АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 594/680/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Зушман Г.І.
Провадження № 22-ц/789/1194/16 Доповідач - Фащевська Н.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Фащевської Н.Є.

суддів - Ходоровський М. В., Щавурська Н. Б.,

з участю - секретаря Панькевич Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів на рішення Борщівського районного суду від 15 серпня 2016 року у справі за позовом ТзОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

18.07.2016 р. ТзОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 10260,68 грн., а саме 4736,69 грн. заборгованості по тілу кредиту, 923,65 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 4600 грн. пені за порушення строків погашення кредиту.

Рішенням Борщівського районного суду від 15 серпня 2016 року у задоволенні її позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

ТзОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів звернулася в суд з апеляційною скаргою на вищезазначене рішення суду, посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. При цьому суд не зясував усі фактичні обставини справи у їх сукупності, не сприяв повному, обєктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, фактичним обставинам справи, є незаконним та необгрунтованим.

Враховуючи наведене просить скасувати дане рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

У судове засідання сторони не з'явились. Враховуючи те, що у справі є дані про їх належне оповіщення, колегія вважає за можливе слухати справу у письмовому провадженні.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ОСОБА_2 з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено та не наведено доказів набуття прав у ТОВ ФКБізнесфінанс як нового кредитора у зобовязанні за кредитним договором №2012/2373CLAPS від 05.12.2012 року.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду не відповідає вимогам закону та встановленим обставинам по справі, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі ст. 309 ЦПК України.

Судом встановлено, що 05 грудня 2012 року між ПАТ "Платинум Банк" та відповідачкою ОСОБА_1, укладено кредитний договір зі страхування життя позичальника №2012/2373CLAPS, згідно якого банк надав відповідачці кредит в розмірі 5900 грн. з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 12% річних з кінцевою датою повернення кредиту 20.12.2015 року.

Факт укладення даного договору стверджується також заявою-анкетою позичальника ОСОБА_3 від 05.12.2012 року, додатком №1 до кредитного договору від 05.12.2012 року щодо графіку погашення платежів, меморіальним ордером за №143938184 від 05.12.2012 року про отримання ОСОБА_3 5000 грн. як надання кредиту відповідно до договору №2012/2373CLAPS від 05.12.2012 року, виписками по особовому рахунку відповідачки про сплату нею платежів в рахунок погашення кредиту за період з грудня 2012 року по 19 листопада 2013 року.

30.07.2014 року між ПАТ «Платинум Банк», як первісним кредитором та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по кредитному договору №2012/2373CLAPS від 05.12.2012 року, укладеному між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 відступлено на користь ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс».

17.06.2015 року між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу за № 1706/1, відповідно до умов якого ТОВ ФКБізнесФінанс відступив ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до ОСОБА_3 про повернення заборгованості по кредиту.

ОСОБА_2 витягу з додатку №1 до договору факторингу №1706/1 від 17.06.2015 року (реєстру заборгованостей) також вбачається, що ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» відступив позивачу право вимоги по кредитному договору №2012/2373CLAPS від 05.12.2012 року, укладеному між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги по даному кредитному договорі до ОСОБА_1 в сумі, 10 260,68 грн.

17 червня 2015 року ПАТ Платинум Банк, ТзОВ Фінансова компанія Бізнесфінанс та ТзОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів відповідно до договору факторингу № 1706/1 від 17.06.2015 року, укладеного між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», уклали договір про заміну сторони у зобовязанні.

25 червня 2015 р. ТОВ Фінансова компанія Бізнесфінанс своїм листом повідомило ОСОБА_1 про те, що право вимоги щодо її заборгованості за кредитним договором № №2012/2373CLAPS від 05.12.2012 року відступлене ним ТзОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів.

26.06.2015р. ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів повідомило ОСОБА_1 про те, що товариство отримало право вимоги щодо заборгованості за кредитним договором №2012/2373CLAPS від 05.12.2012 року в сумі 10260,68 грн. станом на 17.06.2015 р., а також зобов'язало ОСОБА_1 сплатити дану заборгованість за відповідними реквізитами.

Статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов'язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Як вбачається із ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Відповідно до положень статей 1077,1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

ОСОБА_2 зі ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Відповідно до ч 2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Враховуючи встановлені обставини справи, вищезазначені вимоги закону, колегія суддів вважає, що відступлення права грошової вимоги факторові- позивачу по справі, справді мало місце.

Колегія вважає, що сам факт долучення позивачем до справи повідомлення ПАТ Платинум банк ОСОБА_1 про відступлення ним на підставі Договору факторингу № 20140730-Г від 30 липня 2014 р. права вимоги щодо її заборгованості ТзОВ Фінансова компанія Бізнес Фінанс без зазначення дати відправлення, сам по собі не може бути доказом відсутності права вимоги у позивача по справі.

Так, згідно правової позиції, яка висловлена Верховним судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979 цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обовязку погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обовязку погашення кредиту взагалі.

Факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобовязання у повному обсязі не є підставою для звільнення боржника від виконання кредитних зобовязань взагалі.

Судом встановлено, що боржник ОСОБА_1 з грудня 2013 року не виконувала свого обов'язку щодо погашення кредиту, в тому числі і перед банком ПАТ Платинум Банк,з яким було укладено договір у 2012 році.

Крім того, стороною Договору про заміну сторони у зобов'язанні від 17.06.20015 року, згідно якого відбулась переуступка вимог від ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», було також ПАТ Платинум Банк.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з грудня 2013 року, перестала погашати кредит та сплачувати проценти за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим утворилась прострочена заборгованість за кредитом, яка по даний час нею не погашена.

Факт заборгованості за кредитним договором підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками. Будь-яких заперечень з приводу наявності заборгованості відповідачкою не надано.

Як слідує з розрахунку заборгованості за договором станом на 14.06.2015 року заборгованість ОСОБА_1 за сумою кредиту, складає 10222,90 грн., а саме 4736,69 грн. заборгованості по тілу кредиту, 911,72 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 4574 грн. пені за порушення строків погашення кредиту.

ОСОБА_2 з Додатку №1 до Договору факторингу №1706/1 від 17.06.2015 року сума заборгованості відповідачки станом на 17.06.2015 року становить 10260,68 грн., а саме 4736,69 грн. заборгованості по тілу кредиту, 923, 65 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 4600 грн. пені за порушення строків погашення кредиту.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у встановлений договором строк.

В силу вимог ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

ОСОБА_2 з вимогами ч.І ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.І ст. 257 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 257 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст. 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Відповідно до ч. З ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Судом встановлено, що останній платіж відповідачкою здійснено 19.11.2013 року, позивач звернувся до суду з позовом 18.07.2016 року, тобто з дотриманням строку позовної давності.

Із заявою про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення пені відповідачка не зверталась.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, колегія вважає, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем ОСОБА_1 майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з неї в його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 10260,68 грн., а саме 4736,69 грн. заборгованості по тілу кредиту, 923, 65 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 4600 грн. пені за порушення строків погашення кредиту.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів задовольнити.

Рішення Борщівського районного суду від 15 серпня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с.Дзвенигород, Борщівського району, Тернопільської області, інд.код., в користь товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів, , заборгованість за кредитним договором від 05.12.2012 р. №2012/2373CLAPS, у розмірі 10260,68 грн., а саме 4736,69 грн. заборгованості по тілу кредиту, 923, 65 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 4600 грн. пені за порушення строків погашення кредиту.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Н.Є. Фащевська

Судді: М.В. Ходоровський

ОСОБА_4