У Х В А Л А

20.12.2016 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області ОСОБА_1,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до судді Вінницького районного суду Вінницької області Ганкіної Ірини Анатоліївни за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державної казначейської служби України - про відшкодування моральної шкоди,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся з цим позовом до суду і просив стягнути з Вінницького районного суду на його користь 20000 грн. моральної шкоди за створення суддею цього суду Ганкіною І.А. перешкод у розгляді його позовів.

Ухвалою судді Апеляційного суду Вінницької області Луценко В.В. від 14 грудня 2016 року визначена підсудність цієї позовної заяви Жмеринському міськрайонному суду.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, виходжу з такого.

Конституцією України встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється і що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом (статті 126, 129).

Згідно із зазначеними положеннями Конституції судові рішення і відповідно дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя (повязаних із підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстанції, а не в інший суд першої інстанції. Останнє порушувало б і принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Саме в такому розумінні мають застосовуватись положення статей 55 та 56 Конституції України про гарантію права кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб та на відшкодування державою матеріальної і моральної шкоди, заподіяної їх незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю при здійсненні ними своїх повноважень. Суд є органом, який розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових і службових осіб, а його рішення (дії, бездіяльність) оскаржуються лише в порядку, визначеному статтею 129 Конституції України і законодавством про судочинство.

Здійснення правосуддя в Україні врегульовано конституційними нормами окремо від діяльності інших органів державної влади. Відповідно до статті 62 Конституції України матеріальна й моральна шкода, завдана безпідставним засудженням, відшкодовується державою лише в разі скасування вироку як неправосудного. Проте й у цьому разі за заподіяну особі шкоду відповідає не суд або суддя, а держава.

Таким чином, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем або іншою особою, яка бере участь у цивільній справі. Це можливо лише у випадках, коли суд (суддя) виступає як звичайна установа (особа), а не як орган (особа), що здійснює правосуддя. Заяви та скарги, спрямовані на притягнення суду (судді) як відповідача, не підлягають розгляду в суді першої інстанції, оскільки законом передбачено інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.

Вищевикладене знайшло своє відображення в ухвалі судової колегії в цивільних справах Верховного Суду України від 2 грудня 1998 року, а також в ухвалі колегії суддів Верховного суду України від 23 березня 2011 року.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» розяснено, що виключне право перевірки законності та обгрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного вважаю, що позовна заява ОСОБА_2 до судді Ганкіної І.А. за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державної казначейської служби України - про відшкодування моральної шкоди - не підлягає розгляду у судах в порядку цивільного судочинства, і у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 55, 56, 62, 126, 129 Конституції України, статтею 122 ЦПК України, пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади», -

у х в а л и в :

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_2 до судді Вінницького районного суду Вінницької області Ганкіної Ірини Анатоліївни за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державної казначейської служби України - про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд на протязі п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя К.Шепель