Дзержинський міський суд Донецької області
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2016 року

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

за участю

секретаря Бондарчук Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області заяву Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для предявлення виконавчого документа на виконання,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для предявлення виконавчого документа на виконання, мотивуючи її тим, що на виконанні в відділі державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку знаходився виконавчий лист № 2-2107/2011, виданий Ленінським районним судом м. Донецька про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат. При цьому, не надав суду більш детальну інформацію, оскільки всі виконавчі провадження та інші документи, тощо залишені в м. Донецьку, територія якого є тимчасово окупованою. До заяви про видачу дубліката виконавчого листа заявник не надав, а ні копії виконавчого листа, а ні копії судового рішення по справі.

Оскільки в матеріалах справи відсутня належним чином засвідчена копія рішення суду, суд поставив на обговорення питання щодо можливості часткового або повного відновлення за ініціативою суду втраченого судового провадження по цивільній справі № 2-2107/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 193412 грн. 77 коп., державного мита в сумі 997 грн. 69 коп. та витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн., яке знаходилось в провадженні Ленінського районного суду м.Донецька.

Представник заявника в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні.

Належно повідомлений відповідач по справі ОСОБА_1 в судове засідання не зявився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 403 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Згідно ст. 407 ЦПК України при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб (їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 408 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу з утраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з утраченого провадження.

Із змісту заяви вбачається, що в провадженні Ленінського районного суду м. Донецька знаходилась цивільна справа № 2-2107/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

Рішенням Ленінського районного суду м. Донецька по цивільній справі № 2-2107/2011 з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» стягнено заборгованість за кредитним договором та судових витрат.

При вирішенні питання про часткове відновлення втраченого судового провадження в частині ухвалення 21.10.2011 року Ленінським районним судом м. Донецька рішення про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом, судом відповідно до вимог ч.2 ст. 408 ЦПК України були досліджені матеріали з втраченого судового провадження, а саме: копія повного тексту рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 21.10.2011 року про стягнення заборгованості за кредитним договором. Інших документів, які містилися в матеріалах втраченого судового провадження, сторони суду не надали.

Зважаючи на те, що наявні в справі про часткове відновлення втраченого провадження в частині ухвалення рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором представлені копії документів є належними та достатніми для відновлення втраченого провадження, суд, перевіривши зібрані матеріали, приходить до висновку про необхідність часткового відновлення втраченого провадження саме в частині ухвалення судом рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,60,402,403 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Частково відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 2-2107/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині ухвалення 21.10.2011 року Ленінським районним судом м. Донецька рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вважати установленим зміст відновленого рішення Ленінського районного суду м.Донецька від 21 жовтня 2011 року по цивільній справі № 2-2107/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (повний текст) в наступній редакції:

«№ 2-2107/11

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2011 Ленінський районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді: Шестопалової Я.В.

при секретарі: Гончарук Г.В.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Донецька цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 31.07.2003р. ОСОБА_1 Донецькою філією АБ «Брокбізнесбанк» надано кредит у сумі 75000 гривен строком до 30.07.2005р. під 24 відсотка річних за користування кредитом, про що було укладено кредитний договір № 39-ф-03. Доказом отримання кредитних коштів є власноручний підпис ОСОБА_1 на видатковому касовому ордері № 05 від 21.07.2003р. Пунктом 4 кредитного договору від 31.07.2003р. вказано, що проценти за користування ссудой позичальник сплачує щомісячно, не пізніше останнього дня місяця. У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору №39-ф-03 від 31.07.2003р., склалась заборгованість перед Банком у розмірі 71250 гривен по отриманим в кредит та неповернутим грошовим коштам, по процентам 28 519 гривен, а всього 99 768 гривен 93 копійки. Отже, на теперішній час ОСОБА_1 свої зобов»язання за кредитним договором не виконав, суму кредиту у встановлений кредитним договором строк не повернув. Таким чином, оскільки в добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує, позивач змушений був звернутися до суду з позовною заявою. Просив стягнути з відповідача на користь позивача отримані в кредит та неповернені грошові кошти в сумі 71 250 гривен, проценти за користування позикою у розмірі 28 518 гривен 93 копійки, державне мито у розмірі 997 гривен 69 копійок, та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 гривень.

Позивач надав на адресу суду заяву про збільшення розміру позовних вимог згідно з якими просив суд стягнути з відповідача отримані в кредит та неповернені грошові кошти у розмірі 71250 гривень, проценти за користування позикою за період з 01.08.2003р. по 01.06.2005р. із розрахунку 24% річних 28518,93 гривень та за період з 01.06.2005р. по 15.02.2008р. у розмірі 46332,21 гривень, індекс інфляції від суми боргу за весь період прострочення 47311,63 гривень, державне мито у розмірі 997,69 гривень та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривень.

Відповідач ОСОБА_1 надав до суду заперечення згідно з якими зазначив, що 17.08.2010 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу було видано свідоцтво про передачу нереалізованого майна стягувачеві від 05.08.2010 року та акт передачі нереалізованого майна стягувачеві ПАТ «Брокбізнесбанк», що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 41 домоволодіння №50 по вулиці Одеська у м. Донецьк, що належало боржнику ОСОБА_1 Представником ПАТ «Брокбізнесбанк» надані документи для оформлення та видачі свідоцтва на право власності на майно, яке ПАТ «Брокбізнесбанк» виявив бажання залишити за собою в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 по кредитному договору № 39-Ф-03 від 31.07.2003р. Таким чином вважає, що ПАТ «Брокбізнесбанк» у повному обсязі задовольнив свої вимоги ще рік назад і новий його позов необґрунтований.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила суд задовольнити та стягнути з відповідача отримані в кредит та неповернені грошові кошти у розмірі 71250 гривень, проценти за користування позикою за період з 01.08.2003р. по 01.06.2005р. із розрахунку 24% річних 28518,93 гривень та за період з 01.06.2005р. по 15.02.2008р. у розмірі 46332,21 гривень, державне мито у розмірі 997,69 гривень та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривень.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнав у повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним у запереченні на позовну заяву, проти винесення рішення не заперечував.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору від 31.07.2003р. №39-ф-03 ОСОБА_1 Донецькою філією АБ «Брокбізнесбанк» надано кредит у сумі 75 000 гривен, строком до 30.07.2005р. під 24 відсотка річних за користування кредитом (т.1 а.с. 7-8).

Доказом отримання кредитних коштів є власноручний підпис ОСОБА_1 на видатковому касовому ордері № 05 від 21.07.2005р.(т.1 а.с.9).

Оскільки відповідач належним чином не виконував умов договору, станом на 15.02.2008р. утворилась заборгованість, яка складається з суми основного боргу 71250 гривен, відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2003р. по 01.06.2005р. із розрахунку 24% річних 28518,93 гривень та за період з 01.06.2005р. по 15.02.2008р. у розмірі 46332,21 гривень, індекс інфляції від суми боргу за весь період прострочення 47311,63 гривень. Загальна сума заборгованості складає 193 412,77, про що свідчить розрахунок заборгованості.

Відповідач неналежним чином виконує свої зобовязання за кредитним договором щодо його погашення, що підтверджується матеріалами справи, а тому позивач має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1054 ч. 2 та ст. 1050 ч. 2 Цивільного кодексу України, наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Пунктом 4 кредитного договору № 39-ф-03 від 31.07.2003р. вказано, що проценти за користування кредитом у розмірі 24 відсотка річних позичальник сплачує щомісячно, не пізніше останнього дня місяця.

Судом встановлено, що станом на теперішній час ОСОБА_1 свої зобов»язання за кредитним договором не виконав, кредит у встановлений кредитним договором строк не повернув, у добровільному порядку відповідач заборгованість позикодавцю не сплачує, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні поясненнями представника позивача та відповідача ОСОБА_1

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сума заборгованості за кредитним договором № 39-ф-03 від 31.07.2003р. підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що судові витрати по оплаті судового збору в сумі 997 грн. 69 коп., та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, оскільки з причини невиконання відповідачем взятих на себе обовязків у добровільному порядку, позивач змушений був звернутися до суду з позовом.

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 611, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк», що знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 41 заборгованість за кредитним договором у розмірі 193 412 (сто девяносто три тисячі чотириста дванадцять) гривень 77 (сімдесят сім) копійок, а також державне мито у розмірі 997 гривен (девятсот девяносто сім гривен) 69 копійок та витрати на інофрмаційно технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 (тридцять) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Ленінський районний суд м. Донецька шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Я.В. Шестопалова»

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: