Справа №461/6292/16-ц
Провадження №2/461/1817/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2016 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Мисько Х.М.

при секретарі Коружинець Н.В.,

з участю: представника позивача Гнатишака О.В.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, -

в с т а н о в и в :

позивач ПАТ «А-БАНК» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача суму завданих матеріальних збитків у розмірі 1700,00 грн.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що 14 квітня 2014 року між ПАТ «А-БАНК» та ОСОБА_3 було оформлено кредитний договір №SAMAB2635. У порушення норм закону та умов договору позичальник зобов'язання за вказаними договором не виконувала. В результаті проведення внутрішньо - банківської перевірки були виявлені ознаки шахрайства. Вироком Галицького районного суду м. Львова від 23 листопада 2015 року було встановлено, що 14 квітня 2014 року ОСОБА_2, переслідуючи корисливі цілі, заволоділа паспортом на ім'я ОСОБА_3, перебуваючи в приміщенні відділення ПАТ «А-БАНК», розташований за адресою: м. Львів, вул. І.Франка, 8, саме від імені ОСОБА_3 заповнила необхідні документи на отримання кредитної картки НОМЕР_2. У зв'язку з зазначеними злочинними діями відповідача, позивачу було заподіяно матеріальної шкоди на суму 1700,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві та просив таку задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, надала пояснення про те, що вироком від 23 листопада 2015 року її було засуджено, тому вона вважає, що у неї відсутні зобов'язання перед банком.

З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 23 листопада 2015 року відповідача ОСОБА_2 було визнано винуватою у пред'явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України (а.с.2-3).

Як вбачається із вищевказаного вироку, 14 квітня 2014 року близько 10.00 год. ОСОБА_2, перебуваючи на вул. В.Винниченка, 22 у м. Львові, діючи умисно, зловживаючи довірою ОСОБА_3 під приводом надання допомоги з оформлення на роботу, незаконно заволоділа паспортом громадянина України серія НОМЕР_3 та пенсійним посвідченням, виданим на ім'я ОСОБА_3 Продовжуючи свої протиправні дії, 14 квітня 2014 року, точний час не встановлено, ОСОБА_2, перебуваючи в приміщенні Центру обслуговування клієнтів ПАТ «А-БАНК» по вул.І.Франка, 8 у м. Львові, діючи умисно, з метою отримання доступу до кредитних коштів банку, видаючи себе за ОСОБА_3, внесла неправдиві відомості до анкети-заяви від 14 квітня 2014 року, у якій вказала неправдиві дані щодо своєї особи та підробивши при цьому підпис ОСОБА_3 Продовжуючи свої протиправні дії, 14 квітня 2014 року, точний час не встановлено, ОСОБА_2, перебуваючи у Центрі обслуговування клієнтів ПАТ «А-БАНК» по вул.І.Франка, 8 у м. Львові, діючи умисно, подала працівнику банку підроблену нею заяву-анкету від імені ОСОБА_3 від 14 квітня 2014 року, на підставі якої на ім'я ОСОБА_3 відкрито кредитний рахунок НОМЕР_2. Продовжуючи свої протиправні дії, 14 квітня 2014 року, точний час не встановлено, ОСОБА_2, перебуваючи у Центрі обслуговування клієнтів ПАТ «А-БАНК» по вул. І.Франка, 8 у м. Львові, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами банку шляхом обману, ввівши в оману працівника банку щодо своєї особи, отримала на кредитний рахунок НОМЕР_2, відкритий на ім'я ОСОБА_3, суму коштів в розмірі 1700,00 грн., якими в подальшому заволоділа без мети їх повернення.

В судовому засіданні встановлено, що завдану позивачу майнову шкоду під час досудового розслідування та провадження справи в суді відшкодовано не було.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи та вищенаведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що заподіяна позивачу майнова шкода підлягає стягнення з відповідача в повному обсязі, оскільки така заподіяна з вини відповідача та станом на день винесення рішення не відшкодована. Крім цього, розмір майнової шкоди підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави слід стягнути 551,20 грн. судового збору.

Відповідно до ст.217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Суд, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 є особою пенсійного віку, надала суду довідку із Залізничного Управління ПФУ про те, що отримує щомісяця пенсію у розмірі 999,00 грн., приходить до висновку, що у даному випадку наявні обставини, за яких може бути утруднено виконання судового рішення, а саме, те що відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі, а відтак суд вважає, що слід розстрочити виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 79, 88, 209, 212-215, 217 ЦПК України, ст.ст.1166,1192 ЦК України, п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» суму завданих матеріальних збитків у розмірі 1700,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Розстрочити виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» суми завданих матеріальних збитків у розмірі 1700,00 грн. на три місяці рівними частинами.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя Мисько Х.М.