Справа №705/4314/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді Коваля А.Б.

при секретарі Остропольській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області прол встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про те, що 28 жовтня 2015 року померла її мати ОСОБА_3 після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області.

Вона є донькою померлої і спадкоємцем за заповітом, складеним 23 квітня 1997 року покійною ОСОБА_3

У встановлений законом термін та порядок вона звернулася до державного районного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку їй було відмовлено, у звязку з тим, що при видачі державного акту на право приватної власності на землю машинописним способом було невірно забито імя та по батькові «Явдокія Федорівна», згодом цю помилку було виправлено ОСОБА_2 сільською радою на вірне «Євдокія Тодорівна», згідно із паспортними даними. Нотаріусом була винесена постанова через ці закреслення, що суперечить Інструкції.

Просить суд встановити факт належності ОСОБА_3 державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ЧР № 013237 виданого 17.01.2003 року ОСОБА_2 сільською радою Уманського району Черкаської області.

Визнати за нею, ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, площею 2,8589 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що належить її покійній матері ОСОБА_3 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 013237, виданого 17.01.2003 року ОСОБА_2 сільською радою Уманського району Черкаської області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-СР № 269602, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, ОСОБА_3 померла 28 жовтня 2015 року. Актовий запис № 11.

Згідно постанови ОСОБА_4, державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори, від 06 червня 2016 року, у відповідності до матеріалів спадкової справи № 327/2016 єдиним спадкоємцем за заповітом на все майно ОСОБА_3, померлої 28 жовтня 2015 року, є її донька ОСОБА_1 Цією ж постановою останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,8589 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, що залишилася після смерті її матері ОСОБА_3, у звязку з тим, що на державному акті є виправлення, що є порушенням п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 року за № 43.

Згідно державного акту серії І-ЧР № 013237, виданого 17 січня 2003 року, ОСОБА_5, імя та по-батькові якої виправлено на ОСОБА_6 та це виправлення засвідчено підписано ОСОБА_7 та печаткою ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, є власником (на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради № 2/6 від 20.06.2002 року) земельної ділянки площею 2,8589 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради, переданої для ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 20.

Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, виданої виконавчим комітетом 14 червня 2016 року за вих. № 02-15/124, ОСОБА_3, яка померла 28.10.2015 року, мала в приватній власності земельну ділянку площею 2,8589 га, розташованою на території ОСОБА_2 сільської ради. При видачі державного акту, було допущено помилку, а саме: замість ОСОБА_6 було зазначено ОСОБА_8. ОСОБА_2 сільською радою було зроблено виправлення на правильне ОСОБА_6. На цей момент видати державний акт без виправлень ОСОБА_2 сільська рада не має можливості, тому цей спір можливо вирішити лише в судовому порядку.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом достовірно встановлено про те, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_3, померлої 28.10.2015 року. Позивач спадщину фактично прийняла, користується нею за належністю та своєчасно звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою. У видачі свідоцтва про право за заповітом на земельну ділянку нотаріусом позивачу було відмовлено, оскільки у державному акті про право власності на цю земельну ділянку наявні виправлення.

Судом також встановлено, що у вищевказаному державному акті, дійсно було невірно записано імя та по-батькові спадкодавця (власника земельної ділянки), та в подальшому зроблено виправлення, яке засвідчене підписом та печаткою сільською ради. Але на цей час видати державний акт без виправлень неможливо, що також підтверджено довідкою ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або в паспорті.

Встановлення факту належності державного акту спадкодавцю тягне для позивача юридичні наслідки, а саме, дає змогу йому належним чином оформити право на спадкову земельну ділянку.

На думку суду в судовому засіданні було встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-ЧР № 013237 дійсно належить спадкодавцю ОСОБА_3.

У відповідності до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. З такими вимогами особа може звернутися до суду лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про нотаріат»: «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову».

На думку суду, оскільки нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку через наявність виправлень в оригіналі державного акту, який на цей час отримати неможливо, оскільки спадкодавець померла, а позивач спадщину фактично прийняла, тому її позов є обґрунтованим і є достатньо підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказане майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218, 256, 259 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати встановленим факт про те, що державний акт на право приватної власності на землю, серії І-ЧР № 013237 виданий 17.01.2003 року ОСОБА_2 сільською радою Уманського району Черкаської області належить ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, площею 2,8589 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що належить її покійній матері ОСОБА_3 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 013237, виданого 17.01.2003 року ОСОБА_2 сільською радою Уманського району Черкаської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Б. Коваль