РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18604/15-ц

пр. № 2/759/1422/16

12 липня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого Морозова М.О.

при секретарі Самчик І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1-ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1-ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, яким, з врахуванням уточнених позовних вимог у ході розгляду справи, просить зобов'язати ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні із донькою-ОСОБА_7; визначити способи участі батька, ОСОБА_1, у вихованні доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, особисте спілкування: побачення щопонеділка з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. та першу, третю суботу кожного місяця з 14 год. до 19 гою., без присутності матері, за місцем навчання доньки або за місцем її проживання, перебування; необмежене спілкування з донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення батька з донькою або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні донька проводить з батьком.; в день побачення батька з донькою батько має право забирати доньку з дошкільного/шкільного навчального закладу особисто; зобов'язати ОСОБА_3 за два дні до дня зустрічі батька з донькою надавати батькові точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це батька особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

При цьому, посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.04.2010 р. по 20.01.2012 р., під час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у них народилася донька ОСОБА_7. Дитина проживає разом з своєю матір'ю ОСОБА_3, яка стала чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою, почалися непорозуміння з цього питання. Згоди щодо участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною між сторонами по справі не було досягнуто, через що ОСОБА_1 змушений був звернутися до суду, бо має рівні права та обов'язки щодо доньки ОСОБА_7, як і мати дитини, яка всі свої дії спрямовує на перешкоджання у здійсненні батьківських прав і обов'язків ОСОБА_1 щодо дитини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 і його представник позовні вимоги, з врахуванням їх уточнень, підтримали.

Відповідач по справі ОСОБА_3 позов визнала частково, пояснивши, що вона не чинить перешкод позивачу у побаченні та спілкуванні з дитиною, але вважає, що це повинно відбуватись з її участю, бо позивач має іншу сім'ю і приведення доньки дододому до позивача по справі, де знаходиться його нова дружина, тобто в іншу сім'ю, може негативно впливати на психологічний стан дитини. Дитина є малолітня, тому вона погоджується з висновком органу опіки та піклування про способи участі батька у вихованні дитини. Всі інші вимоги позивача в разі їх задоволення судом створять штучний характер непорозумінь між батьками дитини і їх неможливо буде реально нормальним шляхом дотриматись.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, третя особа подала заяву про слухання справи без участі її представника, з постановленням рішення в інтересах дитини, тому суд, враховуючи думку сторін, представника позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі представника третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.04.2010 р. по 20.01.2012 р., від якого мають малолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони по справі проживають окремо один від одного по різним адресам. Дитина проживає разом з матір'ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1. Згоди щодо участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні дитини не було досягнуто між сторонами по справі, після чого ОСОБА_1 звернувся до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації щодо визначення його участі у вихованні доньки. Органом опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві був наданий висновок від 23.05.2016 р. про визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, і визначено такий спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_7: щопонеділка з 18 години до 20 години, перша, третя субота кожного місяця з 14 години до 19 години (а.с.3-8, 30, 31).

З боку ОСОБА_3 чиняться перешкоди ОСОБА_1 у його участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою. Між сторонами склались відчужені взаємовідносини, сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способів участі батька у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття обопільного рішення.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1959 року батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 1 статті 7 Конвенції встановлено, що дитина з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Сімейний Кодекс України також регулює сімейні, особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, в тому числі: відносини між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Згідно приписів ч.1, ч.2, ч.3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Запропоновані позивачем способи участі батька у вихованні дитини у їх сукупності є передчасними та такими, що можуть порушити нормальний режим життєдіяльності та психологічний стан дитини, враховуючи характер взаємовідносин між колишнім подружжям, потреби в забезпеченні певного режиму, усталеного порядку харчування (з врахуванням вікових особливостей та стану здоров'я дитини), відпочинку, дотримання особистої гігієни та часу для розвитку, так як дівчинка є малолітньою дитиною дошкільного віку.

Враховуючи вік дитини (повні 5 років), факт постійного проживання протягом тривалого часу з матір'ю, прихильність дитини до матері, висновок органу опіки та піклування, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково та встановити години зустрічі дитини з батьком: щопонеділка з 18 години до 20 години, перша, третя субота кожного місяця з 14 години до 19 години. Проти такого способу, визначеного органом опіки та піклування, сторони не заперечували в судовому засіданні.

Суд не визначає, що такі побачення батька з дитиною слід проводити за місцем навчання дитини або за місцем її проживання, перебування, як просить подавач позову, бо такі побачення та спілкування повинні відбуватись в адаптованих дитиною умовах, а у варіанті, запропонованому подавачем позову, міститься неконкретність, невизначеність, що не можна застосовувати відносно малолітньої дитини.

У суду є підстави вважати, з врахуванням висновку органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.05.2016 р., що спілкування ОСОБА_1 з донькою, участь у її вихованні вищевказаним способом у даний період часу та при даному віці дитини буде сприяти повноцінності виховання дитини, усунення протиріч у взаємовідносинах між ними.

При цьому, суд враховує, що між сторонами існують непорозуміння з приводу утримання дитини, про що вони заявили в судовому засіданні.

Враховує суд і фізичний та психологічний стан здоров'я дитини ОСОБА_7, якій потрібна постійна турбота матері, з якою вона проживає, та якій необхідно присвячувати час на виховання та забезпечення всім необхідним, для формування як особистості.

Суд критично оцінює інші вимоги подавача позову щодо визначення способу участі у вихованні та спілкуванні позивача по справі з дитиною, оскільки вони не ґрунтуються на дійсних обставинах справи, виходять за межі нормальних взаємовідносин між батьком та дитиною, враховуючи вік дитини, і не повинні впливати на непорозуміння при виконанні рішення суду між батьками дитини. Отже, оцінюючи докази по справі, фактичні обставини справи, суд не може погодитися із такими позовними вимогами щодо іншої участі у вихованні та спілкуванні з дитиною позивача по справі, бо вони не є переконливими, а інтереси дитини можуть бути ущемлені таким чином.

Суд приймає до уваги в цій частині спору також позицію третьої особи по справі щодо позовних вимог ОСОБА_1

Суд при цьому відмічає, що за відсутності спілкування дитини з батьком протягом останнього часу, враховуючи вік дитини (5 років) необхідно поступове налагодження взаємовідносин дитини з батьком, не травмуючи психіку дитини.

До такого ж висновку дійшов і орган опіки та піклування.

Суд вважає, що відновлення стосунків батька та дитини має бути поступовим та не вплинути різко на зміну сталого способу життя дитини, з можливими переїздами до місця проживання батька.

Суд не вбачає виняткових підстав для відступлення від представленого органом опіки та піклування способу участі позивача у вихованні дитини у висновку від 23.05.2016 р., який наданий, як вбачається з його змісту, після вивчення позиції батьків дитини.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання ОСОБА_3 не чинити перешкод у у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, то вона підлягає задоволенню, оскільки наявність таких перешкод з боку матері дитини по відношенню до позивача по справі, як батька дитини, дійсно знайшла своє підтвердження в ході розгляду справи.

З метою належного забезпечення способу участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_7 судом повинно бути зобов'язано відповідача по справі не чинити перешкод позивачу у виховані та спілкуванні з дитиною по способу, який визначив суд по вищевказаному варіанту.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню і саме у визначених судом межах, що буде сприяти повноцінності розвитку і виховання дитини та виконання своїх батьківських обов'язків з боку батька.

Позивач по справі відповідно до ст.88 ЦПК України просить стягнути з відповідача на його користь витрати по справі у вигляді судового збору, понесених при подачі позову до суду, що є його правом, тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 487 грн. 20 коп., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.9, 10).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 19, 141, 153, 157-159, 171 СК України, ст.ст. 3, 10, 15, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов представника ОСОБА_1-ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею задовольнити частково.

Визначити наступні способи участі ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3:

-побачення: щопонеділка з 18 години до 20 години; перша, третя субота кожного місяця з 14 години до 19 години-в присутності матері ОСОБА_3.

Зобов'язати ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та спілкуванні із донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 487 гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особа, яка брала участь у розгляді справи, але була відсутня в судовому засідані під час проголошення рішення, може подати апеляційну скаргу на ршення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя