Справа № 333/3458/16-ц
Пр. № 2/333/2050/16
10 жовтня 2016 р. м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Кулик В.Б.,
при секретарі Довгаль А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -
ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу зі ОСОБА_3, зареєстрованого 23.04.2010 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 177, посилаючись на те, що фактично з моменту народження у подружжя 02.04.2011 року сина ОСОБА_4, відповідач покинув сім`ю та між сторонами по справі були припинені фактичні шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2015 року ОСОБА_3 був позбавлений батьківських прав відносно ОСОБА_4. Вважає, що сім`я розпалася остаточно, бажання продовжувати шлюбні відносини відсутнє. Позивач має намір укласти новий шлюб.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Свої інтереси довірила представляти ОСОБА_2, який надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, на задоволенні позову наполягає, у разі повторної неявки відповідача просить винести заочне рішення.
Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.
Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України).
Розглянувши матеріали справи, взявши до уваги надану представником позивача заяву, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що сторони 23.04.2010 року зареєстрували шлюб, про що Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції було видано свідоцтво про шлюб та в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 177 (а.с. 3).
Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу буде проживати з матірю (а.с. 4).
Згідно із рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2015 року ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5-6).
Шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2011 року, спільне господарство не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє. Подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Позивач має намір укласти новий шлюб.
Згідно зі ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати його прийняти заходи до примирення.
Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В розясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Таким чином, враховуючи той факт, що сторони вже тривалий час мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету (5 років), а також, що відсутні докази того, що окреме проживання сторін негативно вплинуло або вплине на інтереси неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 88, 208, 209, 212, 214-215, 224-226, 292, 294 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 111-115 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_3, зареєстрований 23 квітня 2011 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 177 розірвати.
Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.Б. Кулик