АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/5761/16-ц Головуючий 1 інстанції Короткий І.П.
Провадження № 22ц/790/5976/16 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року судова колегія судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Коваленко І.П.,

суддів - Коровіна С.Г., Довгаль А.П.

при секретарі Калюжній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 26.12.2007 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, в забезпечення якого 09.06.2008 року між позивачем з одного боку та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з іншого боку було укладено договір іпотеки, за умовами якого позивачу в іпотеку було передано нерухоме майно житловий будинок літ. В-5 загальною площею 6422,9 кв.м., житловою площею 2856,00 кв.м. (в будинку розташовано 123 квартири), що знаходиться у м .Харків, вул.Тимурівців, 31. Зобовязання за кредитним договором ОСОБА_2 не виконав. 22.09.2009 року відповідач придбав за договором купівлі-продажу квартиру №73, що розташована у літ.В-5 будинку 31 по вул. Тимурівців в м.Харкові. З цих підстав позивач просив в рахунок заборгованості ОСОБА_2 перед позивачем за зазначеним кредитним договором звернути стягнення на вказану квартиру №73, що розташована у літ.В-5 будинку 31 по вул. Тимурівців в м. Харкові, та належить відповідачу, шляхом її реалізації позивачем.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що всі обставини справи зазначені у позові.

Представник відповідача проти позову заперечував та пояснив, що відповідач придбав спірну квартиру у той час, коли вона не знаходилась в іпотеці у позивача, також наполягає на застосуванні наслідків строку позовної давності до спірних правовідносин.

Треті особи в судове засідання не зявились.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконне, необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у ст. ст. 335, 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Аналізуючи положення ст. ст. 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», 328, 335, 376, 392 ЦК України слід дійти висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»).

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 28 вересня 2016 року у справі № 6-1243цс16.

Судом встановлено, що 26.12.2007 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, у забезпечення якого 09.06.2008 року між позивачем з одного боку та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з іншого боку було укладено договір іпотеки, за умовами якого позивачу в іпотеку було передано нерухоме майно житловий будинок літ. В-5 загальною площею 6422,9 кв.м., житловою площею 2856,00 кв.м. (в будинку розташовано 123 квартири), що знаходиться у м.Харків, вул. Тимурівців, 31.

Зобовязання за кредитним договором ОСОБА_2 не виконав.

22.09.2009 року ОСОБА_1 придбав за договором купівлі-продажу квартиру №73, що розташована у літ.В-5 будинку 31 по вул.Тимурівців в м.Харкові.

За змістом договору іпотеки від 26.12.2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк»та ОСОБА_2 та ОСОБА_3, сторони узгодили, що звернення стягнення на заставне майно здійснюється на розсуд іпотекодержателя: або за рішенням суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно з домовленістю сторін.

Згідно з п. 6.4 договору іпотеки за рішенням іпотекодержателя задоволення вимог іпотекодержателя може здійснюватись у наступному порядку шляхом набуття права власності на предмет Іпотеки або шляхом укладення довіреності на реалізацію предмету іпотеки:

6.4.1. Відповідно до п. 3.1.5. дійсного договору іпотекодавець на вимогу іпотекодаржателя, повинен передати іпотекодаржателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання, що є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет Іпотеки іпотекодержатель зобовязаний відшкодувати іпотекодавцям перевищення 90% (відсотків) вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Право іншої особи з вищим пріоритетом щодо строкового користування нерухомим майном, набутим у власність іпотекодержателем, зберігає чинність відповідно до умов договору, яким обумовлено таке користування. Права та вимоги третіх осіб на предмет іпотеки, набутий у власність іпотекодержателем, які мають нижчий пріоритет, ніж вимога іпотекодержателя, втрачають чинність.

6.5. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи суму кредиту, процентів, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом, кредитним чи цим договорами, - пеню, штраф), втрати, повязані з пред'явленням вимоги за кредитним договором і зверненням стягнення та реалізації предмета іпотеки, витрати та утримання і збереження предмета іпотеки, витрати на страхування предмета іпотеки, а також інших збитків, завданих порушенням умов кредитного договору або цього договору.

6.6. У випадку набуття права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває право від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу з дотриманням умов, визначених в Законі України Про іпотеку При цьому ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою сторін між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Заборгованість позичальника по кредитному договору вважається погашеною в день отримання іпотекодержателем від покупця за договором купівлі-продажу ціни купівлі-продажу предмета іпотеки а повному обсязі.

Іпотекодержатель, реалізувавши предмет іпотеки (в силу рішення суду або даного договору), має надіслати іпотекодавцем, (позичальнику, якщо він с відмінним від іпотекодавця), та іншим іпотекодержателям звіт про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки.

6.7. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи суму кредиту, процентів, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом, кредитним чи цим договорами, - пеню, штраф), витрати, повязані з предявленням вимоги за кредитним договором зверненням стягнення та реалізації предмета іпотеки, витрати на утримання і збереження предмета іпотеки втрати на страхування предмета іпотека, а також інших збитків, завданих порушенням умов кредиток договору або цього договору,

6.8. Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса проводиться, якщо інакше не передбачено рішення суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження та з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку. (а.с.63).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру №73, що розташована у літ.В-5 будинку 31 по вул.Тимурівців в м.Харкові, реалізацію предмету іпотеки провести шляхом надання банку права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною 482900 грн., з наданням банку всіх повноважень продавця, в тому числі права отримання у нотаріуса дублікату договору купівлі-продажу від 22.09.2009 року, реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дублікату договору купівлі-продажу від 22.09.2009 року, здійснювати будь-які платежі продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст. 37 Закону країни «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Разом з тим порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Умовами договору іпотеки не передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку шляхом надання банку права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною 482900 грн., з наданням банку всіх повноважень продавця, в тому числі права отримання у нотаріуса дублікату договору купівлі-продажу від 22.09.2009 року, реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дублікату договору купівлі-продажу від 22.09.2009 року, здійснювати будь-які платежі продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові з інших підстав.

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити з інших підстав.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий

Судді: