АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/5758/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2846/16Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Бутенко С.Б.

суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві у режимі відео конференції з Київським районним судом м. Одеси цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и л а:

В травні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом, який уточнила в липні 2016 року, та остаточно просила стягнути з ОСОБА_2 завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майнову шкоду в розмірі 63642 грн., як різницю між фактичною вартістю відновлювального ремонту автомобіля - 78870 грн. та розміром страхової виплати в сумі - 15226,58 грн.; 1185 грн. витрат, понесених на евакуацію автомобіля з місця ДТП та стоянку; 500 грн. за експертне дослідження для отримання висновку про визначення матеріального збитку; 1052,32 грн. витрат на діагностику ушкоджень автомобіля; 1000 грн. франшизи за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; 5000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди; 1035,74 грн. понесених витрат на оплату судового збору та 3500 грн. витрат на правову допомогу, а всього 76 916,48 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2016 року прийнято відмову ОСОБА_3 від позовних вимог до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, провадження у справі в цій частині закрито.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 44 613,42 грн., за евакуацію автомобіля з місця дорожньо-транспортної пригоди та стоянку 1185 грн., витрати на проведення експертного дослідження 500 грн., діагностика ушкоджень автомобіля 1052,32 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 4000 грн., сплачений судовий збір в сумі 1102,40 грн., а всього 52 453, 14 грн.

З вказаним рішенням не погодилася ОСОБА_2 та в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі. Посилається на необґрунтованість та незаконність рішення суду, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 22 жовтня 2014 року в м. Полтава при виконанні повороту ліворуч на перехресті вулиці Зигіна та вулиці Сінна водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_2 не виконала вимоги п. 8.4., дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, чим спричинила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, яка рухалась по головній дорозі, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2014 року ОСОБА_2 визнана винною у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та притягнута до відповідальності за ст. 124 КУпАП.

На час події автомобіль НОМЕР_1 ОСОБА_2 було забезпечено договором (полісом) № АС6495002 від 05.11.2013 р. обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «СК «АХА Страхування» в межах ліміту відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоровю, в розмірі 100 000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн., франшизу встановлено у розмірі 1000 грн.

16 січня 2015 року АТ «СК «АХА Страхування» виплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 15226,58 грн.

Згідно квитанцій № 272506 та № 272507 від 05 травня 2015 року, виданих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, який здійснює діяльність з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів, вартість відновлювального ремонту автомобілю НОМЕР_2 склала в сумі 78870 грн., з яких 66280 грн. становить вартість запасних частин та 12590 грн. вартість ремонтних робіт та робіт по фарбуванню (т. 1 а.с. 201-207).

За інформацією ПАТ «Полтава-Авто», починаючи з 03.11.2014 року (згідно наряд-замовлення № ЗН-0004987), автомобіль НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_3, по 20.01.2015 року (акт виконаних робіт ЗА-0000156), тобто 79 календарних днів знаходився на стоянковому майданчику підприємства.

Автомобіль Merсedes-Benz ML 500 (модель М-класу з кузовом W163, 2002 року випуску) з 01.01.2006 року не випускається (т. 2 а.с. 25).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, суд першої інстанції вірно керувався нормами матеріального права та виходив з того, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується на загальних підставах винною особою ( ст. 1166, п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

При цьому відповідно до положень ст.ст. 22, 1192 ЦК України потерпілий має право на відшкодування завданих збитків та обрання способу відшкодування. За вибором потерпілого та з урахуванням обставин справи суд може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків) (п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, присудження судом до стягнення з винної особи ОСОБА_2 витрат, понесених потерпілою ОСОБА_3 для відновлення автомобілю НОМЕР_2, тобто реальних збитків в сумі 44613,42 грн., відповідає обраному позивачем способу відшкодування та розміру спричиненої шкоди, що її не було покрито страховим відшкодуванням.

Доводи апеляційної скарги відповідача про достатність ліміту відповідальності страховика ПрАТ «СК «АХА Страхування» для відшкодування завданої потерпілій шкоди не заслуговують на увагу, оскільки право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована, про що суд обґрунтовано зазначив у своєму рішенні.

Факту грубої необережності потерпілої ОСОБА_3, тобто свідомого нехтування нею правилами безпеки руху, порушення Правил дорожнього руху, що призвело до виникнення або збільшення шкоди, по справі не встановлено і суду не доведено. Презумпцію винного завдання шкоди відповідачем не спростовано.

Колегія суддів не бере до уваги висновок № 17 від 30 червня 2016 року експертного автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження, проведеного експертом ОСОБА_5 на замовлення представника ОСОБА_6, як такий, що не відповідає вимогам п.п. 2.2., 2.3. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичним рекомендаціям з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 р. № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 р. № 1950/5), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 січня 2013 р. за № 1/22533, зроблений на підставі неналежних та недостатніх матеріалів, суперечливих і неоднозначних даних, та не є доказом в розумінні вимог ст.ст. 57-59 ЦПК України.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди, на яку позивач має право відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України, визначено судом з урахуванням обставин справи та вимог розумності, виваженості і справедливості.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача з оцінкою доказів, здійсненою судом, і висновків суду першої інстанції не спростовують.

Встановлено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і справедливим, постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.Б. Бутенко

Судді: /підписи ОСОБА_7

ОСОБА_8

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1