Справа № 202/2720/16-ц
У Х В А Л А

07 жовтня 2016 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Герасименка В.А., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду, позивач просить визнати недійсним заповіт, складений 27 жовтня 2015 року від імені ОСОБА_5, який помер 28 жовтня 2015 року і посвідчений лікарем Дніпропетровської міської клінічної лікарні № 2 ОСОБА_6, посилаючись на те, що ОСОБА_5 є його рідним братом. Він є єдиним близьким родичем ОСОБА_5 Останній був наркозалежним, хворів на СНІД. 28 жовтня 2015 року ОСОБА_5 помер. Після його смерті нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру 36 у будинку № 71 А по вул. С. Ковалевської в м. Дніпропетровську, яка належала померлому, оскільки 27 жовтня 2015 року ним був складений заповіт, відповідно до якого все належне йому майно він заповів ОСОБА_4.

Відповідач та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що ОСОБА_5 більш ніж 19 років проживав однією сім'ї з ОСОБА_7 в належній останній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, вів з нею спільне господарство та виховував її сина від першого шлюбу ОСОБА_4. 27 жовтня 2015 року знаходячись в лікарні, ОСОБА_5 у присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 склав заповіт, який був посвідчений завідувачем туберкульозного легеневого відділення КЗ «Дніпропетровська МКЛ № 2» ДОР ОСОБА_6 Вважали, що, складаючи заповіт, ОСОБА_5 діяв добровільно, знаходився в здоровому глузді та був повністю дієздатним.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 пояснила, що проживала з ОСОБА_5 у цивільному шлюбі 19 років. У ОСОБА_5 були добрі відносини з її сином ОСОБА_4 Відносини між ОСОБА_5 і його рідним братом були погані, спілкувалися рідко. Коли ОСОБА_5 захворів, за тиждень до смерті попросив її допомогти скласти заповіт. Після цього 27 жовтня 2015 року ОСОБА_5, знаходячись у лікарні, знову попросив скласти заповіт. На цей час він був дуже слабким, не міг самостійно пити, тримати щось в руках, але все розумів. При складанні заповіту була присутня вона, ОСОБА_8 та лікар ОСОБА_6 Брат ОСОБА_5 його в лікарні не відвідував. Лікування та похорони ОСОБА_5 оплачувала вона сама.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що протягом 8 років працювала разом із ОСОБА_5 Зі спілкування з ним їй відомо, що він тривалий час мешкав однією сім'єю з ОСОБА_7 У ОСОБА_5 є брат, після спілкування з ним ОСОБА_5 був запальним. 27 жовтня 2015 року, коли ОСОБА_5 знаходився у лікарні в тяжкому стані, він сам попросив написати заповіт. Нею зі слів ОСОБА_5 був записаний заповіт, який посвідчений лікарем ОСОБА_6 При цьому присутньою була ОСОБА_7 ОСОБА_5 не міг підписати заповіт, так як в нього боліли руки. Похорони ОСОБА_5 організовувала ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що працює завідувачем туберкульозного відділення КЗ «Дніпропетровська МКЛ №2» Дніпропетровської обласної ради. Ним був посвідчений заповіт ОСОБА_5 Останній знаходився на лікуванні у відділенні, хворів на туберкульоз та ВІЛ. Медичні препарати, які застосовувалися для лікування ОСОБА_5, не впливають на свідомість. Заповіт складався в його присутності. Були також присутні дружина ОСОБА_5 ОСОБА_7 та інша жінка ОСОБА_8. ОСОБА_5 знаходився на койці, не міг пересуватися. Зміст заповіту продиктував сам ОСОБА_5 Записував хтось із жінок. Після цього він зачитав заповіт та ОСОБА_5 його підтвердив.

У судовому засіданні представником позивача ОСОБА_1 заявлено клопотання про призначення по справі посмертної судово-психіатричної експертизи, на вирішення якої просить поставити питання: 1) Чи міг ОСОБА_5 усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними під час складання заповіту 27 жовтня 2015 року; 2) Чи страждав ОСОБА_5 під час складання заповіту на органічне ураження головного мозку, внаслідок захворювання на СНІД, що розповсюджувалося у порожнину черепа, із вираженими астенічними порушеннями та розладами свідомості; 3) Чи виявляв ОСОБА_5 на момент посвідчення заповіту ознаки хронічного психічного захворювання, розладу у формі деменції (недоумства) внаслідок прогресуючого захворювання на СНІД. Проведення експертизи просила доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Суд, заслухавши думку представника відповідача, обговоривши в судовому засіданні питання, які слід поставити на вирішення експертів, приходить до висновку про часткове задоволення клопотання за наступних підстав:

Відповідно до частини 1 статті 143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що дієздатність ОСОБА_5 під час складання заповіту належить до предмета доказування у справі та потребує спеціальних знань, суд вважає, що по справі необхідно призначити посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: 1) Чи дозволяв стан здоровя ОСОБА_5 розуміти значення своїх дій та керувати ними під час складання заповіту 27 жовтня 2015 року; 2) Чи впливали застосовувані під час лікування ОСОБА_5 медичні препарати на його свідомість та здатність розуміти значення своїх дій і керувати ними під час складання заповіту 27 жовтня 2015 року.

Приймаючи до уваги, що вирішення вказаних питань належить до компетенції лікарів психіатрів, суд вважає, що проведення судової експертизи слід доручити КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, а не Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

З метою проведення посмертної судово-психіатричної експертизи суд вважає необхідним витребувати з КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 2» ДОР» оригінали медичної документації ОСОБА_5

Крім того, оскільки для проведення експертизи потрібний значний проміжок часу, провадження у справі на час проведення експертизи слід зупинити.

Керуючись ст. ст. 143-144, 202-203, 209-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача задовольнити частково.

Призначити по справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради.

На розгляд експертів поставити наступні питання:

1)Чи дозволяв стан здоровя ОСОБА_5 розуміти значення своїх дій та керувати ними під час складання заповіту 27 жовтня 2015 року?

2)Чи впливали застосовувані під час лікування ОСОБА_5 медичні препарати на його свідомість та здатність розуміти значення своїх дій і керувати ними під час складання заповіту 27 жовтня 2015 року?

З метою проведення посмертної судово-психіатричної експертизи витребувати з КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 2» ДОР» оригінали медичної документації ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 «а» кв. 36.

Для дослідження направити експертам матеріали цивільної справи № 202/2720/16-ц, медичну документацію ОСОБА_5

Експертів попередити про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Витрати за проведення експертизи покласти на ОСОБА_3.

На час проведення експертизи провадження по справі зупинити.

Ухвала може бути оскаржена в частині зупинення провадження по справі до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 5 днів для винесення.

Суддя: Н.Ю. Марченко