Справа № 396/1035/16-ц
Провадження № 2/396/513/16
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
08.07.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого: Шепетько Володимир Іванович
за участю секретаря Кость А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Капустянський граніт" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати,
Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Капустянський граніт про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати, посилаючись на те, що він працював в ПАТ "Капустянський граніт" на посаді головного інженера. 31 травня 2016 року його було звільнено з посади за власним бажанням, відповідно до ст.38 КЗпП України.
Проте, при розрахунку в день звільнення йому не виплатили заробітну плату за період з 01 січня 2014 року по 31 травня 2016 року в розмірі 109 946,03 грн. Крім того, зазначив, що у відповідності до ст.117 КЗпП України підлягає стягненню з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки виплати сум при звільненні за період з 01 січня 2014 року по 31 травня2016 року в сумі 34 838,16 грн.
Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги визнає у повному обсязі, а тому суд ухвалив про заочний розгляд справи, згідно ст.224 ЦПК України, на підставі наявних доказів, без фіксування ходу судового засідання технічним засобом, у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено наступні обставини.
Позивач ОСОБА_1Л з 14 вересня 1999 року до 31 травня 2016 року працював в ПАТ "Капустянський граніт", що підтверджується відповідними записами в трудовій книзі ( а.с.9-10).
В зв'язку з порушенням роботодавцем норм трудового законодавства України щодо порядку виплати заробітної плати, позивач 31 травня 2016 року звільнився з займаної посади, за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України, що підтверджується наказом № 4-К від 26.05.2016 р. (а.с.11).
Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно з ч. 1 ст.22 ЗУ «Про оплату праці» суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.
Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити перед виплатою зазначених сум.
Як вбачається з довідки про заробітну плату виданої ПАТ "Капустянський граніт" ОСОБА_1 за період з січня 2014 року по травень 2016 року було нараховано заробітну плату в розмірі 109 946,03 грн. (а.с. 13).
Згідно зі ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення невиплаченої заробітної плати позивачу є обґрунтованими, оскільки вина відповідача по невиплаті заробітної плати працівникові при звільненні підтверджується наявними доказами, а тому позивачу підлягають відшкодуванню його середній заробіток за весь час затримки.
Вказана позиція суду узгоджується з позицією викладену в п.20 постанови Пленуму ВСУ від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Статтею 34 ЗУ «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів, встановленому чинним законодавством.
У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші.
Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою КМУ від 20.12.1997 р. №1427, компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток.
Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін.
Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1.
Відтак, проіндексований розмір заробітної плати становить суму заборгованості за місяць * індекси інфляції, перемножені починаючи з місяця заборгованості (невиплати зарплати) до 31 травня 2016 року.
Таким чином, сума компенсації складає грн., яка вирахувана шляхом множення заборгованості за січень 2014 року на добуток індексів інфляції з січня 2014 по травня 2016 року на добуток індексів інфляції з січня 2014 по травень 2016 року і т. д.
Суд погоджується із наданим позивачем розрахунком компенсації, оскільки останній розрахований згідно вимог законодавства, й відповідачем алітернативний розрахунок не поданий, й також не надано доказів погашення заборгованості із зарплати раніше строку, вказаному в позовній заяві. Таким чином, компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку із затримкою термінів її виплати за період з січня 2014 р. по травень 2016 р. становлять у розмірі 34 838,16 коп. (а.с.21-22).
Суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.
У відповідності до ч.1 ст. ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При визначенні розміру сплати судового збору суд враховує положення ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Керуючись ст.43 Конституції України, ст.22 ЗУ «Про оплату праці», ст.ст. 47,116,117 КЗпП України, ст.ст. 10,11,60,88,174,212-215 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Капустянський граніт" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати - задовольнити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Капустянський граніт" на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітню плату у розмірі 109 946 (сто дев'ять тисяч дев'ятсот сорок шість) грн. 03 грн., компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати в розмірі 34 838 (тридцять чотири тисячі вісімсот тридцять вісім) грн. 16 коп., а всього стягнути грошових коштів на загальну суму 144 784 (сто сорок чотири тисячі сімсот вісімдесят чотири) грн. 19 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з моменту отримання копії рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: В. І. Шепетько