АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8617/16 Справа № 206/4576/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Сухоруков А. О. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Макарова М.О.

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради, комунальне підприємство «Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради, публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз», комунальне підприємство «Дніпроводоканал», публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго», товариство з обмеженою відповідальністю «Грінко-Дніпро» про зміну умов договору найму житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що у 1985 року на сім'ю з п'яти чоловік, зокрема на нього, позивача, його батька - ОСОБА_6, його сестри - ОСОБА_7, дружини батька - ОСОБА_3 та її дочки - ОСОБА_4, була надана трикімнатна квартира АДРЕСА_1. У 1991 році він, позивач, одружився та тимчасово оселився у батьків дружини, проте був зареєстрований у зазначеній вище квартирі та сплачував комунальні платежі. У подальшому, після смерті його батька, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1, між сторонами почали виникати непорозуміння з приводу користування квартирою, відповідачі заперечували проти його вселення.

Враховуючи викладене, позивач просив змінити умови договору найму житлового приміщення у зазначеній квартирі, виділивши йому в користування житлову кімнату площею 10,1 кв. м.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги (а.с.109-110).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2)чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив із того, що виділення сторонам окремих приміщень неможливе без порушення санітарних норм на житлове приміщення, таке виділення порушує права та законні інтереси інших членів сім'ї та погіршує житлові умови всіх членів сім'ї.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна, з наступних підстав.

Судом встановлено, що у 1985 року на сім'ю з п'яти чоловік, зокрема ОСОБА_2, його батька - ОСОБА_6, його сестри - ОСОБА_7, дружини батька - ОСОБА_3 та її дочки - ОСОБА_4, була надана трикімнатна квартира АДРЕСА_1.

В подальшому ОСОБА_7 одружилася та виїхала на інше місце проживання, а у ОСОБА_4 народився син - ОСОБА_5, який також був зареєстрований у спірній квартирі. У 1991 році ОСОБА_2 одружився та оселився у батьків дружини, проте був зареєстрований у зазначеній вище квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

Пред'являючи позов, ОСОБА_2 посилався на те, що між ним та відповідачами почали виникати непорозуміння з приводу користування квартирою, вони заперечували проти його вселення.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК УРСР у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

У абз. 4 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судами роз'яснено, що наймачеві або членові його сім'ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо).

Таким чином суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, помилково посилався на неможливість виділення окремих приміщень без порушення санітарних норм, оскільки та обставина, що позивач не проживає у спірній квартирі більше 20 років без поважних причин, тим самим втратив свій інтерес до вказаного житла, по справі так і не була спростована.

Наведене свідчить про те, що судом першої інстанції ухвалене помилкове рішення суду внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у позові з вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради, комунальне підприємство «Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради, публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз», комунальне підприємство «Дніпроводоканал», публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго», товариство з обмеженою відповідальністю «Грінко-Дніпро» про зміну умов договору найму житлового приміщення - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Н.М. Деркач

М.О.Макаров