Справа № 202/7979/16-ц
Провадження №2/202/3611/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 грудня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Мороза В.П,

за участю секретаря Овечко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА-2010» та ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА-2010» та ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що18 листопада 2015 року позивач уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «НИВА-2010» договір позики, згідно з яким передав йому грошові кошти у сумі 20 000 000 грн. (двадцять мільйонів гривень) з умовою їх повернення до 18 листопада 2016 року.

З метою забезпечення виконання договору позики було додатково укладено договір поруки від 18.11.2015 року із відповідачем-2, згідно якого поручитель відповідає перед кредитором за сплату пені та штрафні санкції, за несвоєчасне повернення кредиту боржником.

Фактичне отримання відповідачем-1 вказаної суми підтверджується власноруч написаною розпискою від 18.11.2015 року, в якій він зобовязувався повернути суму боргу до 18.11.2016 року. Проте до теперішнього часу відповідач-1 суму боргу не повернув. Поручитель також не виконав зобов'язання відповідно до договору поруки.

Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідач-1 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, надав письмові пояснення де зазначив, що на даний час не має можливості повернути суму боргу.

Відповідач-2 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, надав письмові пояснення де зазначив, що дійсно виступив як поручитель у зазначених правовідносинах, на теперішній час не володіє інформацією щодо сплати відповідачем-1 суми позики, просив розгляд справи здійснити згідно діючого законодавства України.

З огляду на викладене судом ухвалено проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та винести заочне рішення.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З умов договору позики від 18.11.2015 року випливає, що позивач надав відповідачеві грошові кошти у сумі 20 000 000 грн. з умовою їх повернення до 18 листопада 2016 року.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач не виконав зобовязання за договором позики, прострочивши виконання грошового зобовязання, тому суд вважає позовні вимоги щодо стягнення боргу в сумі 20 000 000 грн. та стягнення, а також три проценти річних від простроченої суми з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 27 945 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 1049 ЦК України, ст.ст. 1,3,7,11,15,53, 59, 60,212-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА-2010» та ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА-2010» (, адреса: 27605, Кіровоградська обл., Кіровоградський район, село Бережинка, ВУЛИЦЯ БОЖЕНКО, 176) заборгованість за договором позики від 18 листопада 2015 року у сумі 20 000 000 грн. (двадцять мільйонів гривень) та з ОСОБА_2 3% річних від простроченої заборгованості у сумі 27 945 грн. (двадцять сім тисяч девятсот сорок пять гривень) на користь ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його постановив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії в порядку ст. 228 ЦПК України.

Суддя В.П. Мороз