Провадження № 2/225/1277/2016
Справа № 225/3700/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Нємиш Н.В.,

за участю секретаря Чернікової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області у м. Торецьку цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 року до суду звернувся позивач з позовом до ОСОБА_1, в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 21848 грн. 83 коп.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 18.07.2008 року між ТОВ «Простофінанс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав кредит в сумі 54 900 грн. та зобовязався повернути в повному обсязі кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені договором платежі. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість за кредитом у сумі 11845 грн. 74 коп., заборгованість по процентам у сумі 6769 грн. 48 коп., заборгованість за комісією в сумі 3233 грн. 61 коп.

18.05.2012 року між ТОВ «Простофінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було договір купівлі продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобовязалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Простофінанс», а ТОВ «Простофінанс» зобовязалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує.

Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, відповідно до кредитного договору № 5 від 18.07.2008 року (а.с. 8-11) ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 54 900 грн., із зобовязанням сплати відсотків за користування кредитом.

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 не сплачував суми кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість.

При цьому, суд звертає увагу, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Простофінанс», та позивачем по справі 18.05.2012 року було укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань товариства з обмеженою відповідальністю «Простофінанс» на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», відповідно до якого останній набув права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с. 16-30).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором № 5 від 18.07.2008 року, укладеного між ТОВ «Простофінанс» та ОСОБА_1 встановив, що станом на 10.05.2016 року утворилась заборгованість на загальну суму 21 848 грн. 83 коп., з них 11 845 грн. 74 коп. заборгованість за кредитом, 6 769 грн. 48 коп. заборгованість по відсоткам, комісія- 3233 грн. 61 коп. (а.с. 43).

В той же час відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить Донецьк.

В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р.

Згідно із пунктом 23 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Донецьк.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу ОСОБА_1, який проживає у м. Донецьку, комісія 3233 грн. 61 коп. нарахована до та після 14.04.2014 року і таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Проведене позивачем нарахування комісії у загальному порядку є неправомірним та вимога в частині її стягнення підлягає частковому задоволенню в сумі 2503 грн. 44 коп .

Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу.

Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена з відповідача ОСОБА_1

Таким чином, суд вважає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст.10,60,212,224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитом у розмірі 11845 (одинадцять тисяч вісімсот сорок пять) грн. 74 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 6769 (шість тисяч сімсот шістдесят девять) грн. 48 коп., заборгованість за комісією в сумі 2503 (дві тисячі пятсот три) грн. 44 коп., а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 94 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції або Дзержинським міським судом за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: