Справа № 450/2328/16-ц Провадження № 2/450/1578/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

06 грудня 2016 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Добош Н.Б.

при секретарі Бідник І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

встановив:

14.09.2016 року Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 4 944, 94 грн. за Додатковою угодою №1 до Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 23.05.2015 року № НОМЕР_1, що включає заборгованість по кредиту в сумі 3 977, 81 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 731, 27 грн., пеню за прострочення повернення кредиту в сумі 163, 62 грн., пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитом в сумі 52, 24 грн. та судові витрати в розмірі 1378,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13.03.2015 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з Відповідно до Кредитного договору (п.п. 2.1., 2.2, 2.6) Позивач відкрив Відповідачу кредитну лінію з лімітом в сумі не більше 4 000,00 грн., строком до 31.03.2018 року, для проведення операцій з використанням платіжних карток за поточним (картковим) рахунком Відповідача № НОМЕР_1 у філії Позивача у м. Львові, відкритим відповідно до кредитного договору. Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору Позивач зобовязався надати Відповідачу кредит шляхом дебетування Карткового рахунку (оплата понад суму коштів, наявних на Картковому рахунку) на суму, що відповідає розміру відповідних платежів в межах ліміту. Також відповідно до п. 2.10, пп. 7.2.15 п. 7.2 Кредитного договору Відповідач зобовязався щомісячно сплачувати Позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 30 % річних не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані, та в дату остаточного погашення кредиту. Позивач повністю виконав свої зобовязання перед Відповідачем за Кредитним договором щодо надання кредиту, проте Відповідач свої зобовязання за Кредитним договором не виконав. Відповідач не повернув на даний час кредит у сумі 3 997, 81 грн., а також не сплатив проценти за користування кредитними коштами згідно з Кредитним договором в сумі 731, 27 грн. нараховані за період з 31.01.2015 року по 09.09.2016 року, що підтверджується довідкою про надходження за рахунком нарахованих процентів за період з 13.03.2015 року по 09.09.2016 року та розрахунком заборгованості станом на 09.09.2016 року.

Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав до суду клопотання у якому просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зясувавши думку представника позивача висловлену у письмовій заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.03..2015 року між Публічним акціонерним товариством „Державний експортно-імпортний банк України та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 23.02.2015 р. № НОМЕР_1.

Відповідно до Кредитного договору (п.п. 2.1, 2.2, 2.4, 2.6) Позивач відкрив Відповідачу кредитну лінію з лімітом в сумі не більше 4 000,00 грн., строком до 31.03.2018 року, для проведення операцій з використанням платіжних карток за поточним (картковим) рахунком Відповідача № НОМЕР_1 у філії Позивача у м. Львові, відкритим відповідно до Кредитного Договору.

Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, позивач зобовязався надати відповідачу кредит шляхом дебетування Карткового рахунку (оплата понад суму коштів, наявних на Картковому рахунку) на суму, що відповідає розміру відповідних платежів. Також відповідно до п. 2.10, пп. 7.2.15, п. 7.2 Кредитного договору відповідач зобовязався щомісячно сплачувати позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 30% річних не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Встановлено, що банк взяті на себе зобов'язання виконав в повному обсязі, згідно довідки про рух коштів по Картковому рахунку за період з 13.03.2015 року по 09.09.2016 року. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, а тому станом на 09.09.2016 року у нього виникла заборгованість в загальному розмірі 4 944, 94 грн., з яких : 3 997, 81 грн. заборгованість по кредиту; 731, 27 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 163, 62 грн. пеня за прострочення повернення кредиту, 52, 24 грн. - пеня за прострочення сплати процентів.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8.1.1 кредитного договору у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом, процентами за кредитом, позичальник сплачує Кредитору за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до 7.3.3. кредитного договору позивач має право вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту та сплати процентів за кредитом у разі невиконання останнім будь-яких умов кредитного договору, а також у разі, якщо протягом двох календарних місяців організація не проводить зарахування зарплати відповідача на картковий рахунок.

Дані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 83, 169, 209, 212, 214-215, 224-225 ЦПК України, ст.ст.526, 575, 651, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд-

вирішив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНПП НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ідентифікаційний код 00032112) суму боргу у розмірі 4 944, 94 (чотири тисячі девятсот сорок чотири гривні девяносто чотири копійки) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНПП НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ідентифікаційний код 00032112) судовий збір у розмірі 1 378, 00 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СуддяОСОБА_2