Справа № 204/6973/16-ц
Провадження № 2/204/2597/16
РІШЕННЯ

Іменем України

14 грудня 2016 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

з участю секретаря Таран К.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

27 жовтня 2016 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2, який зареєстрований 23.09.2000р. у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м.Дніпропетровська, серія НОМЕР_1, актовий запис №404.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23 вересня 2000 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м.Дніпропетровська, серія НОМЕР_1 актовий запис № 404. Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично між сторонами припинені, проживаємо разом, проте спільного господарства не ведемо. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю сторін не виникає. В результаті розмов сторони прийшли до висновку, що розлучення це єдиний вихід побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю спільної дитини. З підстав наведених вище, збереження сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Примирення між сторонами неможливе. Спільне майно сторони поділили добровільно. Між сторонами на момент пред'явлення цього позову досягнуто згоду з приводу матеріального утримання та виховання спільної дитини. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати із позивачем.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила задовольнити позов.

Відповідач частково заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

23 вересня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м.Дніпропетровська було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №404, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають доньку: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7).

Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини між сторонами припинені.

Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено.

Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно із ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, зареєстрований 23 вересня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м.Дніпропетровська, актовий запис №404, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити прізвище - ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 судові витрати у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна)грн.20коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 19 грудня 2016 року.

Суддя І.В. Тітова