрована 25 березня 2013 року в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності під № 3.

Згідно з Витягом з реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 04 квітня 2013 року № 1989180 відповідачу оформлено право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 по АДРЕСА_2, що зареєстровано 25 березня 2013 року № 548269 на підставі свідоцтва про право на спадщину 2-255, виданого 18 червня 2012 року.

Згідно з висновком від 29 червня 2015 року № 68 судової земельно-технічної експертизи фактичні лінійні розміри, площа і конфігурація земельної ділянки АДРЕСА_2 не відповідає лінійним розмірам, площі і конфігурації, вказаним в державному акті серії НОМЕР_2; фактичні лінійні розміри, площа і конфігурація земельної ділянки АДРЕСА_1 не відповідає лінійним розмірам, площі і конфігурації, вказаним в державному акті серії НОМЕР_3 на ім'я ОСОБА_8

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що позивачем ОСОБА_6 не доведено факту порушення її прав як землевласника відповідачем ОСОБА_7, оскільки не надано акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання за формою, встановленою Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686, яка набрала чинності 01 січня 2011 року.

Як позивачем, так і відповідачем, не доведено факту узгодження власниками суміжних земельних ділянок меж земельних ділянок позивача та відповідача, а твердження позивача ОСОБА_6 про те, що відповідачу ОСОБА_7 видано новий приватизаційний акт на право власності на землю з іншими вимірами (змінами земельної ділянки) за адресою АДРЕСА_2, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, ані позивач, ані відповідач не зверталися до суду з приводу оскарження дій ТОВ «Земельно-кадастровий центр» щодо виготовлення технічної документації із землеустрою ОСОБА_7

Касаційна скарга не містить доводів на спростування вказаних висновків судів попередніх інстанцій, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судами не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 вересня 2015 року у частині, яка не скасована апеляційним судом, та рішення Апеляційного суду Донецької області від 16 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий М.В. Демяносов
Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук О.М. Ситнік О.В. Ступак