Справа № 146/1319/16-ц
"28" грудня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі головуючого-судді Пилипчука О.В.
з участю секретаря Бойко Т.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашпіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
10 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, в якому просить стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Позов обгрунтовано наступним.
20 жовтня 2012 року сторони зареєстрували шлюб в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 728.
Від спільного проживання у сторін 14 квітня 2013 року народився син ОСОБА_4, в свідоцтві про народження якого сторони записані батьками. Неповнолітня дитина в даний час проживає із позивачкою.
Спільне життя сторін не склалося, тому вони проживають окремо.
Відповідач матеріально забезпечений, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але ніякої участі у вихованні та утриманні сина не приймає, допомоги не надає.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, в разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення у справі..
Відповідач ОСОБА_2 неодноразово в судове засідання не зявлявся по невідомій суду причині, про причини неявки суд не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи, що підтверджується отриманням повістки особисто на перше судове засідання та оголошенням в газеті «Урядовий курєр» про виклик відповідача у справі на 28 грудня 2016 року.
Згідно ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення в пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.
Відповідно ст.. 224 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України.
Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося.
Суд, розглянувши заяву позивачки, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.
Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.
Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.
Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Судом встановлено, що між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 20 жовтня 2012 року укладено шлюб у Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 728. Після реєстрації шлюбу сторонам присвоєно прізвища ОСОБА_2/ОСОБА_2 (а.с.3).
Від спільного проживання у сторін 14 квітня 2013 року народилася дитина ОСОБА_3, в свідоцтві про народження якого сторони у справі записані батьками (а.с.4).
Згідно довідки сільського голови Вилянської сільської ради ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.5).
Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі).
Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2016 рік в Україні втановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2016 рік" за пoданням Міністерства фінансів.
Так, станом на день подачі позову до суду прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1228 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років становить 1531 гривень.
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, від обовязку доказування неможливості сплачувати аліменти або сплачувати в меншому розмірі, не був звільнений, однак такі докази ним не було надано суду, які і доказів утримання інших дітей або непрацездатних осіб, а також враховуючи інтереси малолітньої дитини, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача на користь позивачки на утримання їхньої неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ч.1 ст.79, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Позовну заяву ОСОБА_1 предявлено до суду 10 жовтня 2016 року, відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом судовий збір у справах про стягнення аліментів.
Згідно п. 5 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від сплати державного мита звільняються позивачі - за позовами про стягнення аліментів.
Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,-у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Отже, якщо станом на 1 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1378,00 грн, тому ставка судового збору в даній справу становитиме 551,20 гривень.
Таким чином з ОСОБА_2 підлягає стягненню в доход держави 551,20 гривень судового збору.
На підставі ст.. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Судом також встановлено, що позивачка ОСОБА_1 понесла судові витрати, що складаються з 420,00 гривень витрат за публікацію оголошення в пресі, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
На підставі викладеного, керуючись статями 180-182, 191, 198-200 СК України, статями 10, 15, 57-62, 64, 88, 212-215, 224-227, 367 ЦПК України суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10 жовтня 2016 року.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 551,20 гривень (пятсот пятдесят одну гривню 20 копійок) судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, повязані з оплатою оголошення в пресі.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6