Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Назарова М.В.
Справа № 414/1376/16-ц
Провадження № 22ц/782/759/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Карташова О.Ю., Яреська А.В.,

за участю секретаря Козубської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»

на ухвалу Кремінського районного суду Луганської області про забезпечення позову від 18 серпня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» в особі Рубіжанського відділення про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в особі Рубіжанського відділення про стягнення грошових коштів. В позові просила стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на її користь суму неотриманого грошового переказу від 18.07.2016 року у розмірі 660 грн., який є адресною благодійною допомогою від Товариства Міжнародного Червоного Хреста, та в забезпечення позову заборонити відповідачу до ухвалення рішення у справі повертати відправнику - Товариству Міжнародного Червоного Хреста вказаний грошовий переказ.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції заяву задоволено: задля забезпечення позовних вимог ОСОБА_2 заборонено відповідачеві Комерційному банку «ПриватБанк» в особі Рубіжанського відділення - до ухвалення судового рішення у справі повертати відправнику Товариству Міжнародного Червоного Хреста грошовий переказ від 18.07.2016 року на імя ОСОБА_2 у розмірі 660 грн.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу про забезпечення позову та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, оскільки судом порушені норми матеріального та процесуального права та неповне зясування обставин справи.

Вислухавши доповідь судді, розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвал суду, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову по справі суд першої інстанції вважав заяву ОСОБА_2 обґрунтованою та виходив з положень статей 151, 152 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови № 9 пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Довід апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог ч. 2, 3 ст. 151 ЦПК України щодо непересвідчення в існуванні спору та реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, незясування обсягу позовних вимог, даних про особу відповідача не заслуговує на увагу, адже обсяг позовних вимог чітко визначений позивачем у межах розміру грошового переказу, особа відповідача також визначена позивачем на власний розсуд.

Крім того, статтею 31 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» визначено порядок завершення переказу при неможливості виплати суми переказу після сплину тридцяти робочих днів з дня надходження цієї суми або зазначеної платником дати валютування банк отримувача зобов'язаний протягом трьох робочих днів переказати суму переказу ініціатору.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову у вищезазначений спосіб, суд правильно взяв до уваги вказані вимоги закону та застосував їх до спірних правовідносин, оскільки про реальність загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду свідчить саме необхідність дотримання відповідачем як банком отримувачем вимог вказаного законодавства про платіжні системи та переказ коштів щодо повернення суми переказу ініціатору.

Таким чином, постановляючи ухвалу про забезпечення позову суд першої інстанції врахував положення діючого законодавства, зробив висновки, які відповідають обставинам справи, постановив законну та обґрунтовану ухвалу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Кремінського районного суду Луганської області про забезпечення позову від 18 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: