Справа № 2-1043/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 вересня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - А.І. Демидовська,

за участю секретаря - О.С. Шевченко,

розглянувши цивільну справу за позовною заявою Кредитної спілки «Народний кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1, просив стягнути з відповідача, суму боргу за кредитним договором у сумі 40 879,05 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 218,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 20.06.2014 року між Кредитною спілкою «Народний кредит» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №140602/н, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 10000,00 грн., плата за користування яким (проценти) становить 51,10% річних, тобто 0,14 % денних від суми залишку кредиту за кожен календарний день користування кредитом.

20.06.2014 року між сторонами було також укладено Додатковий договір, відповідно до якого у разі своєчасного ненадходження планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення цей кредит визнається з підвищеним ризиком, плата за яким становить 365% річних, тобто 1% денних на суму залишку по кредиту.

За умовами кредитного договору, відповідач брав на себе зобов'язання повертати щомісячно суму кредиту та нараховані відсотки за користування кредитом, що визначено відповідним Графіком розрахунків. Кредит вважається простроченим, якщо станом на дату, визначену в Графіку та умовами кредитного договору, очікуваний платіж не надійшов повністю або надійшов частково. Тобто, проміжний строк для виконання зобов'язання по Кредитному договору становить 30 календарних днів. Крім того, позивачем відзначено, що кредитна спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитом, наданими кредитною спілкою, що і передбачене кредитним договором, тобто: коли кредитний договір визнаний кредитним комітетом із ступенем ризику 0 рівня, то позичальнику нараховуються відсотки (в цьому випадку 0,30% денних згідно п.3.1 Кредитного договору); у разі прострочення кредиту та визнання кредитним комітетом кредиту з підвищеним ризиком встановлюється процентна ставка відповідно до Додаткового договору у розмірі 365% річних, тобто 1 % денних. Тобто, кредитним договором та Додатковим договором передбачено зміну відсоткової ставки у зв'язку з порушенням строків сплати, що призводить до визнання такого кредитного договору як - договору з підвищеним ризиком, а саме з дати виникнення заборгованості до дати фактичного його погашення. Відповідач зобов'язується сплатити відсотки у розмірах показаних вище, за кожний день строкової заборгованості на суму залишку по кредиту.

14.01.2015 року рішенням Солом'янського районного суду м. Києва у справі за позовом КС «Народний кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Проте поточна сума заборгованості збільшилася внаслідок як не виконання рішення суду так і винесення на прострочення інших сум. Які повинні сплачуватись за умовами Кредитного договору.

Посилаючись на те, що відповідачами порушено взяті на себе зобов'язання, позивач просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.06.2014 року між Кредитною спілкою «Народний кредит» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №140602/н, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 10000,00 грн., плата за користування яким (проценти) становить 51,10% річних, тобто 0,14 % денних від суми залишку кредиту за кожен календарний день користування кредитом.

20.06.2014 року між сторонами було також укладено Додатковий договір, відповідно до якого у разі своєчасного ненадходження планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення цей кредит визнається з підвищеним ризиком, плата за яким становить 365% річних, тобто 1% денних на суму залишку по кредиту.

Судом також встановлено, що кредитна спілка «Народний Кредит» є неприбутковою організацією, яка надає членам кредитної спілки кредити та залучає вклади членів кредитної спілки на депозитні рахунки (згідно з Цивільним кодексом України, Законом України «Про кредитні спілки» та Статуту кредитної спілки), а згідно з п.1.5 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", - фінансові послуги, які надає кредитна спілка - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Для збереження реальної вартості фінансових активів Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг видала Розпорядження № 7 від 16.01.2004 року «Про затвердження Положення про фінансові нормативи діяльності та критерії якості системи управління кредитних спілок та об'єднаних кредитних спілок» (далі - Положення), яке розроблено згідно з п.4 ч.1 ст. 28 та ст. 29 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст.ст. 20, 21 Закону України «Про кредитні спілки», пп.11, 12, 36 п. 4 Положення про Державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України та призначене для забезпечення стабільної діяльності Кредитних спілок, своєчасного виконання ними зобов'язань перед своїми членами, а також запобігання можливим втратам капіталу через ризики.

Згідно вищевказаного Положення вбачається, що кредитна спілка повинна в обов'язковому порядку, з метою покриття передбачених збитків від неповернених кредитів за рахунок частини доходів кредитної спілки формувати резерв забезпечення покриття втрат від неповернених позичок. Нормативи достатності капіталу та платоспроможності знайшли своє відображення в пп. 2.2.2 розділу 2 Положення, де зазначається п'ять ступенів ризику.

Усі вищезазначені Закони України та нормативно - правові акти України, а також згідно пп. 2. п. 2 ст. 21 Закону України «Про кредитні спілки» та Статуту Кредитної спілки, кредитна спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитом, наданими кредитною спілкою, що і передбачене кредитним договором та Додатковим договором , тобто: коли кредитний договір визнаний кредитним комітетом із ступенем ризику 0 рівня, то позичальнику нараховуються відсотки (в нашому випадку 0,18% денних згідно п. 3 Кредитного договору); у разі прострочення кредиту та визнання кредитним комітетом кредиту з підвищенним ризиком встановлюється процентна ставка у розмірі 365% річних, тобто 1 % денних (п. 1.1 Додаткового договору).

Таким чином, Додатковим договором передбачено зміну відсоткової ставки у зв'язку з порушенням строків сплати, що призводить до визнання такого кредитного договору як - договору з підвищеним ризиком (згідно з Розпорядження № 7 «Про затвердження положення про фінансові нормативи та критерії діяльності кредитних спілок та об'єднаних кредитних спілок» від 16.01.2004).

Тобто, з дати виникнення заборгованості до дати фактичного його погашення, відповідачі зобов'язуються сплатити відсотки у розмірах показаних вище, за кожний день строкової заборгованості на суму залишку по кредиту.

Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань.

Відповідач не погашає заборгованість, чим порушуює умови кредитного договору.

Відповідно до рішення Соломянського районного суду м. Києва від 14.01.2015 року позов КС «Народний кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту та судовий збір в розмірі 15546,28 грн.

Згідно п.7.3 кредитного договору у разі своєчасного ненадходження (прострочення) повністю або частково, планового платежу встановленого графіком розрахунків, кредитодавець нараховує, а позичальник зобов»язується сплатити пеню у розмірі 0,5% за кожен день прострочення.

Відповідно до п.1.1 додаткового договору до кредитного договору № 140602/н від 20.06.2014 р. сторони домовились про зміну розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику, а саме у зв»язку з порушенням графіку розрахунків додатка № 1 до кредитного договору № 140602/н від 20.06.2014 р. в частині непогашення кредиту у проміжні строки, які становлять 30 календарних днів. У разі своєчасного ненадходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за кредитом встановлюється у розмірі 365% річних.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Стаття 536 ЦК України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною 1 ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню та з відповідачів на користь КС «Народний кредит» має бути стягнута заборгованість в межах заявлених позовних вимог в розмірі 40 879,05 грн., з яких: 35 614,80 грн - борг по відсоткам за користування кредитом; 4 948,64 грн - інфляційні збитки; 315,61 грн - 3% річних.

Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати, а саме - судовий збір в розмірі 1 218,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.ст.509, 526, 536, 553, 554, 611, 625, 1054 ЦК України, ст.ст.3, 4, 10, 11, 12, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223, 224, 226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву Кредитної спілки «Народний кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Народний кредит» заборгованість за кредитним договором №140602/н від 20.06.2014 року у розмірі 40 879 (сорок тисяч вісімсот сімдесят дев'ять) грн 05 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Народний кредит» суму сплаченого судового збору у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 коп.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Київської області через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.І. Демидовська