Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3346/16-ц
Провадження № 2/553/1183/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22.12.2016м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - Новака Ю.Д.,
при секретарі - Модіній В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,-

В С Т А Н О В И В:
У вересні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.
Позивач в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, попередньо не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України, справу потрібно вирішувати на підставі наявних у ній даних і доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу. Даний факт підтверджується технічним паспортом.
В квартирі АДРЕСА_1 на даний час проживає двоє осіб, а саме ОСОБА_1, ОСОБА_3. За вищевказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (перебуває на військовій строковій службі у Зброєних Силах України), ОСОБА_2, але остання фактично не проживає.
Згідно акту обстеження квартири, складеного та підписаного сусідами, відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 фактично з 26 березня 2016 року не проживає та не з»являється.
Згідно положень ст. 150 ЖК України, які узгоджуються зі змістом ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації є обґрунтованими, а позовна заява підлягає задоволенню.
Згідно ч.1 ст. 71 Житлового кодексу при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст. 72 Житлового кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, оскільки відповідач не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 більше шести місяців, не несе будь-яких витрат по оплаті за проживання, вона вважається такою, що втратила право користування вищевказаною квартирою.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 61, 88, 169, 208, 209, 213 215, 224 - 226, 228, 294 ЦПК України, ст. 71, 72 Житлового кодексу, ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, особою, що втратила право користування житлом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та зняти її з реєстрації за даною адресою.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5