АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Гулієву М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

19 грудня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного 18.09.2010 року кредитного договору №б/н ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості по кредиту. Відповідач належним чином зобов'язання по кредитному договору не виконувала, у зв'язку з чим, станом на 30.11.2014 року, утворилась заборгованість. Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вказаним кредитним договором, станом на 30.11.2014 року, в загальному розмірі 26003,64 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 14974,09 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 8565,09 грн., заборгованість по комісії в сумі 750,00 грн., а також штрафів: фіксована частина - 500,00 грн., процентна складова -1214,46 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачка, яка згідно відмітки на поштовому конверті за місцем реєстрації по вул. Косіора, 47/49 у м. Дніпро відсутня, про час та місце слухання даної справи апеляційним судом повідомлена належним чином через оголошення у пресі, відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, що стверджується публікацією відповідного оголошення в газеті «Урядовий Кур'єр» №216 (5836) від 17.11.2016 року, примірник якої долучено до матеріалів справи на аркушах 138-142.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 11 вересня 2010 року ОСОБА_2 було оформлено у ПАТ КБ «ПриватБанк» анкету-заявку про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якої, ознайомившись із умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами ПриватБанка, ОСОБА_2 виявляє бажання оформити на своє ім'я платіжну картку «Універсальна» з кредитним лімітом 4000,00 грн. (а.с.9).

18 вересня 2010 року ОСОБА_2 отримала у позивача банківську картку «Універсальна» з встановленим поновлюваним кредитним лімітом, а тому зазначена дата є днем укладення між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою кредитного договору, що підтверджується довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачкою (а.с.10), а також довідкою банку про отримання ОСОБА_2 18.09.2010 року кредитної картки (а.с.148).

Відповідно до умов зазначеного вище кредитного договору, відсоткова ставка за користування кредитними коштами була встановлена на рівні 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом; строк внесення щомісячних платежів на погашення боргу погоджено сторонами до 25 числа місяця, наступного за звітним (а.с.10).

Відповідно до п. 1.1.2.5. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 (надалі Умови), які є невід'ємною частиною кредитного договору, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а.с.11-34).

Згідно п. 2.1.1.3.3. Умов, клієнт поручає банку списувати з картрахунку суми грошових коштів в розмірі здійснених клієнтом або його довіреними особами операцій у відповідності з правилами Міжнародних платіжних систем, а також вартість послуг, визначену тарифами банка при настанні строків платежу.

У пункті 1.1.3.2.3 Умов сторони погодили, зокрема, що банк має право проводить зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше, ніж за сім днів до впровадження змін проінформувати клієнта.

Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг погоджено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк.

Пунктом 2.1.1.12.6.2 умов передбачено сплату боржником штрафів у випадку невиконання або неналежного виконання ним зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, в розмірі, вказаному в пам'ятці/довідці про умови кредитування і тарифах. Виплата штрафу здійснюється боржником за кожен місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця належного виконання боржником зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом.

Також, згідно довідки, наданої позивачем в порядку виконання ухвали суду від 19.10.2016 року, з моменту у кладення даного кредитного договору, кредитний ліміт поступово збільшувався до 15000,00 грн. (а.с.149).

У зв'язку з неналежним виконанням боржником ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором №б/н укладеним 18.09.2016 року, станом на 30.11.2014 року утворилась заборгованість, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14974,09 грн., заборгованості за відсотками в сумі 8565,09 грн., заборгованості по комісії в сумі 750,00 грн. та штрафів фіксована частина - 500,00 грн., процентна складова -1214,46 грн., що загалом становить 26003,64 грн. Дана заборгованість підтверджується наданим позивачем детальним розрахунком заборгованості на аркушах справи 4 - 8, 113-121.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що останній платіж на погашення кредитної заборгованості ОСОБА_2 було здійснено 14.02.2014 року, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с.7 зворот, 120) та випискою по рахунку (а.с.107), тобто у межах річного строку, оскільки даний позов банком пред»явлено до суду 19 грудня 2014 року.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; зважаючи на доведеність позивачем наявності та розміру заборгованості відповідача, - колегія дійшла висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь банку заборгованості за договором №б/н від 18 вересня 2010 року, станом на 30.11.2014 року, у сумі 26003 64 копійки, а саме: заборгованості за кредитом - 14974,09 грн., заборгованрсті за відсотками - 8565,09 грн., заборгованості по комісії - 750,00 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) -1214,46 грн. Дана заборгованість підтверджується наданими банком детальними розрахунками на аркушах 4 - 8, 113-121 та випискою по рахунку (а.с.150-160).

Колегія зауважує, що відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. З матеріалів справи вбачається, що в суді першої чи другої інстанцій заява про застосування позовної давності ні в письмовій, ні в усній формі не надавалась, тому питання щодо застосування позовної давності судом не вирішується.

На зазначене місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі обставини справи не встановив, що спричинило неправильне застосування матеріального закону та призвело до винесення неправомірного рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 546 (п'ятсот сорок шість) грн. 08 копійок, що складається із суми сплаченого судового збору за подання позовної заяви у сумі 260,04 грн. (згідно ставок, що діяли на момент подачі позову), що підтверджується платіжними дорученнями №BO1S7B0LG7 від 27.08.2014 рок та №BO1S4B0OOP від 04.12.2014 року (а.с. 40, 41), та сплаченої суми, необхідної для звернення до суду із апеляційною скаргою (згідно ставок, що діяли на момент звернення із апеляційною скаргою) у розмірі 286,04 грн., що підтверджується платіжним дорученням №PROM1BDILB від 11.07.2016 року (а.с.85).

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного вище, вимог ст.ст. 303, 88 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог банку в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313 - 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - задовольнити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.09.2010 року, станом на 30.11.2014 року, в сумі 26003 (двадцять шість тисяч три гривні) 64 копійки, а саме: заборгованість за кредитом - 14974,09 грн., заборгованість за відсотками - 8565,09 грн., заборгованість по комісії - 750,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) -1214,46 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір в сумі 546 (п'ятсот сорок шість) грн. 08 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку.

Головуючий

Судді