АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 679/414/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1804/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Талалай О.І.,

суддів: Корніюк А.П., П'єнти І.В.,

секретар Філіпчук О.С.,

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

апелянта ОСОБА_3 і його представника ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5, про стягнення вартості речей, переданих у тимчасове користування, та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

у с т а н о в и л а :

04 березня 2016 року ОСОБА_3, звертаючись до суду з позовом про витребування майна, переданого у тимчасове користування, та уточнивши в подальшому вимоги, вказував, що після одруження 18 вересня 2010 року сина ОСОБА_5 він надав йому у тимчасове користування холодильник «Атлант», пральну машину «Wirpool» і пилосос «Sumsung», що були придбані ним за особисті кошти 24 вересня 2010 року в магазині «Фокстрот». Син проживав у квартирі невістки ОСОБА_1 по АДРЕСА_1. Сумісне життя у них не склалося і син перейшов проживати в іншу квартиру. Він не може забрати належну йому побутову техніку, оскільки ОСОБА_1 заперечує проти цього і не пускає у квартиру. У зв'язку з продажем відповідачем належного йому на праві власності майна, просив стягнути на його користь вартість аналогічної побутової техніки станом на травень 2016 року у сумі 15899 грн і на відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 липня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 6879 грн в рахунок відшкодування вартості переданого у користування майна, витрати по оплаті судового збору у розмірі 238 грн 50 коп, а всього 7117 грн 50 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові в повному обсязі. Посилається на порушення норм матеріального права, неналежну оцінку доказів. Суд безпідставно взяв до уваги копію чека про придбання побутової техніки за відсутності його оригіналу. Вартість речей визначена без врахування зносу та втрати товарного вигляду.

ОСОБА_3, не погоджується з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 11000 грн вартості переданого в користування майна та понесені судові витрати в сумі 1200 грн. Вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги його твердження про необхідність стягнення з відповідача вартості побутової техніки, що перебувала у користуванні, за діючими цінами.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу своєї довірительки і визнав не обґрунтованою апеляцію ОСОБА_3

Позивач, його представник і третя особа не визнали апеляційну скаргу відповідача та підтримали апеляцію ОСОБА_3

Апеляційні скарги підлягають відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідно до фіскального чека від 24 вересня 2010 року, довідки магазину від 02 березня 2016 року ОСОБА_3 придбав у магазині «Фокстрот» м. Нетішин Хмельницької області побутову техніку: холодильник «Атлант» вартістю 3055 грн , пральну машину «Wirpool» - 2988 грн, пилосос «Sumsung» - 836 грн, на загальну суму 6879 грн. Зазначену побутову техніку позивач надав у тимчасове користування синові ОСОБА_5, який проживав у квартирі дружини ОСОБА_1 по АДРЕСА_1. Після припинення подружжям ОСОБА_1 спільного проживання майно залишилось у квартирі відповідача і вона не бажає повернути його ОСОБА_3 Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 відчужила спірну побутову техніку.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов про стягнення вартості майна, суд обґрунтовано виходив з того, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди.

В позові про стягнення моральної шкоди, суд підставно відмовив за недоведеністю вимог.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи і відповідають вимогам закону.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч. 1 і ч. 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 не наведено обставини заподіяння йому моральної шкоди та не надано докази на їх підтвердження.

При визначенні суми коштів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходив із фактичних витрат ОСОБА_3 на придбання майна, що відповідає вимогам ст. 22 ЦК України.

Відповідач у суді першої інстанції вказувала, що продала побутову техніку за 5000 грн і не заперечувала проти повернення цих коштів позивачу, проте не надала суду доказів того, що саме таку суму коштів отримала від реалізації майна.

У засіданні апеляційного суду сторонам роз'яснювалося право на заявлення клопотання про призначення товарознавчої експертизи для визначення вартості спірного майна на час розгляду справи. Проте, таким правом вони не скористалися.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про безпідставність взяття судом до уваги копії чека про оплату вартості побутової техніки за відсутності його оригіналу не заслуговують на увагу, оскільки у засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 був наданий для огляду оригінал фіскального чека від 24 вересня 2010 року про придбання у магазині «Фокстрот» холодильника «Атлант» вартістю 3055 грн , пральної машини «Wirpool» - 2988 грн і пилососа «Sumsung» - 836 грн, на загальну суму 6879 грн (а.с. 41).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про необхідність стягнення на його користь вартості аналогічної побутової техніки, що перебувала у користуванні, у сумі 11000 грн станом на липень 2016 року не можуть бути взяті до уваги, оскільки такі докази не подавалися ним до суду першої інстанції і не були предметом судового розгляду. Надана до апеляційної скарги довідка ПП ОСОБА_6 від 18 липня 2016 року про вартість аналогічних холодильника і пральної машини, що перебували у користуванні, у сумі 11000 грн не містить відомостей про технічні характеристики побутової техніки, на підставі яких можна дійти висновку, що вони є аналогом спірного майна та щодо терміну їх використання.

Інші доводи апеляційних скарг на законність рішення суду не впливають і його висновки не спростовують.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав у межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий/підпис/О.І. Талалай

Суддя/підпис/А.П. Корніюк

Суддя /підпис/І.В. Пєнта

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай

________________________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції Сопронюк О.В. Справа № 22-ц/792/1804/16

Доповідач Талалай О.І. Категорія № 59