Справа № 639/8584/16-ц
Провадження № 2/639/2628/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Гаврилюк С.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору та зняття обтяження з квартири,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій також просить суд звільнити її від сплати судового збору у звязку з тим, що позивач є пенсіонером, отримує не велику пенсію та не має інших доходів.

Відповідно до преамбули Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI, цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою звільнити її від сплати судового збору.

Аналіз вказаних норм ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" свідчить про те, що суд може звільнити сторону від сплати судових витрат, враховуючи її майновий стан.

При цьому особа, яка звертається із відповідним клопотанням, повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та подати суду відповідні докази (документи про рівень доходу позивача; документи про заборгованість перед іншими особами; документи про стягнення заборгованості з позивача в межах виконавчого провадження; документи про наявність утриманців тощо).

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

ОСОБА_1 в обґрунтування клопотання про звільнення її від сплати судового збору зазначила, що вона є пенсіонером, отримує не велику пенсію, не має інших доходів та не може оплачувати судовий збір. Однак, як вбачається з довідки № 518/11 від 15.11.2016, виданої УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова, пенсія ОСОБА_1 нараховується стабільно, регулярно в розмірі 1508,24 грн на місяць.

Абзацом 5 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» встановлено, що у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, в розрахунку на місяць у розмірі з 1 травня становить 1130 гривень.

Тобто пенсія позивача відповідає прожитковому мінімуму осіб, які втратили працездатність та навіть вища за нього.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заявником не надано належних та достатніх доказів щодо підтвердження скрутного матеріального становища ОСОБА_1, у звязку з чим заявник можливо не здатна сплатити суму судового збору, встановленого законодавством України, суд відповідно ч. 3 ст. 82 ЦПК України не вбачає підстав для задоволення необґрунтованої заяви ОСОБА_1

Відповідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені судом і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року викладено позицію, відповідно до якої "обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою".

Таким чином, у вказаному рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У звязку з наведеним, відмова заявнику у задоволенні необґрунтованої заяви про звільнення від сплати судового збору, як це передбачено законом, а саме ст. 82 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на вище викладене суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо відмови ОСОБА_1 у задоволенні необґрунтованої заяви про звільнення її від сплати судового збору.

Керуючись ст. 82 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору за подачу позовної заяви до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору та зняття обтяження з квартири - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.М.Гаврилюк