Ухвала

іменем україни

14 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів закасаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 3 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 26 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї з відповідачем народилась дочка - ОСОБА_6, яка проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває її утриманні, оскільки разом з відповідачем вони не проживають, спільного господарства не ведуть. Зазначала, що відповідач участі у вихованні не приймає, від обов'язку утримувати дитину ухиляється. Крім того, у неї на утриманні знаходиться син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є ОСОБА_8, також вона надає допомогу своїй матері, яка є пенсіонером.

Ураховуючи наведене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 35 % усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 3 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 26 квітня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 3- % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 5 січня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням вимог ст. ст. 180-183 СК України правильно визначили розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька з урахуванням стану здоров'я відповідача, який є інвалідом 3 групи, доходу сторін, стану здоров'я й матеріального становища дитини.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а по суті направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами суду касаційної інстанції.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 3 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 26 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.А.Черненко

С.П.Штелик