У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування витрат за договором доручення, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 17 грудня 2011 року вона та ОСОБА_5 уклали договір позики, за яким вона передала відповідачу 100 тис. доларів США. Факт укладення договору позики та передачі коштів підтверджується розпискою, складеною відповідачем власноручно 17 грудня 2011 року. За укладеним договором відповідач отримала кошти для інвестування власного телевізійного проекту, який мав здійснитися до кінця 2012 року та зобов'язалася повернути кошти у повному обсязі. Станом на 22 грудня 2015 року на неодноразові вимоги повернути кошти відповідач свої зобов'язання не виконала, коштів не повернула. Таким чином, з урахуванням положень ст. ст. 1048, 1049 ЦК України, просила стягнути з ОСОБА_5 на свою користь 100 тис. доларів США, що еквівалентно 2 351 000 доларів США.

У січні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з указаним вище зустрічним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договорів доручення ТОВ «Вітер груп» взяв на себе зобов'язання виготовити телевізійний продукт для позивача, зокрема, здійснити зйомку програм, телемонтаж програм, провести переговори щодо телетрансляції програми, що повинна відповідати умовам, затвердженим укладеним договором, а позивачка зобов'язалася прийняти та оплатити надані послуги. Загальна вартість послуг за даним договорами складає 1 195 818 грн 40 коп. та 1 434 982 грн 8 коп. Вказана вартість нею була оплачена у повному обсязі через касу ТОВ «Вітер груп», про що свідчать відповідні квитанції до прибуткового касового ордеру. Таким чином, вважає, що нею були здійснені витрати з оплати вартості послуг за договорами від 9 лютого 2012 року № 7 та від 29 жовтня 2012 року № 21, а тому на її користь слід стягнути з ОСОБА_4 кошти у загальному розмірі 3 530 662 грн 8 коп.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 18 травня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму боргу у розмірі 2 351 000 грн та 846 360 грн за користування позикою. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 та задовольнити зустрічний позов ОСОБА_5

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суди першої та апеляційної інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку, з урахуванням положень ст. ст. 526, 1046, 1049 ЦК України, про задоволення позову, оскільки зобов'язання повинно виконуватись належним чином, в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Судами установлено, що 17 грудня 2011 року ОСОБА_4 передала у позику ОСОБА_5 100 тис. доларів США, про що свідчить письмова розписка ОСОБА_5 від 17 грудня 2011 року. Зі змісту розписки убачається, що ОСОБА_5 бере у ОСОБА_4 кошти у розмірі 100 тис. доларів США під інвестиційний проект і бізнес на 2012 рік, якщо робота не буде виконана, то гроші будуть повернуті у повному обсязі.

Поняття договору позики визначено ст. 1046 ЦК України, згідно з якою за цим договором одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Таким чином, суди дійшли правильного висновку про задоволення позову ОСОБА_4 Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_5 суди правильно виходили із того, що ОСОБА_4 самостійно сплачувала кошти за договором від 9 лютого 2012 року № 7, а за договором від 29 жовтня 2012 року № 21 діяльності не проводилось, у матеріалах справи відсутні такі відомості. Також ОСОБА_4 не надавала повноважень ОСОБА_5 про вчинення чи укладення будь-яких договорів, у матеріалах справи такі відомості відсутні.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик