Справа № 466/7669/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м.Львова

в складі головуючого - судді Свірідової В.В.

при секретарі Степанюк Н.В.

з участю позивача (представника позивача ОСОБА_1).- ОСОБА_2

третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_4- ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6-ОСОБА_7

представника третьої особи ЛМР- Кулик А.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_6, з участю третіх осіб ОСОБА_3, ОКБ КП ЛОР "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", ЛКП"Янів-405", Львівської міської ради, Управління комунальної власності ДЕП Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження Шевченківської районної адміністрації № 138 від 14.02.2005 р. в частині приєднання комори,-

ВСТАНОВИВ :

08.10.2013 позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_6, ОСОБА_4, Управління комунальної власності департаменту економічної політики ЛМР, відділу приватизації державного житлового фонду Шевченківського району м. Львова, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Львівської області, Шевченківської районної адміністрація Львівської міської ради, з участю третьої особи ОСОБА_3, в котрій просять суд визнати розпорядження Шевченківської районної адміністрація ЛМР №1438 від 27.11.1998 року, договір купівлі-продажу між Управлінням приватизації майна Львівської міської ради та ОСОБА_6 від 01.04.1999 року №36, розпорядження Шевченківської районної адміністрації від 14.02.2005 року №138 про приєднання ОСОБА_6 підвальних приміщень недійсними, визнати реєстрацію права власності недійсною та зобов'язати відповідача повернути позивачу комору.

В подальшому позивачі неодноразово уточнювали позовні вимоги (т. 1 а.с. 46-47, а.с. 64-66; т. 2 а.с. 45,т.2 а.с.207) та остаточно звернулися з позовними вимогами до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_6, з участю третіх осіб ОСОБА_3, ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», ЛКП «Янів-405», Львівської міської ради, Управління комунальної власності ДЕП Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження Шевченківської районної адміністрації №138 від 14.02.2005 р. у частині приєднання підвального приміщення площею 4,5 кв.м., що знаходиться в підвальному приміщенні площею 25,7 кв.м., до квартири АДРЕСА_2.

В обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що згідно свідоцтва про право власності від 18.08.2003 року Серія НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1, на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 та членам сім»ї квартираАДРЕСА_1, загальною площею 106,90 кв.м., комора в підвалі площею 4,5 кв.м. (а.с.6,7 т.1).

Як стало відомо позивачам, мешканець квартири № 1 ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 став власником підвальних приміщень і йому належить підвал 101,0 кв.м., у площу якого увійшла і комора позивачів 4,5 кв.м.

Відповідач ОСОБА_4 згідно технічного паспорту від 18 січня 1995 року, інвентарний номер 187, з своєю дружиною, ОСОБА_6 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 і ніколи, як зазначають позивачі, підвальне приміщення площею 101,0 кв.м. за ними не закріплювалось. В 1998 році за №1436-27.11 Шевченківська районна адміністрація своїм розпорядженням надає ОСОБА_6 в оренду підвальне приміщення 45,5 кв.м. без згоди інших співвласників та мешканців будинку.

01.04.1999 року за №36 з'являється договір купівлі-продажу шляхом викупу між Управлінням приватизації майна Львівської міської ради та ОСОБА_6

14.02.2005р. № 138 Шевченківська районна адміністрація своїм розпорядженням приєднує ОСОБА_6 підвальні приміщення площею 25,7 кв.м. та 28,7 кв.м.

В подальшому Третейський суд своїм рішенням від 03.05.2006 року у справі № 3/8-1/1 за ОСОБА_6 визнав право власності на спірне приміщення підвалу.

Позивачі зазначають, що родина ОСОБА_6 захопила комору позивачів площею 4,5 кв.м., що знаходиться в підвальному приміщенні площею 25,7 кв.м., будинку АДРЕСА_1, таким чином позбавивши позивачів права власності та користування своєю власністю. Тому з метою захисту своїх прав позивачі вимушені звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_2, яка представляє свої інтереси та інтереси позивачки ОСОБА_1, згідно довіреності, яка міститься в матеріалах справи, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві, заяві про уточнення позовних вимог та письмових поясненнях, долучених до справи. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Позивачка ОСОБА_1 скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує(ас.56 т.1).

Представник відповідача Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання 27.12.2016р. не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про причину неявки суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник - ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог, подали письмові заперечення проти позовних вимог, просили у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з»явилась,хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена,надала доручення на представлення своїх інтересів в суді представнику ОСОБА_7

Представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив в повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Крім цього, звернулися до суду із заявою про застосування позовної давності до позовних вимог та з тих підстав просили відмовити у задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_3 на стороні позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю.

Представник третьої особи Львівської міської ради - Кулик А.Я., згідно довіреності, копія якої міститься у матеріалах справи, в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_11, ОСОБА_1 підтримав повністю,данавши суду письмові та усні пояснення, заперечив щодо застосування строку позовної давності.

Представники третіх осіб - ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», Львівської міської ради,ЛКП»Янів-405», Управління комунальної власності ДЕП Львівської міської ради в судове засідання призначене на 27.12.2016 не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду рекомендованою кореспонденцією, про причину неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення сторін, представників сторін та третіх осіб та представників третіх осіб, свідка ОСОБА_14, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши матеріали справи і всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами такі факти.

З матеріалів Інвентаризаційної справи на будинки АДРЕСА_1 (а.с. нвен.справи 252) вбачається, що відповідно до реєстраційного посвідчення на жилий будинок Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 21.08.1997 р. було посвідчено, що будинок АДРЕСА_1 у м.Львові зареєстрований на праві державної власності за виконкомом Шевченківської районної Ради народних депутатів і знаходився в оперативному управлінні ЖЄО Шевченківського району,затвердженого рішенням виконкому Шевченківської районної Ради народних депутатів № 192 від 14.04.1987 р.

Як вбачається з матеріалів Інвентаризаційної справи на будинки АДРЕСА_1 (а.с. інвен.справи 291 ) відповідно до реєстраційного посвідчення Львівського ОДКБТІ та ЕО від 26.01.1999 р. житловий будинок (в цілому) по АДРЕСА_1 зареєстрований на праві комунальної власності за Львівською міською радою на підставі рішення Шевченківського райвиконкому м.Львова від 14.04.1987 р. за № 192.

Відповідно з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ЛОДКБТІ та ЕО від 29.09.2003 р. № 15933731 будинок АДРЕСА_1 знаходиться у комунальній власності Територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради на підставі рішення № 192 від 14.04.1987 р. Шевченківського райвиконкому м. Львова (Інвентар справа а.с.300 )

У відповідності до ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси,що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст,районів у містах,а ткож об»єкти іхньої спільної власності,що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Судом встановлено,що будинок АДРЕСА_1 не знятий з балансу місцевих рад та є комунальною власністю Територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради.

Відповідно до реєстраційного посвідчення від 18.01.1995 р. квартира АДРЕСА_2 житловою пл.74,8 кв.м. зареєстрована на праві особистої власності за ОСОБА_6, згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Львівським міським нотаріальним округом 17 січня 1995 р. за р-ром № 818(а.с.334 інвентар ).

Згідно реєстраційного посвідчення ЛОДКП БТІ та ЕО від 26.04.1999 (Інвен.справа а.с.274, а.с.29 т.1) на об»екти нерухомого майна приміщення площею 45,5 кв.м. по АДРЕСА_1 зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_6 на підставі договору № 36 купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО від 01.04.1999 р.

Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації №138 від 14.02.2005 надано дозвіл ОСОБА_6 на переобладнання квартири АДРЕСА_2 , а саме дозволено влаштувати балкон приєднавши частину сходової клітки пл.7,4 кв.м., та переобладнати квартиру в будинку АДРЕСА_1 з приєднанням підвальних приміщень; надалі квартира складається Із -підвал:двох допоміжних приміщень пл.(25,7 і 28,7) кв.м.,ванної кімнати пл.19,6 кв.м.,гардеробу пл.17,6 кв.м.,вбиральні пл.1,0 кв.м., коридору пл.6,3 кв.м.; -1-го поверху: чотирьох житлових кімнат,двох коридорів, кухні, гардеробу, балкону(відповідної площі).

Згідно зазначеного розпорядження вбачається, що відповідно до реєстраційного посвідчення від 26.04.1999 р. підвальні приміщення пл.45,5 кв.м. належать на праві приватної власності ОСОБА_6 Під приміщенням квартири знаходяться вільні підвальні приміщення пл.25,7 та 28,7 кв.м.,які згідно з проектними пропозиціями передбачається приєднати до квартири № 1.(інвен.справа а.с.336-337).

Як вбачається з свідоцтва про право власності на квартиру від 18.08.2003 року серія НОМЕР_1, виданого Шевченківською районною адміністрацією, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_15, ОСОБА_16 є власниками квартири АДРЕСА_1. Дана квартира була приватизована відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»,загальна площа квартири становить 106,90 кв.м.,комора в підвалі площею 4,5 кв.м. (а.с.6 т.1,7).

Відповідно до довідки ЛКП Янів-405 від 05.09.2013р. співвласник ОСОБА_15 помер.(а.с.8 т.1)

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку технічного обладнання елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Згідно представлених суду позивачем письмових доказів, вбачається,що відповідно до розпорядження Шевченківської районної адміністрації № 196 від 18.08.2003 р. було передано квартиру АДРЕСА_1 у власність позивачів (а.с.99-104т.1).

Отже, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 набули у законний спосіб право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 106,90 кв.м., у тому числі і на комору у підвалі площею 4,5 кв.м.(а.с.6 т.1,7).

Комора площею 4,5 кв.м. належить на праві приватної власності позивачам, є складової частиною підвального приміщення площею 25,7 кв.м., а тому Шевченківська районна адміністрація немала права розпоряджатись майном, яке належить на праві приватної власності іншій особі.

Як вбачається з письмової згоди мешканців будинку АДРЕСА_1, яка міститься у матеріалах справи, у заяві жодним чином не вказана площа підвальних приміщень, які мали намір приєднати мешканці квартири №1.(а.с.139 т.1)

Окрім цього, із матеріалів, на підставі яких було прийнято розпорядження №138 від 14.02.2005 видно, що при розгляді заяви ОСОБА_6 про приєднання до квартири спірного приміщення підвалу не з'ясовувалось питання, чи належить вказане приміщення комусь із мешканців на праві власності і чи хтось із мешканців ним користується.(а.с.21 т.1)

На підставі даного розпорядження було винесено рішення третейського суду від 03.05.2006, відповідно до якого визнано право власності на приміщення підвалу під літерою 1-6 по АДРЕСА_1, загальною площею 101 кв.м., зокрема і комора у підвалі площею 4,5 кв.м., яка належить позивачам на праві приватної власності. На момент прийняття рішення третейського суду не могло бути оскарженим особами, які не брали участь у справі, незважаючи на те, що третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки.(а.с.18-20,226,7 т.1)

На даницй час рішення Третейського суду оскаржено.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.06.2006 р. (а.с.209-214,215-216 т.1) вбачається, що ОСОБА_4 має у приватній власності приміщення підвалу літ.1-6,заг.пл.101,0 кв.м. у АДРЕСА_1 на підставі рішення постійно діючого Третейського суду при Львівській Асоціації учасників ринку нерухомості Третейської палати України від 03.05.2006 р.

За даних умов, суд вважає, що первинним способом набуття права власності на комору площею 4,5 кв.м. є приватизація відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а після приватизації позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 жодних правочинів щодо комори площею 4,5 кв.м. не вчиняли.

Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 12.04.2013 р., яке ухвалою апеляційного суду Львівської області від 08.07.2013р. залишено в силі(а.с.49-55 т.1) встановлено, що родина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підвальним приміщенням пл.4,5 кв.м. у буд.АДРЕСА_1 не може користуватись, так як таке займають інші мешканці даного будинку.

Згідно ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 20.05.2014 р.(а.с.128-129 т.1) вбачається, що судовим рішенням встановлено,що ОСОБА_3, ОСОБА_2 з набуттям права власності на квартири набули право власності на підвальні приміщення. А саме, ОСОБА_3, мешканеці кв. 8 буд.1-на підвал пл.28,7 кв.м.,ОСОБА_2 мешканці квартири № 6 буд.№ 1-на підвал -4,5 кв.м.,ОСОБА_17 мешканець кв.3 буд.3 на підвал 12,8 кв.м..На зазначені підвальні приміщення є правовстановлюючі документи.

Окрім того, рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 30.12.2015р. було встановлено обставини, які є предметом розгляду зазначеної вище справи. Відтак, судом встановлено, що розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської рали від 14 лютого 20105 року № 138 суперечить закону та було скасовано в частині приєднання підвального приміщення пл.28,7 кв.м. до АДРЕСА_2, оскільки дане підвальне приміщення належить на праві власності ОСОБА_3(а.с.121-123 т.2),яке набрало законної сили відповідно до ухвали апеляційної інстанції від 28.03.20016р. (а.с.132-134 т.2)

Відповідно до вимог ст.61 ч.3 ЦПК України обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлені ці обставини.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1,7 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995, судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання недійсними угод про відчуження майна та дійсними - у випадках, передбачених ч. 2 ст. 47 ЦК, а також про визнання незаконними актів державних органів, органів місцевого самоврядування про неправомірне втручання у здійснення власником правомочностей щодо володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1, є підставними і підлягають до задоволення.

Заяву представників відповідача щодо застосування позовної давності до позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування розпорядження Шевченківської районної адміністрації №138 від 14.02.2005 р. в частині приєднання комори, суд вважає безпідставною, оскільки строк звернення позивачів із зазначеними вище позовними вимогами пропущено з поважних причин, так як про існування оскаржуваного розпорядження Шевченківської районної адміністрації позивачам стало відомо лише під час розгляду цивільної справи №466/5966/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_18, ОСОБА_19, Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської Ради, відділу приватизації державного житлового фонду Шевченківської районної адміністрації Львівської міської Ради, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, третьої особи ЛКП «Янів 405» про визнання наказу недійсним, визнання права власності на приміщення, та зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_18, ОСОБА_19 до ОСОБА_6, Шевченківської районної адміністрації Львівської міської Ради, Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської Ради, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, третіх осіб відділу приватизації державного житлового фонду Шевченківської районної адміністрації Львівської міської Ради, ОСОБА_2 про визнання недійсними витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, розпоряджень, договору купівлі-продажу та зобов'язання до вчинення дій.

Керуючись ст.ст.10, 11, 15,60,61,88, 209, 212, 214- 215, 218 ЦПК України , суд ,

ВИРІШИВ:

позов задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 138 від 14 лютого 2005 року у частині приєднання підвального приміщення площею 4,5 кв.м.,що знаходиться в підвальному приміщенні площею 25,7 кв.м., до квартири АДРЕСА_2.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з часу проголошення рішення.

Суддя В. В. Свірідова