Провадження №4-с/554/64/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі суду:

судді Блажко і.О.

при секретарі - Гребенюк С.С.

за участю представника ГТУЮ - ОСОБА_1

представника Гадяцького РВ ДВС ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування постанов державних виконавців у справі №1622/15854/2012 , -

В С Т А Н О В И В :

В провадження судді надійшла скарга ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування постанов державних виконавців у справі №1622/15854/2012. В якій прохали: визнати протиправною та скасувати постанову начальника УДВС ГТУЮ у Полтавській області від 30 червня 2016 року щодо передачі виконавчого провадження ВП №51183840 на виконання до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області; визнати протиправними та скасувати: постанову головного державного виконавця Гадяцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 05 липня 2016 року щодо передачі матеріалів виконавчого провадження ВП №51183840 до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області; постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області: від 05 липня 2016 року про прийняття до виконання виконавчого провадження від 05 липня 2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження та від 05 липня 2016 року про розшук майна боржника. В обґрунтування скарги зазначив, що 07.02.2013 Октябрським районним судом м. Полтави був виданий виконавчий лист № 1622/15854/2012 про стягнення з нього, ОСОБА_3 суми боргу у розмірі 80 055 грн. 92 коп. за кредитним договором. 23.05.2016 за вказаним виконавчим листом головним державним виконавцем ВДВС Гадяцького РУЮ ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження № 51183840 та розпочато проведення виконавчих дій в порядку примусового виконання рішення суду. 13 липня 2016 року рекомендованим листом ОСОБА_3 отримав постанову про прийняття до виконання цього самого ВП № 51183840 старшим державним виконавцем ВПВР У ДВС ТУЮ в Полтавській області Ткаченко С.З., в якій говорилось про передачу мого виконавчого провадження до виконавчої служби обласного рівня, яка відповідно до закону здійснює лише виконання рішень, де сума боргу становить від 3 до 10 мільйонів гривень стаття 21 ЗУ «Про виконавче провадження». З самого тексту цієї постанови я зрозумів, що підставою для передачі ВП стала постанова про передачу виконавчого провадження від 30 червня 2016 року винесена начальником УДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_5 Вважає, що жодних законних підстав для передачі виконавчого провадження не існувало, а тому постанова про передачу виконавчого провадження не може бути вмотивованою та не відповідає вимогам чинного законодавства і підлягає скасуванню. Також в порушення Інструкції представники органів ДВС не надіслали йому копію оскаржуваної постанови, що свідчить про порушення його прав, як учасника виконавчого провадження. На підставі оскаржуваної постанови від 30 червня 2016 року, посадовими особами ВДВС Гадяцького РУЮ та ВПВР УЖВС ГТУЮ у Полтавській області, 05 липня 2016 року прийнято ряд постанов, що повинні бути скасовані, оскільки прийняті на виконання незаконного рішення, тому він і звертається до суду з даною скаргою.

В судовому засіданні начальник Гадяцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області за наказом ОСОБА_2 проти скарги заперечувала, прохала відмовити в її задоволенні.

В судовому засіданні представник ГТУЮ у Полтавській області за дорученням ОСОБА_1 проти скарги заперечувала, прохала відмовити в її задоволенні.

В судове засідання боржник ОСОБА_3 не з»явився.

В судове засідання боржник ОСОБА_6 не з»явилася.

В судове засідання ПАТ «МегаБанк» свого представника не направили, надали заяву про розгляд справи без участі представник.

Суд, заслухавши начальника Гадяцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області за наказом ОСОБА_2, представника ГТУЮ у Полтавській області за дорученням ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що 23.02.2012 рішенням Октябрського районного суду м.Полтави у справі №2/1622/1485/2012 позовну заяву ПАТ «Мегабанк» задоволено частково. Розірвано достроково кредитний договір №19/2007 від 09.02.2007, укладений між ВАТ «Мегабанк» в особі Полтавської філії ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_3 Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 27 288 доларів 57 центів США, та заборгованість за відсотками в сумі 2 137 доларів 71 цент США, що в гривневому еквіваленті на день розгляду справи в суді складає 235 030 грн. 64 коп. В іншій частині позову ПАТ «Мегабанк» відмовлено за безпідставністю позовних вимог. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Мегабанк» судові витрати та витрати за ІТЗ судового розгляді в сумі 1 820 грн. (т.1. ст.192-195).

13 червня 2012 року ухвалої колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області апеляційна скарга ПАТ «Мегабанк» відхилена. Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 23.02.2012 залишено без змін. (т.1 а.с.233-235).

24 жовтня 2012 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ПАТ «Мегабанк» задоволено частково. Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 23.02.2012 та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 13.06.2012 в частині відмови у задоволені вимог про стягнення 5 047,25 доларів США заборгованості по нарахованих відсотках, 12 095,59 грн. штрафу за несвоєчасне погашення кредиту, 3 823,73 грн. штрафу за несвоєчасну сплату відсотків, 19 090 грн. штрафу у розмірі 10% від вартості предмету застави за порушення п.2.1.3 договору застави; 4 719,57 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. (т.1 а.с.253-254).

07 лютого 2013 року заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі №1622/15854/2012 позов ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_7 на користь ПАТ «Мегабанк» загальну суму заборгованісті за кредитним договором №19/2007 від 09.02.2007, укладеного між ВАТ «Мегабанк» в особі ПФ ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_3 у розмірі 298 088 грн. 86 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_7 на користь ПАТ «Мегабанк» 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат за ІТЗ. (т.2 а.с. 27-31).

27 травня 2013 року рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07.02.2013 змінено, зменшено загальну суму заборгованості по кредиту, яка підлягає стягненню солідарно з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_7 до 80055,92 грн., виключено з резолютивної частини рішення висновок щодо стягнення з відповідачів судових витрат. (т.2 а.с.88-93).

23 липня 2013 року 2 виконавчих листа отримала представник ПАТ «Мегабанк» ОСОБА_8 Строк предявлення виконавчого листа до виконання 1 рік. (т.2 а.с.98).

12 вересня 2013 року видано виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 27 888 доларів 57 центів США по рішенню від 23 лютого 2012 року. Рішення набрало законної сили 24 жовтня 2012 року. Строк предявлення виконавчого листа до виконання 1 рік. (т.2 а.с.101)

23 травня 2016 року постановою головного державного виконавця ВДВС Гадяцького РУЮ про відкриття виконавчого провадження ВП №51183840 відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №1622/15854/2012 року, виданого 07.02.2013 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Мегабанк» загальну суму заборгованості за кредитним договором №19/2007 від 09.02.2007, укладеного між ВАТ «Мегабанк» в особі ПФ ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_3 у розмірі 80055,92 грн. (т. 3 а.с. 6-7).

05 липня 2016 року постановою головного державного виконавця Гадяцького РУЮ ВДВС ГТУЮ у Полтавській області про передачу матеріалів виконавчого провадження передано матеріали виконавчого провадження №51183840 з примусового виконання виконавчого листа №1622/15854/2012 року, виданого 07 лютого 2013 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Мегабанк» загальну суму заборгованості за кредитним договором №19/2007 від 09 лютого 2007 року, укладеного між ВАТ «Мегабанк» в особі Полтавської філії ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_3 у розмірі 80055,92 грн. (т.3 а.с. 9-10).

Відповідно до п. 6.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 передача виконавчих проваджень на виконання до відділу примусового виконання рішень регіонального органу ДВС, територіальних органів ДВС та виконавчих груп, утворених при цих органах може здійснюватися за рішенням начальника управління державної виконавчої служби щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні у відділах державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 3.8.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, (чинній на момент виникнення спірних правовідносин), наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними Єдиного реєстру при відкритті виконавчого провадження.

Згідно з п. 3.8.6. Інструкції якщо виконавче провадження виявлено в іншому органі ДВС в межах регіону, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, звертається до керівника органу ДВС вищого рівня щодо прийняття рішення стосовно обєднання виконавчих проваджень у зведене чи приєднання виконавчого документа до зведеного та визначення органу ДВС, який буде здійснювати виконання зведеного виконавчого провадження.

Згідно ч.3 ст.21 ЗУ «Про виконавче провадження» інші виконавчі провадження, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, можуть передаватися до відділів примусового виконання рішень в установленому Міністерством юстиції України порядку. Так, Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, (чинній на момент виникнення спірних правовідносин), більш детально регламентує порядок передачі та прийняття виконавчого провадження від територіального органу державної виконавчої служби до регіонального органу ДВС.

Відповідно до п. 6.1. Інструкції виконавче провадження може бути передано від одного органу ДВС до іншого, від одного державного виконавця до іншого у випадках, визначених Законом та Інструкцією.

Також відповідно до підпункту В пункту 6.3 Інструкції передача виконавчих проваджень на виконання до відділу примусового виконання рішень регіонального органу ДВС, територіальних органів ДВС та виконавчих груп, утворених при цих органах, може здійснюватися за рішенням начальника регіонального органу ДВС щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні у територіальних органах ДВС.

Згідно ч.3 ст.21 ЗУ «Про виконавче провадження» на відділ примусового виконання рішень покладається виконання і інших виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби.

Згідно з ч.7 ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження (у редакції, чинній на момент вчинення спірних правовідносин) виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Таким чином, державним виконавцем не порушено підвідомчість та місце виконання рішення.

05 липня 2016 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_9 про прийняття до виконання виконавчого провадження прийнято до виконання виконавче провадження №51183840 з примусового виконання виконавчого листа №1622/15854/2012, виданого 07 лютого 2013 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Мегабанк» загальну суму заборгованості за кредитним договором №19/2007 від 09 лютого 2007 року, укладеного між ВАТ «Мегабанк» в особі Полтавської філії ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_3 у розмірі 80055,92 грн. (т.3 а.с.11).

05 липня 2016 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_9 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3; заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_3 лише в межах суми боргу. Арешт накласти з моменту надходження постанови (т. 3 а.с.12-13).

Згідно ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» (редакція 1999 року що діяв на момент винесення постанов із змінами та доповненнями) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 8 ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент вчинення спірних правовідносин) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 57 ЗУ «Про виконавче провдаження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Проведення опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином державні виконавці діяли у межах своїх повноважень та здійснювали заходи, які передбачені Закону України «Про виконавче провадження» для повного і своєчасного виконання рішення суду.

Згідно ст.ст. 383-385 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права і свободи.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.383 ЦПК України , ЗУ «Про виконавче провадження» , суд , -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування постанов державних виконавців у справі №1622/15854/2012- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 днів з дня проголошення, а відсутніми особами з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.О. Блажко