Справа № 752/6900/16-ц
Провадження № 2/752/3635/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11.07.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Овдій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщення за адресою: АДРЕСА_1.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач з березня 2013 р. не проживає в спірній квартирі, має інше місце проживання і до помешкання не повертались.
Оскільки ОСОБА_2 відсутній в квартирі понад 1 рік без поважних причин, мешкає за іншою адресою на підставі положень ст..405 ЦК України позивач просить визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просила його задовольнити, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, який був розірваний в грудні 2015 року. Однак, відповідач з 2013 року не проживає спільно з нею в АДРЕСА_1, має іншу сім»ю, не несе витрат на утримання житла, а тому повинен бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Відповідач в судове засідання не з»явивсяь, про місце і час судового розгляду повідомлявся за місцем реєстрації належним чином.
На підставі положень ст..ст. 224-226 ЦПК України, суд вважає за можливе, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.
Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1, ОСОБА_3 в рівних частинах.
Судом встановлено, що на момент розгляду справи, згідно з Довідкою форми № 3, в АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, її донька - ОСОБА_3, та ОСОБА_2.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі і відповідач був вселений до квартири як член сім»ї власника житла.
Підставами звернення позивача до суду з даним позовом є порушення її права власності без позбавлення права користування і володіння майном.
Відповідно до роз»яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.
Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 2013 р. не проживає в спірній квартирі і виїхав добровільно.
Відповідно до рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 01.12.2015 р. у справі про розірвання шлюбу встановлено, що сторони у даній справі з 2013 р. не проживають спільно.
Зазначені обставини в силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.
Судом встановлено, що будь-яких перешкод ОСОБА_1 у користуванні АДРЕСА_1 відповідачу не створює.
Отже, на підставі зазначених судом норм чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, беручи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись положеннями ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Заява про перегляд судового рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення суду.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя