Ухвала

іменем україни

21 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,
суддів: Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ситнік О.М., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до Міністерства юстиції України, третя особа - Перший заступник Міністра юстиції України ОСОБА_6, про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації, за касаційною скаргою ОСОБА_5, поданою представником ОСОБА_7, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 8 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом, який у подальшому, уточнила і просила:

визнати недостовірною та такою, що принижує її честь, гідність та ділову репутацію, поширену Міністерством юстиції України через Першого заступника Міністра юстиції України ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 року під час брифінгу «Щодо виявлених обставин, що свідчать про спроби уникнути люстраційної перевірки», інформацію наступного змісту: «... ця відповідь надходила до неї персонально, тому ми вважаємо, що вона маючи офіційну відповідь, приховала її, а вже в органи фіскальної служби надала цю відповідь, фейкову»;

визнати недостовірною та такою, що принижує її честь, гідність та ділову репутацію, поширену Міністерством юстиції України через Першого заступника Міністра юстиції України ІНФОРМАЦІЯ_1 року на телеканалі «24», інформацію наступного змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_2 вона направила до нас документи, ці документ опрацьовувалися, і офіційну відповідь з роз'ясненнями взагалі закону вона отримала ІНФОРМАЦІЯ_3, «Вона вже на руках мала відповідь», «… ті, хто підробляли цей документ дуже поспішали, бо, мабуть, пані ОСОБА_5 повинна була бути звільнена і вона шукала собі якісь шляхи»;

визнати недостовірною та такою, що принижує її честь, гідність та ділову репутацію, поширену Міністерством юстиції України на офіційному сайті Міністерства юстиції України ІНФОРМАЦІЯ_4 року в інформаційному блозі під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_5» інформацію наступного змісту: «ОСОБА_5 стала головною дійовою особою скандалу, пов'язаного з підробкою документів Міністерства юстиції. За місцем роботи чиновниця пред'явила сфальсифікований лист-роз'яснення, згідно з яким на неї нібито не поширюється дія Закону про очищення влади»;

зобов'язати Міністерство юстиції України спростувати недостовірну інформацію шляхом повідомлення про ухвалене рішення суду у справі за її позовом до Міністерства юстиції України, третя особа - Перший заступник Міністра юстиції України ОСОБА_6, про захист честі, гідності і ділової репутації, спростування недостовірної інформації на брифінгу, організованому Міністерством юстиції України протягом 10 днів з дня набрання рішенням законної сили;

зобов'язати Міністерство юстиції України повідомити на офіційному Інтернет-сайті Міністерства юстиції України про ухвалене рішення суду у справі за її позовом до Міністерства юстиції України, третя особа - Перший заступник Міністра юстиції України ОСОБА_6, про захист честі, гідності і ділової репутації, спростування недостовірної інформації, та опублікувати текст цього судового рішення на офіційному Інтернет-сайті Міністерства юстиції України протягом 10 днів з дня набрання рішенням законної сили.

Позивач ОСОБА_5 посилалася на те, що поширена стосовно неї Першим заступником Міністра юстиції України ОСОБА_6 інформація не відповідає дійсності та є негативною, порушує її право на честь, гідність та ділову репутацію, оскільки створює негативне та хибне уявлення у громадян про неї, як особу, яка вчинила злочин, а саме: підробила офіційний документ Міністерства юстиції України та використала його з метою уникнення люстрації.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 8 червня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій було встановлено, що Першим заступником Міністра юстиції України ОСОБА_6 під час проведення брифінгу «Щодо виявлених обставин, що свідчать про спроби уникнути люстраційної перевірки», організованого Міністерством юстиції України ІНФОРМАЦІЯ_1 року, була розповсюджена інформація про ОСОБА_5 наступного змісту: «... ця відповідь надходила до неї персонально, тому ми вважаємо, що вона маючи офіційну відповідь, приховала її, а вже в органи фіскальної служби надала цю відповідь, фейкову».

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_1 року відповідачем через Першого заступника Міністра юстиції України ОСОБА_6, під час надання останньою інтерв'ю на телеканалі «24», також була поширена інформація, яка стосується позивача, наступного змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_2 вона направила до нас документи, ці документ опрацьовувалися, і офіційна відповідь з роз'ясненнями взагалі закону вона отримала ІНФОРМАЦІЯ_3, «Вона вже на руках мала відповідь», «… ті, хто підробляли цей документ дуже поспішали, бо, мабуть, пані ОСОБА_5 повинна була бути звільнена і вона шукала собі якісь шляхи».

24 березня 2015 року ОСОБА_5 до Міністерства юстиції України та Першого заступника Міністра юстиції України ОСОБА_6 були подані звернення з питань спростування недостовірної інформації, поширеної щодо неї. Однак на вказані звернення ні Міністерство юстиції України, ні Перший заступник Міністра юстиції України відповіді не надали.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року на офіційному Інтернет-сайті Міністерства юстиції України в інформаційному блозі під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_5» інформацію наступного змісту: «ОСОБА_5 стала головною дійовою особою скандалу, пов'язаного з підробкою документів Міністерства юстиції. За місцем роботи чиновниця пред'явила сфальсифікований лист-роз'яснення, згідно з яким на неї нібито не поширюється дія Закону про очищення влади».

Міністерство юстиції України листом від 17 березня 2015 року № 1-20/116 проінформувало Міністерство внутрішніх справ України про підробку документа-листа Міністерства юстиції України від ІНФОРМАЦІЯ_2 2015 року № 1-2687 та просило розпочати за цим повідомленням досудове розслідування у формі досудового слідства щодо невстановлених осіб, за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину, передбаченого ст. 358 КК України. Головним слідчим управлінням МВС України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000153 за фактами підроблення документа (листа Міністерства юстиції України від ІНФОРМАЦІЯ_6 року № 1-2687) щодо невстановлених осіб за вчинення дій, які мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти, зокрема: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

У п. 19 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Частиною 2 статті 47-1 Закону України «Про інформацію» передбачено, що оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦКУкраїни не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Надаючи оцінку поширеній стосовно позивача інформації, суди з урахуванням вищезазначених положень Закону та роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України дійшли обґрунтованого висновку про те, що інформація, поширена Першим заступником Міністра юстиції ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 року під час проведення брифінгу «Щодо виявлених обставин, що свідчать про спроби уникнути люстраційної перевірки» щодо позивача, є оціночним судженням; інформація, поширена Першим заступником Міністра юстиції України ОСОБА_6 під час її інтерв'ю на телеканалі «24», не містить звинувачень ОСОБА_5 у причетності до підробки листа Міністерства юстиції України від ІНФОРМАЦІЯ_7 року, оскільки вислів «… офіційну відповідь вона отримала ІНФОРМАЦІЯ_8» відповідає дійсності, а вислів «… ті, хто підробляли цей документ дуже поспішали, бо, мабуть, пані ОСОБА_5 повинна була бути звільнена і вона шукала собі якісь шляхи» з огляду на характер мовно-стилістичних засобів є висловлюванням оціночних суджень.

При цьому відповідно до ст. ст. 213, 214, 303 ЦПК України суди надали належну оцінку наявним у справі доказам та дійшли правильного висновку про те, що позивач відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України не довела, що розповсюджена інформація не відповідає дійсності та призвела до негативних наслідків, що дискредитує саме її.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення відповідають вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими й правильність вищезазначених висновків судів не спростовують, тому судові рішення слід залишити без змін.

Керуючись статтями 336, 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 8 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Демяносов А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.М. Ситнік О.В. Ступак Головуючий Судді: