АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 22-ц/796/9965/16 Головуючий у 1-й інстанції - Катющенко В.П.
Доповідач- Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі: головуючого судді - Панченка М.М.

суддів - Побірченко Т.І., Барановської Л.В.

при секретарі - Куркіній І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року в частині відхилення заяви ОСОБА_2 щодо відшкодування понесених судових витрат по справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», заінтересована особа - ОСОБА_2, про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року залишено без розгляду заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», заінтересована особа - ОСОБА_2, про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду. Крім того, ухвалою відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заяви про відшкодування понесених нею судових витрат по даній справі.

В поданій апеляційні скарзі представник заявника просить оскаржувану ухвалу скасувати в частині відмови в задоволенні зазначеної вище заяви та постановити нову, якою заяву задовольнити в повному обсязі. Скаржник послався на те, що судові витрати, понесені ОСОБА_2 в даній справі, спричинені необґрунтованими діями ПАТ «Укрсоцбанк», а тому в силу ч. 3 ст. 89 ЦПК України підлягають стягненню з Банку на користь заявника.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., обговоривши доводи апеляційної скарги та з'ясувавши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва з 20 травня 2014 року перебувала справа за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», заінтересована особа - ОСОБА_2, про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» зазначена вище заява залишена без розгляду.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні вимог останньої щодо відшкодування понесених нею судових витрат, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, виходив з відсутності факту необґрунтованих дій позивача(заявника).

Так, відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України, в інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Між тим, за змістом п. 38 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі заявлення вимог про компенсацію передбачених ч. 3 ст. 89 ЦПК України судових витрат, такі вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач (статті 10, 11 ЦПК). При цьому саме по собі пред'явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Таким чином, сам по собі факт звернення ПАТ «Укрсоцбанк» до суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду не може бути підставою для відшкодування ОСОБА_2 понесених нею судових витрат.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо того, що ПАТ «Укрсоцбанк» було достеменно відомо про те, що не може бути видано виконавчий лист на примусове виконання рішення третейського суду у справах про захист прав споживачів, оскільки такі справи не підсудні третейським судам згідно закону, про що зазначив Верховний Суд України у своїх правових позиціях, з огляду на наступне.

Так, як слідує з матеріалів справи, ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду 20 травня 2014 року. Між тим, правові позиції, на які посилається скаржник, висловлені Верховним Судом України вже в 2015-2016 роках.

Враховуючи відсутність єдиної судової практики з даного питання в 2014-2015 роках(що додатково підтверджується ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 червня 2014 року про задоволення даної заяви ПАТ «Укрсоцбанк») та наявність відповідного рішення третейського суду про задоволення вимог Банку до ОСОБА_2, Банк мав процесуальне право на звернення до суду з відповідною заявою, а тому такі дії не можуть бути визнані необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що факт укладення кредитного договору, наявність заборгованості(згідно рішення третейського суду) підтверджується матеріалами справи, а тому обраний позивачем спосіб захисту відповідає характеру спірних правовідносин.

З матеріалів справи не вбачається затягування розгляду заяви з вини ПАТ «Укрсоцбанк» або будь-яких інших дій(бездіяльності) заявника, які могли б характеризуватися як необґрунтовані.

Посилання скаржника на дії ПАТ «Укрсоцбанк» в частині отримання виконавчого листа та пред'явлення його до виконання не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки такі дії здійснювалися Банком не в межах розгляду даної заяви, а в рамках відповідного виконавчого провадження з виконання рішення третейського суду, тобто, не є такими, на підставі яких ч. 3 ст. 89 ЦПК України передбачено відшкодування судових витрат.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена на повно з'ясованих обставинах справи, з дотриманням норм процесуального права та не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року в частині відхилення заяви ОСОБА_2 щодо відшкодування понесених нею судових витрат - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді: