Провадження №2/760/4747/16
У Х В А Л А

/про повернення позовної заяви/

04 липня 2016 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Усатова І. А., розглянувши позовну заяву Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «Приватбанка» ( ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить суд стягнути заборгованість за договором банківського обслуговування №б/н від 16.01.2013, укладеного між Публічним Акціонерним Товариством Комерційного Банку «Приватбанк»

( ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ) та ОСОБА_1, недійсним.

У відкритті провадження у справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з позовної заяви про стягнення заборгованості, яка є предметом спору, було укладено між Публічним Акціонерним Товариством Комерційного Банку «Приватбанк» ( ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ) та ФОП ОСОБА_1 договір банківського обслуговування №б/н від 16.01.2013, так у заяві про відкриття поточного рахунку та картці зі зразками підписів і відбитка печатки найменування клієнта банку зазначено ФОП ОСОБА_1, крім того на дані обставини посилається позивач, що фізичною - особою підприємцем ОСОБА_1 було підписано заяву про відкриття поточного рахунку.

Вбачається, що питання, порушене позивачем має вирішуватися в порядку господарського судочинства, оскільки права та обов'язки, виходячи із змісту заявленого позову стосуються господарюючих суб'єктів.

Згідно з положеннями ст.8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції гарантується. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч.4 ст.55 Конституції України).

Стаття 1 ЦПК України визначає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Між тим, статтею 15 ЦПК України визначено компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ. Зокрема, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17; далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Таким чином, спір, що виник між юридичною особою та фізичною особою-підприємцем, виходячи із змісту заявленого позову, з огляду на викладене вище правове обґрунтування, має вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суддя приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

При таких обставинах, керуючись ст.ст.3, 15, 122 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «Приватбанка» ( ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ) до ФОП ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення або отримання до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: І. А. Усатова