Справа № 541/2455/16-ц
Провадження №2/541/1184/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 січня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Ю.В.,

з участю секретаря судового засідання - Лисенко О.В.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 33/5 по вул. Спартаківській в м.Миргороді Полтавської області, з причини не проживання його в будинку з 15 серпня 2013 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він з 18 грудня 2015 року є власником будинку № 33/5 по вулиці Спартаківській в м.Миргороді Полтавської області, який належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. ОСОБА_2 зареєстрований у цьому будинку, але з 15 серпня 2013 року по даний час в будинку не проживає і не зявляється в ньому, не знявся з реєстрації, в звязку з чим позивач вимушений звертатись до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомлений належним чином (а.с. 16, 17, 22, 23).

Відповідно до правил ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних доказів у справі, ухваливши заочне рішення.

Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом, встановлено, що будинок № 33/5 по вулиці Спартаківській в м.Миргороді Полтавської області належить на праві приватної власності позивачу, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 грудня 2015 року (а.с. 4) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про рєєстрацію права власності (а.с.5). В даному будинку з 23.04.2005 року і на даний час зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 (а.с.7, 12), який в даному будинку не проживає з 15 серпня 2013 року, що підтверджується довідкою голови вуличного комітету (а.с.6) та показаннями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не є членом сім'ї власника будинку, а був зареєстрований у квартирі як член сім'ї попереднього власника будинку ОСОБА_5

Згідно зі ст. 405 ЦК України, яка регламентує поняття житлового сервітуту колишніх членів сім'ї та підстави збереження житлових прав цих осіб, члени сім'ї власника житла зберігають право на користування цим житлом саме на період, коли зберігається право власності певної особи на це житло. Таким чином, зі змісту правових норм, які регулюють об'єм житлових прав члена сім'ї власника будинку, слідує, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права власності на це майно.

Згідно п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач внаслідок припинення права власності на будинок колишнього власника ОСОБА_5 після її смерті втратив право користування цим житловим приміщенням. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 04 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14 і відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права.

За місцем реєстрації в будинку № 33/5 по вулиці Спартаківській в м.Миргороді Полтавської області відповідач не проживає, житловим приміщенням не користується, не несе витрат, пов'язаних з утриманням будинку в належному технічному стані, не сплачує за житлово-комунальні послуги, в силу того, що власник будинку змінився, позивач, як новий власник будинку, має право вимагати визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, тому, відповідно до ст. 391 ЦК України, ОСОБА_2 підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Оскільки позивач ні у позовній заяві ні під час судового розгляду справи не заявляв вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.11 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 321, 346, 391, 396, 405 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 212-215, 224-233, 294, 360-7 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 33/5 по вулиці Спартаківській в місті Миргороді Полтавської області.

Відповідач може подати до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області заяву про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6