У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Володарського районного суду Донецької області від 24 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 11 квітня 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

в с т а н о в и в :

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» (далі - ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго») звернулося до суду з указаним позовом, у якому просило стягнути заборгованість за спожиту електроенергію.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що ОСОБА_2 є користувачем електричної енергії, споживає її, але несвоєчасно вносить оплату за отримані послуги, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед позивачем в сумі 5 801 грн 85 коп.

З огляду на викладені обставини, просило позов задовольнити.

Заочним рішенням Володарського районного суду Донецької області від 24 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 11 квітня 2016 року, позов ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 5 801 грн 85 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заявник подав касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого чинним законодавством, проте звернувся із заявою про поновлення цього строку з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України у разі пропущення встановленого законом строку на касаційне оскарження з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущений із поважних причин, він підлягає поновленню.

Проте, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо необхідності витребування матеріалів справи та їх перевірки.

Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням норм ст. 714 ЦК України, ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п. п. 15, 16, 42 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, п. 6. 42 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 року за № 417/1442, дійшли правильного висновку про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електроенергію.

Судами установлено, що лічильник обліку електроенергії, який знаходився на фасаді будинку АДРЕСА_1, знято в присутності чоловіка відповідача ОСОБА_3 та ним же і підписано акт від 19 січня 2015 року з показами лічильника 032192. Зауважень щодо показів лічильника висловлено не було.

Відповідно до п. 15 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 пошкоджені прилади обліку, а також прилади обліку із зірваними або пошкодженими пломбами підлягають експертизі, що проводиться комісією у складі представників енергопостачальника та територіальних органів Держспоживстандарту або спеціалізованими організаціями (підприємствами), які мають право на проведення відповідної перевірки, із залученням представників Держспоживстандарту.

Експертиза приладу обліку, який належить споживачу або за збереження якого він відповідає, здійснюється у присутності споживача. За результатами експертизи складається акт.

Разом з тим, у п. 16 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 зазначено, що у разі сумніву споживача у правильній роботі приладу обліку він може звернутися до енергопостачальника для проведення експертизи. Після оплати споживачем вартості робіт енергопостачальник протягом 20 днів проводить експертизу.

У разі підтвердження експертизою неправильної роботи приладу

обліку енергопостачальник відшкодовує споживачу всі витрати, пов'язані з проведенням експертизи.

Судом роз'яснювалось право сторін заявляти клопотання, зокрема, і про проведення експертизи. Відповідач даним правом не скористався.ОСОБА_2 не доведено, що позивач не надав доказів про споживання нею оспорюваної кількості спожитої електроенергії.

Також необґрунтованими є доводи про те, що у відповідача відсутній обов'язок сплачувати кошти за спожиту електроенергію, оскільки відсутній письмовий договір з енергопостачальником.

Відповідно до п. 6. 42 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 року за № 417/1442 на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Наведені положення Правил користування електричною енергією розповсюджується і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання.

Таким чином, оскільки споживач не скористався правом заявляти клопотання про призначення експертизи, а також відсутність договору з енергопостачальником не звільняє споживача від обов'язку сплачувати кошти за спожиту електроенергію, тому судами правильно стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованість за спожиту електроенергію.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження заочного рішення Володарського районного суду Донецької області від 24 вересня 2015 року та ухвали апеляційного суду Донецької області від 11 квітня 2016 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Володарського районного суду Донецької області від 24 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 11 квітня 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В.Закропивний