Справа № 447/2879/15 Головуючий у 1 інстанції: Березюк Г.М.
Провадження № 22-ц/783/4684/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретаря Бохонко Е.Р.

з участю представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 05 травня 2016 року у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» на постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження від 21.03.2016 року,-

встановила:

В квітні 2016 року представник ТзОВ «Львівгаз збут» звернувся в суд із скаргою на постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження.

В обґрунтування вимог покликається на те, що судовим наказом від 04.12.2015 року по справі № 447/2879/15-ц солідарно стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ТзОВ «Львівгаз збут» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 3145,92 грн., інфляційні втрати в розмірі 8,08 грн., 3% річних в розмірі 30,82 грн. Зазначений наказ пред'явлений до примусового виконання, однак постановою державного виконавця від 21.03.2016 року в прийнятті до провадження судового наказу відмовлено, у зв'язку з невідповідністю його вимогам п. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у виконавчому документі повинно бути вказано одного боржника та одного стягувача, а також визначено, в якій частині необхідно виконати рішення або зазначено, що обовязок чи право стягнення є солідарним. Просить визнати дії державного виконавця неправомірними, скасувати постанову від 21.03.2016 року та зобов'язати державного виконавця ВДВС Миколаївського РУЮ відкрити виконавче провадження на підставі судового наказу від 04.12.2015 року.

Оскаржуваною ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 05 травня 2016 року у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» на постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження від 21.03.2016 року - відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив представник ТзОВ «Львівгаз збут», вважає ухвалу такою, що порушує норми матеріального і процесуального права, не відповідає дійсним обставинам справи.

На переконання апелянта, позиція державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження суперечить вимогам ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» та ЦПК України, оскільки в судовому наказі про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ТОВ «Львівгаз збут» заборгованість за спожитий природний газ зазначено, що стягнення з боржників є солідарним.

Просить скасувати ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 05 травня 2016 рокута постановити нову ухвалу про визнання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірною.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, в обгрунтування надав пояснення, аналогічні доводам скарги.

Інші учасники розгляду справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з»явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника на підтримку доводів скарги, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що судовим наказом Миколаївського районного суду Львівської області від 04.12.2015 року по справі №447/2879/15-ц солідарно стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ТзОВ «Львівгаз збут» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 3145,92 грн., інфляційні втрати в розмірі 8,08 грн., 3% річних в розмірі 30,82 грн. (а.с. 5-6)

Аналіз статті 103 ЦПК України, статей 17, 18 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що судовий наказ є виконавчим документом, який підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

Судовий наказ набрав законної сили 11.01.2016 року та був пред'явлений ТзОВ «Львівгаз збут» у ВДВС Миколаївського РУЮ для примусового виконання.

Постановою державного виконавця ВДВС Миколаївського РУЮ від 21.03.2016 року відмовлено в прийнятті судового наказу від 04.12.2015 року до провадження та у відкритті по ньому виконавчого провадження з примусового виконання, у зв'язку з невідповідністю такого вимогам п. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 3) .

Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, визначені розділом VI ЦПК України, зокрема ч. 2 ст. 368 ЦПК України передбачено, що якщо судове рішення ухвалено проти кількості відповідачів (боржників), суд має право за заявою стягувача видати кілька виконавчих листів (виконавчих документів), зазначивши при дольовому стягнення - яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом, при солідарному стягненні факт солідарного стягнення.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з того, що отримавши відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України один примірник судового наказу, який є виконавчим документом, у випадку якщо останній стосується стягнення з солідарних боржників і стягувач бажає згідно ст. 543 ЦК України отримати виконання обов'язку від усіх солідарних боржників, то він може відповідно до ч. 2 ст. 368 ЦПК України звернутися до суду з заявою та додатково отримати примірники судового наказу (виконавчий документ) відповідно до кількох солідарних боржників, які пред'явити до примусового виконання із заявою про проведення стягнення відповідно з окремого боржника.

Вказаний висновок суду першої інстанції відповідає зазначеним вище положенням закону та дослідженим доказам по справі, при цьому відповідно до вимог ч. 2 ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку.

Апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, які б давали підставу для зміни чи скасування судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст. 313, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» - відхилити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 05 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

ОСОБА_6