АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Вербової І.М.

при секретарі: Литвиненко Р.С.

за участю осіб:

представника заявника ОСОБА_1 та заінтересованої особи

ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 02.09.2014року у справі № 1259/14,-

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», поданою представником Поліщук Юлією Вікторівною

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 02.09.2014 року у справі №1259/14.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ПАТ «Укрсоцбанк» через свого представника подало апеляційну скаргу, у якій просить вказану ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити. Посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що справи, які розглядаються третейськими судами за позовами банків до боржників про стягнення заборгованості відносяться до категорії справ про захист прав споживачів та не належать до компетенції вирішення спорів третейськими судами.

В апеляційній інстанції представник заявника ОСОБА_1 та заінтересованої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнала, просила суд її відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Справа№755/15362/15-ц
№ апеляційного провадження:№22-ц/796/4104/2016
Головуючий у суді першої інстанції Л.П. Батращук
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д.Поливач
ПАТ «Укрсоцбанк» у судове засідання явку свого представника не забезпечив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, а тому колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника банку, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника заявника ОСОБА_1 та заінтересованої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 вересня 2014 року рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків задоволено позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк», стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 2 805 752, 24 грн., третейський збір у сумі 25 500,00 грн. та 121, 80 грн. судового збору.

Вказане рішення ухвалене на підставі укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 389/55/07-Пі від 03.10.2007року та договору іпотеки № 04/І-736 від 03.10.2007року, а також на підставі договору поруки №04/П-702 від 03.10.2007року укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк»та ОСОБА_2

Третейська угода щодо розгляду спорів, пов'язаних з виконанням умов кредитного договору безпосередньо у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків викладена сторонами у п.6.1 Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №386/55/07-Пі від 03.10.2007року.

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 02.09.2014 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року заяву ОСОБА_1 задоволено, рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 02.09.2014року у справі №1259/14 скасовано.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, питання про оскарження рішень третейських судів регламентовано главою 1 розділу VII-1 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 389-4 ЦПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду.

Частиною 4 ст. 389-4 ЦПК України передбачено, що суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 389-5 цього Кодексу.

Разом з тим, п.1 ч.2 ст.389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину 1 статті 6 Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

За частиною першою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Системний аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Незалежно від предмета та підстав спору, а також незважаючи на те, хто звернувся з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, заборона на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів поширюється на спори про захист прав банківських установ, тобто спори, в яких позивачем є банківська установа, а відповідачем - споживач. Оскільки відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

Така правова позиція було висловлена Верховним Судом України в постановах №6-856цс15 від 02 вересня 2015 року, №6-2074цс15 від 04 листопада 2015 року, №6-1716цс15 від 11 листопада 2015 року.

Колегія суддів бере до уваги ту обставину, що ОСОБА_2 не є споживачем послуг банку, оскільки він є поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_1 перед банком. Але враховуючи те, що до третейського суду банком було пред'явлено позов як до позичальника так і до поручителя саме про солідарне стягнення заборгованості, колегія судді вважає вірним скасування рішення третейського суду в повному обсязі, оскільки дані вимоги є взаємопов'язаними, може йтись про припинення поруки, про зменшення розміру пені, а тому доцільним буде розгляд такої справи саме державним судом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 02.09.2014 року. Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», подану представником Поліщук Юлією Вікторівною, відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: