АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 766/9459/16-ц Головуючий в І інстанції: Рядча Т.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Радченка С.В.

суддів: Вербицької Л.І., Колісниченка А.Г.

секретар Сікора О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні виділені матеріали з цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Скульський Анатолій Анатолійович про визнання недійсним договору дарування за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 12 вересня 2016 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила визнати недійсними договори дарування частин домоволодіння АДРЕСА_1, крім того позивачка подала заяву в якій просила в порядку забезпечення позову накласти арешт на 45/100 частин вищезазначеного домоволодіння.

Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 вересня 2016 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати і постановити у справі нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам цивільно-процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції, виходив з того, що заява не містить причин у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, а також відсутнє обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Однак, з зазначеними висновками суду погодитися не можна, оскільки до них суд дійшов в порушення норм процесуального закону.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З роз'яснення даного Пленумом Верховного Суду України в своїй постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання та утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимоги, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, ст. 152 ЦПК України передбачено такий вид забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо 45/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, які належать відповідачці на підставі договорів дарування від 25.11.1999 року на 24/100 частини та від 24.07.2006 року на 21/100 частини, які позивачка і просить визнати недійсними (а.с.3-4,9,10).

Враховуючи розмір заявлених позовних вимог та той факт, що можливе розпорядження відповідачем належним йому майном, утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову та те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Оскільки питання про забезпечення позову було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, то відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України, ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 151, 152, 307, п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 12 вересня 2016 року скасувати, постановити нову.

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Скульський Анатолій Анатолійович про визнання недійсним договору дарування задовольнити.

Накласти арешт на належне ОСОБА_2нерухоме майно - 45/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1.

Копію ухвали направити для виконання до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м.Херсоні та сторонам по справі для відома

Ухвала набирає чинності після проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: Л.І. Вербицька

А.Г. Колісниченко