Справа № 500/6288/16-ц
Провадження № 2/500/3350/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2016 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги, право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Стара Некрасівка, вул. Шкільна, 65/1, свої вимоги мотивує тим, що вищевказана частка житлового будинку належить її сину ОСОБА_3. 19.04.2016 року ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Стара Некрасівка, вул. Шкільна, 65/1. Позивач прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що в якості правовстановлюючого документу, що міг би підтвердити право власності та належності майна спадкодавцеві було подано рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.04.2014 року (справа № 1510/4984/12 провадження № 2/500/1113/14), яке набрало чинності 22.04.2014 року, за яким не було проведено відповідно до законодавства державну реєстрацію права власності на нерухоме майно на імя померлого. До того ж відповідно до поданого правовстановлюючого документу неможливо встановити вид спільної власності (спільна часткова або спільна сумісна) та у звязку з цим неможливо визначити, яка саме частка вищевказаного нерухомого майна належала померлому.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою просить розглянути справу за його відсутністю.

Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.04.2014 року був проведений поділ житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Шкільна, 65 в с. Стара Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до висновку судової будівельно технічної експертизи № 078/2013 від 21.11.2013 року графічного відображення малюнок № 3, № 4 в житловому будинку літ. «А» наступні приміщення: № 2- коридор площею 12,9 кв.м., інвентаризаційною вартістю 14091 грн., № 5а житлова площею 10,8 кв.м., інвентаризаційною вартістю 11797 грн., № 6 житлова площею 10,8 кв.м., інвентаризаційною вартістю 11797 гривень; в веранді літ. «а» наступні приміщення: № 7 кухня площею 9,9 кв.м. інвентаризаційною вартістю 8329 грн.; літня кухня літ. «Б» інвентаризаційною вартістю 10206 грн., гараж літ. «В» інвентаризаційною вартістю 5312 грн., сарай літ. «Г» інвентаризаційною вартістю 3991 грн., веранда літ. «г», інвентаризаційною вартістю 1202 грн., навіс літ. «г1» інвентаризаційною вартістю 488 грн., вбиральня літ. «Д», інвентаризаційною вартістю 614 грн., сарай літ. «Е», інвентаризаційною вартістю 997 грн., № 4 басейн, інвентаризаційною вартістю 1034 грн., № 8 водопровід, інвентаризаційною вартістю 1050 грн., загальною інвентаризаційною вартістю 70911 грн., що складає 65/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Шкільна, 65 в с. Стара Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області та визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на 65/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Шкільна, 65 в с. Стара Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області.

Рішенням виконавчого комітету Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 44 від 24.07.2014 року було присвоєно 65/100 часткам домоволодіння та земельній ділянці площею 0,0595 по вул. Шкільна, 65 в с. Стара Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, належних ОСОБА_2, ОСОБА_3 адресу: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Стара Некрасівка, вул. Шкільна, 65/1.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 447169 від 19.04.2016 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 помер 19.04.2016 року.

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Стара Некрасівка, вул. Шкільна, 65/1.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 45458448 від 18.10.2016 року, наданої приватним нотаріусом ОСОБА_4, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_3, померлого 19.04.2016 року відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 являється:

-мати ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії І-ЯК № 388456, виданим 06.05.1969 року, Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, де в розділі мати вказана ОСОБА_5, свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 484822, виданим 25.07.1980 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл, згідно якого ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Грисюк».

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 у встановлений законом звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, тобто позивач вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4 від 21.10.2016 року за № 258/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що в якості правовстановлюючого документу, що міг би підтвердити право власності та належності майна спадкодавцеві було подано рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.04.2014 року (справа № 1510/4984/12 провадження № 2/500/1113/14), яке набрало чинності 22.04.2014 року, за яким не було проведено відповідно до законодавства державну реєстрацію права власності на нерухоме майно на імя померлого. До того ж відповідно до поданого правовстановлюючого документу неможливо встановити вид спільної власності (спільна часткова або спільна сумісна) та у звязку з цим неможливо визначити, яка саме частка вищевказаного нерухомого майна належала померлому.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 213-215, ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1269, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_3, померлого 19.04.2016 року, право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Стара Некрасівка, вул. Шкільна, 65/1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6