пр. № 2/759/5561/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( з а о ч н е )

20 грудня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

04.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 на її користь на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/3 частину усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачем батьківського обов'язку по утриманню та вихованню дитини, а тому просить позов задовольнити.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, також повідомили, що з 2010 року відповідач не надає допомоги на утримання дитини, вихованням і навчанням дитини не займається, дитиною не цікавиться, інших утриманців не має.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що в період перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №1424. Наведена обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а. с. 4).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2010 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 11.08.2007 року у ВРАЦС Святошинського РУЮ м. Києва, про що зроблено актовий запис №1062 (а. с. 5 - рішення суду).

Встановлено, що сторони проживають окремо, угоди про добровільну сплату аліментів та їх розмір між сторонами не досягнуто. Дитина проживає зі своєю матір'ю. Відповідач з 2010 року не надає допомоги на утримання дитини, вихованням і навчанням дитини не займається, дитиною не цікавиться, інших утриманців не має.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. 191 СК України).

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони не можуть домовитися про розмір аліментів на утримання дитини, відповідач в добровільному порядку не сплачує аліменти на дитину, не утримує сина, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають стягненню за рішенням суду.

Суд при визначенні аліментів, що підлягають стягненню, враховує невиконання відповідачем батьківського обов'язку по утриманню сина та перекладення обов'язку по утриманню та вихованню дитини на позивачку.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 183, 191 СК України, ст. ст. 57-60, 174, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, ІН: НОМЕР_1) аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь державного бюджету судові витрати у розмірі 551,20 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги та може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ Т.О. ЗАЄЦЬ