Cправа № 563/1333/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2016

Корецький районний суд Рівненської області

в особі:

головуючого судді Кулика Є.В.

при секретарі Федичканич В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Корецької районної державної адміністрації Рівненської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. В позовній заяві зазначив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10 липня 2003 року. Від шлюбу мають малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 та дочку - ОСОБА_4. Позовні вимоги обгрунтував тим, що з відповідачем подружнє життя не склалось,оскільки відповідач систематично зловживає спиртними напоями і в нетверезому стані вчиняє сварки та скандали, свідками яких стають діти сторін. Саме такі обставини призвели до того, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, не ведуть спільне господарство та бюджет, тому позивач просить суд розірвати зазначений шлюб з відповідачем, оскільки він існує лише формально, малолітніх дітей залишити проживати з ним.

Сторони в судове засідання не з'явилися, але подали заяви суду, в яких справу просять розглянути без їх участі, поданий позов позивач повністю підтримує, а відповідач проти позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає необхідним задоволити позов в повному обсязі.

Судом встановлено, що 10 липня 2003 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 817, (свідоцтво про шлюб 1-ИД № 080905 від 10.07.2003 року).

Від шлюбу мають малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (свідоцтво про народження 1-ЕГ № 126570 від 23.12.2003 року) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження 1-ГЮ № 096305 від 12.06.2009 року).

Суд вважає, що причини, які спонукали сторони до розірвання шлюбу є обгрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, тому подальше спільне життя подружжя та сім'ї є неможливим.

Відповідно до ч.3 ст 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду.

Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Що ж стосується вимоги про залишення дітей проживати з батьком, то суд дійшов до таких висновків.

Згідно висновку Органу опіки та піклування Корецької районної державної адміністрації Рівненської області № 0117/5226/16 від 19.12.2016 року орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити пісце проживання дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з батьком - ОСОБА_1.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком, оскільки на момент розгляду справи діти постійно проживають з ним, перебувають на повному утриманні позивача, тому це відповідатиме інтересам дітей, а також оскільки відповідач ОСОБА_2 визнала позов та згідна з вказаною вимогою. Слід зауважити, що залишення дітей проживати з батьком не позбавляє матір права на особисте спілкування з дітьми та прийняття участі у їх вихованні.

Керуючись ст. ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України, ст.ст.10, 60, 61, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити повністю.

Шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10 липня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 817 - розірвати.

Малолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати з батьком - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Корецький районний суд Рівненської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Є.В. Кулик