Справа№ 2-191/11,
№4-с/638/67/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року м. Харків Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого, судді РУДНЄВОЇ О.О.

при секретареві ГРЕБІННИК А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за скаргою Приватного акціонерного товариства « Страхове товариство «Гарантія» на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 , визнання дій неправомірними та скасування Постанови державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 23.03.2016 року ВП № 50571647 ,-

УСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1, свою скаргу обґрунтовує тим, що державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 ,відкривши виконавче провадження ВП № 50571647,23.03.2016 року ,всупереч вимогам ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» діяв безпідставно ,бо відкрив провадження , не зважаючи на встановлений ст.22 Закону України строк , який не поновлено належним чином в судовому порядку .

В судовому засіданні представник заявника за довіреністю вимоги свого довірителя підтримав в повному обсязі , наполягаючи на їх задоволенні.

Державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився , про час розгляду справи попереджений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не сповістив.

Стягувач по виконавчому провадженні і ОСОБА_2 пояснив, що Приватне акціонерне товариство « Страхове товариство «Гарантія» діє цілеспрямовано з метою не сплачувати йому суму за рішенням суду. Пояснив ті обставини, що отримав виконавчий лист тільки 01.10.2015 року ,бо не знав , що строк для звернення за примусовим виконанням зменшено від 3 років до одного року, але вже звернувся зі скаргою до Європейського суду з прав людини.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали провадження , суд приходить до наступного :

16.10.2013року Апеляційним судом Харківської області постановлене судове рішення по цивільній справі №2-191/11, провадження №2/638/2569/13 , яким скасоване рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.07.2013 року та з Приватного акціонерного товариства « Страхове товариство «Гарантія» на користь ОСОБА_3 стягнуто 62924,69 гривень збитків, заподіяних дорожньо-транспортною пригодою та 314,62 гривень судових витрат. Рішення суду набуло законної сили 16.10.2013 року, судом виписано виконавчий лист (арк..59 т.2) в якому вказано, що строк для звернення 1 рік..

01.10.2015 року ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова та отримав виконавчий лист (внутрішня обкладинка тому №1 справи). 23.03.2016 року державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50571647 . Дата надходження заяви про відкриття виконавчого провадження та виконавчого листу до ВДВС суду не відома.

Постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана державним виконавцем боржнику рекомендованим листом у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» та своєчасно отримано протягом встановленого строку поштового обігу 28.03.2016 року, що заявник довів суду належними доказами .

Відповідно до ст. 383 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими для виконання на території України.

Згідно зі статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У відповідності з вимогами ст..ст.10,11,60 ЦПК України обов»язок щодо доказування обґрунтованості своїх доводів та думок покладається законодавцем на учасників процесу, судом докази тільки оцінюються.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно вимог ч 1 ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав та свобод.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» чітко передбачені права учасників виконавчого провадження::1. Сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

2. Стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа, про поновлення строку його предявлення до виконання, про відмову від стягнення і повернення виконавчого документа.

3. Сторони мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка визнається судом, оспорювати належність майна і результати його оцінки, подавати письмові заперечення проти розрахунку державного виконавця щодо розподілу коштів між стягувачами.

4. Інші учасники виконавчого провадження мають право подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими цим Законом для цих осіб.

5. Сторони зобовязані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обовязкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник фізична особа про зміну місця роботи.

6. Боржник зобовязаний:

утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах;

своєчасно зявлятися за викликом державного виконавця;

письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

7. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ст.. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Стаття 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає:

1.Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

2. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

3. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом. Стаття 22. Строки пред'явлення виконавчих документів

до виконання

1. Виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в

такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

2. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для:

1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення;

3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

3. Рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який

присуджені платежі.

4. Строки пред'явлення виконавчих документів до виконання встановлюються для кожного платежу окремо.

У відповідності за ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця є неправомірними, що він не переконався в своєчасному отриманні від стягувача виконавчого листа та виніс постанову по відкриття провадження , не врахувавши, що закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання

У відповідності зі ст.23 Закону України «Поро виконавче провадження» чітко регламентовано коли переривається строк для пред»явлення виконавчого листа для виконання та причини , з яких це відбувається.

Стягувач з заявою про поновлення строку для пред»явлення виконавчого листу для виконання у порядку ст.24 Закону України «Поро виконавче провадження» до суду не звертався, про що в судовому засіданні не заперечував

Таким чином, суд вважає, що державний виконавець при винесенні 23.03.2016 року постанови про відкриття виконавчого провадження діяв всупереч вимогам ст.ст.22,24,25 Закону України «Про виконавче провадження»

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявник довів порушення свого права, визначеного Законом України «Про виконавче провадження» в повному обсязі, вимоги скарги суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню

Керуючись вимогами ст..ст.10,11,60,212-215,383-389 ЦПК України, ст..124 Конституції України ст..ст.5,6 ,22,23,24,25Закону України «Про виконавче провадження», п5.1.1,5.1,3 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом міністерства юстиції України від 15.12.1999 року №; 74/5

СУД УХВАЛИВ:

Скаргу Приватного акціонерного товариства « Страхове товариство «Гарантія» на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 , визнання дій неправомірними та скасування Постанови державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 . про відкриття виконавчого провадження від 23.03.2016 року ВП № 50571647 визнати обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню .

Визнати дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.03.2016 року ВП № 50571647 - неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 23.03.2016 року ВП № 50571647, зобов»язавши державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 прийняти рішення у відповідності до вимог ст.22 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного Суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 5-ти днів з дня проголошення, а стороною, що не приймала участі у розгляді справи в той же строк після отримання копії ухвали.

Ухвалу з мотивувальною частиною виготовлено судом до 25.07.2016року.

Головуючий, суддя О.О.РУДНЄВА