АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/5302/16 Головуючий 1 інстанції Попрас В.О.
Категорія: право власності
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Гуцал Л.В.,

суддів Піддубного Р.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 04 липня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ житлового будинку і надвірних будівель, і зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення частки у праві спільної часткової власності та встановлення порядку користування домоволодінням, -

встановила:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом.

Посилалась на те, що вона та її рідний брат ОСОБА_1 є співвласниками домоволодіння, яке знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Паризької Комуни, будинок №124-А, та було отримано ними у спадщину після смерті матері. Кожному з них належить по 1/2 частині цього домоволодіння.

Після відкриття спадщини вони з братом добровільно визначили порядок користування житловим будинком та надвірними будівлями. Так у її фактичне користування перейшли житлові приміщення: кімната 1-2 площею 17 кв.м. та кухня 1-1 площею 8,2 кв.м, а також надвірні будівлі сараї літ. «Д» і та літ. «Г», льох літ. «Б», а у фактичне користування ОСОБА_1 - житлові приміщення: кімната 11.7 кв.м., кухня 9.1 кв.м., та надвірні будівлі сарай літ. «Е», сарай літ. «Ж»; інші надвірні будівлі залишились у спільному користуванні.

На теперішній час між співвласниками склалися неприязнені стосунки та виникають суперечки з приводу користування спірним домоволодінням.

У позасудовому порядку дійти згоди щодо поділу домоволодіння відповідно до ідеальних часток, а також щодо порядку користування земельною ділянкою, на якій він розташований, співвласники не можуть.

Зважаючи на зазначене, після уточнення позовних вимог за наслідками проведення судової експертизи, просила суд провести реальний поділ спірного домоволодіння, відповідно до першого варіанту поділу, що відображений у висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №13177/2388/3026 від 20 березня 2015 року.

Відповідач проти розподілу домоволодіння заперечував і предявив зустрічний позовпро збільшення частки у праві спільної часткової власності та встановлення порядку користування домоволодінням.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 04 липня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено. Суд вирішив поділити між сторонами спірний житловий будинок з надвірними будівлям та: виділити у власність ОСОБА_2 на належну їй 1/2 частку житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями по вулиці Паризької Комуни, 124-А в місті Харкові: кухню 1-1 площею 8,2 кв.м., житлову кімнату 1-2 площею 17,6 кв.м., та надвірні споруди: тамбур літ. «а», ганок літ. «а-1», літню кухню літ. «Е», 1/2 частину воріт №3, 1/2 частину огорожі №10, хвіртку №6; виділити у власність ОСОБА_1 на належну йому 1/2 частку житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями по вул. Паризької Комуни, 124-А в м. Харкові: кухню 1-3 площею 9,1 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 11,7 кв.м., та надвірні споруди: сарай літ. «Г», незаглиблений погріб літ. «Д», гараж літ. «Ж», 1/2 частину воріт №3, 1/2 частину огорожі № 10; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 453 гривень у звязку з поділом між співвласникми житлового будинку з надвірними будівлями; у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 суд відмовив; вирішив питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції за позовом ОСОБА_2 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Посилається на неповне зясування судом обставин у справі, що мають значення для вирішення спору та неправильне застосування норм матеріального права.

В частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції не оскаржується і судом апеляційної інстанції не переглядається.

У суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, ОСОБА_2 та її представник проти задоволення скарги заперечували.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст.319 ЦК України).

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати він інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації ( ст.358 ЦК України).

Відповідно до положень ч.1 ст. 183, ч.1 ст. 367 ЦК України виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частки будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у праві власності на будинок.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» № 7 від 04 жовтня 1991 року з наступними змінами і доповненнями, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання будинку, він проводиться за наявності дозволу на переобладнання та перепланування.

Судом встановлено, підтверджується зібраними у справі доказами і визнається сторонами, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є співвласниками (по 1/2 частині кожний) житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: вулиця Паризької Комуни, 124-А в місті Харкові (т.1 а.с.5,6,125).

Відповідно даних технічного паспорта виданого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 22 січня 2015 року, домоволодіння складається з: житлового будинку літ. «А-1», тамбуру літ. «а», ганку літ. «а1», літньої кухні літ. «Е», незагибленого льоху літ.«Д», сарая літ. «Г», вбиральні літ.«З», огорожі №3,6,8,10, гаражу та літ. «Ж», колодцю №10.

Право власності на земельну ділянку, на якій розташована спірна нерухомість, не зареєстровано. Земельна ділянка, фактична площа якої складає 1181 кв.м., знаходиться у спільному користуванні сторін. За інформацією КП «Харківське міське БТІ» та згідно архівного витягу з протоколу №24 засідання виконкому Харківської райради депутатів трудящих Харківської області від 7 жовтня 1960 року, ця земельна ділянка бул виділена ОСОБА_3 (батьку сторін) розміром 1200 кв.м.

Між сторонами склався певний порядок користування домоволодінням.

У житловому будинку ОСОБА_2 користується: житловою кімнатою 1-2 площею 17 кв.м. та кухнею 1-1 площею 8,2 кв.м, а ОСОБА_1 - житловою кімнатою 11.7 кв.м. та кухнею 9.1 кв.м..

У відповідності з висновками судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №13177/2388/3026 від 20 березня 2015 року, з технічної точки зору можливо поділити спірний будинок з надвірними будівлями в натурі у відповідності до розміру частки кожного із співвласників і запропоновано один варіант такого поділу, а також запропоновано варіант поділу з незначним відступом від ідеальних часток співвласників, за яким першому співвласнику виділяється 504/1000 часток, а другому співвласнику 496/1000 часток. У звязку з тим, що право власності на земельну ділянку на якій розміщена спірна нерухомість не зареєстровано, та в наданій технічній документації маються невідповідності по межам, місце розташуванню і розмірам будівель, експерт зазначив про неможливість надати варіанти поділу цієї земельної ділянки (т.1 а.с.48-68).

Надавши оцінку першому варіанту розподілу, на якому наполягала позивач, суд першої інстанції дійшов висновку про доцільність розподілу саме за цим варіантом, оскільки він відповідає ідеальним часткам співвласників, фактичному користуванню ними спірною нерухомістю та забезпечує максимальну ізоляцію співвласників один від одного.

Такий висновок є правильним і доводами апеляційної скарги не спростовується.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_2 з порушенням норм матеріального права, зокрема ст.152 ЖК України.

Відповідно до ст.152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

У даній справі встановлено, що переобладнання спірного житлового будинку передбачає втручання в несучі конструкції та інженерні системи загального користування.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 05 вересня 2016 року звернулась з заявою до голови Харківської міської ради про надання дозволу на здійснення переобладнання спірного домоволодіння у відповідності з висновком судової експертизи від 20 березня 2016 року, додавши до заяви експертний висновок та копію технічного паспорта на будинок (т.2 а.с.130).

На цю заяву Харківською міською радою Департаментом містобудування, архітектури та генерального плану, надано відповідь, за змістом якої управління містобудування та архітектури принципово не заперечує проти розподілу домоволодіння за вказаною вище адресою, згідно з висновком судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №13177/2388/3026 від 20 березня 2015 року (т.2 а.с.133,134).

Крім того, ОСОБА_2 надала суду лист Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, за змістом якого Київський РВ у місті Харкові ГУ ДСНС України у Харківській області не заперечує проти розподілу спірного будинку, згідно варіантів вказаних у висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №13177/2388/3026 від 20 березня 2015 року (т.2 а.с.140).

За приписами ч.4 ст.10 ЦПК України,суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджувати про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

На виконання зазначених вимог процесуального закону, з метою вирішення спору по суті, судом апеляційної інстанції було задоволено клопотання представника позивача та приєднано до матеріалів справи зазначені вище документи, які не були надані до суду першої інстанції з поважних причин, оскільки при розгляді справи районним судом, в порушення положень ч.4 ст.10 ЦПК України, позивачеві не були розяснені наслідки ненадання таких доказів.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції вирішив спір без наявності у матеріалах справи дозволу виконкому місцевої ради та позитивних висновків уповноважених органів про допустимість проведення робіт з переобладнання спірного будинку заслуговують на увагу, проте не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення та відмови у позові.

Не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і посилання в апеляційній скарзі на незадовільний технічний стан спірного житлового будинку, що на думку відповідача унеможливлює реальний його поділ. Такі доводи не можна визнати обґрунтованими, оскільки для розвязання спору судом була призначена експертиза, за висновками якої незадовільний стан спірної нерухомості не є перешкодою у здійсненні її реального поділу. При цьому експертом було враховано, що знос конструктивних елементів спірного будинку складає 58 відсотків та зазначено про можливість експлуатації елементів при умові проведення їх ремонту.

Належних та допустимих доказів на спростування експертного висновку відповідачем надано не було. Питання про призначення повторної експертизи з підстав необґрунтованості тієї на яку послався суд, відповідачем не порушувалось ні в суді першої ні в суді апеляційної інстанцій.

Враховуючи неприязнені стосунки між сторонами, та конфлікти які виникають, зокрема і з приводу утримання спірного нерухомого майна, реальний поділ будинку буде лише сприяти проведенню ремонту кожним із співвласників своєї частки будинку .

Не спростовують висновків суду і доводи апеляційної скарги в тій частині, що запропонований експертом варіант поділу передбачає великий обсяг переобладнань, при яких зачіпаються інтереси сторін, насамперед відповідача, який повинен добудувати тамбур.

По-перше, відповідач ОСОБА_1 взагалі заперечував проти поділу спірного домоволодіння. Ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції відповідач власний варіант поділу будинку не пропонував. Як зазначено вище, обраний позивачем варіант, з яким погодився суд, відповідає фактичному користуванню співвласників спільним майном та відповідає ідеальним часткам співвласників.

По-друге, враховуючи неприязнені стосунки сторін та твердження позивача щодо непорозумінь з приводу користування сторонами спільною власністю, така позиція відповідача порушує права ОСОБА_2 як співвласника спірної нерухомості. Слід зазначити, що ОСОБА_1 звертався до суду з зустрічним позовом про визначення порядку користування спірним будинком і відмову у задоволенні такого позову не оскаржив.

Не можуть бути підставою для відмови у позові і посилання відповідача на те, що судом не визначена вартість робіт з переобладнання будинку.

Так, дійсно, експерт зазначив про неможливість визначити вартість матеріалів і робіт, необхідних для виконання переустаткувань, оскільки не надані вихідні дані про матеріали, які будуть використані. ОСОБА_1, як сторона у справі, не був позбавлений процесуальної можливості поставити відповідні питання перед експертом, якщо вважав, що вартість будівельних робіт буде мати значення для вирішення спору по суті, але таким правом не скористався.

Погоджуючись з висновком суду в частині вирішення спору по суті, судова колегія вважає за необхідне рішення суду змінити та викласти другий, третій, четвертий абзаци резолютивної частини рішення в інший редакції з огляду на наступне.

Згідно розяснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК України.

З оскаржуваного рішення вбачається, що судом не у повній мірі були дотримані вимоги ст.215 ЦПК України щодо змісту резолютивної частини рішення.

Так, в резолютивній частині суд зазначив про задоволення позову, проте не навів перелік робіт які необхідно виконати для здійснення обраного варіанту розподілу спірного будинку, не зазначив про необхідність дотримання процедури здійснення такого переобладнання про що йдеться в експертному висновку, та не визначив на кого із сторін слід покласти обовязок по переобладнанню.

Крім того, суд зазначив про поділ спірного домоволодіння за першим варіантом експертного висновку, і разом з тим, у звязку з поділом між співвласниками домоволодіння стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 453 гривні, тоді як у висновку експерта зазначено, що за першим варіантом поділу спірного домоволодіння така компенсація визначена у розмірі 254 гривні і підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, а не навпаки.

Керуючись ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 04 липня 2016 року змінити.

Другий, третій та четвертий абзаци резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції.

Провести реальний поділ будинку і надвірних будівель, які знаходяться за адресою: місто Харків, вулиця Паризької Комуни, будинок №124-А по першому варіанту судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №13177/2388/3026 від 20 березня 2015 року.

Виділити співвласнику ОСОБА_2 на належну їй 1/2 частку житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями:

кухню 1-1 площею 8,2 кв.м., житлову кімнату 1-2 площею 17,6 кв.м., тамбур літ. «а», ганок літ. «а-1», літню кухню літ. «Е», 1/2 частину воріт №3, хвіртку №6, 1/2 частину огорожі №10.

Виділити співвласнику ОСОБА_1 на належну йому 1/2 частку житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями:

кухню 1-3 площею 9,1 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 11,7 кв.м., незаглиблений погріб літ. «Д», сарай літ. «Г», гараж літ. «Ж», 1/2 частину воріт №3, 1/2 частину огорожі №10.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 254 (двісті пятдесят чотири) гривень в звязку з поділом між співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями.

Для здійснення запропонованого варіанту розподілу необхідно виконати наступні переобладнання в житловому будинку:

-у зовнішній стіні приміщення 1-3 демонтувати віконний блок, віконний проріз розширити, встановити дверний блок з віконним блоком та добудувати тамбур глибиною не менше 1,5 м. або засклену веранду;

-у перегородках між приміщеннями 1-1 та 1-4, 1-2 та 1-4 демонтувати дверні блоки, прорізи закласти;

-у перегородці між приміщеннями 1-1 та 1-2 улаштувати дверний проріз, встановити дверний блок;

-улаштувати самостійні мережі електропостачання, газопостачання та опалення для кожної з квартир;

-розподіл горищного приміщення робити по лінії розподілу житлового будинку без зведення перегородки, з улаштуванням окремих лазів на горище.

Переобладнання виконувати за проектом, розробленим організацією, яка має ліцензію на виконання даного виду робіт. Проект підлягає погодженню з установами згідно з чинним законодавством. Переобладнання необхідно виконувати відповідно до вимог ДБН А.31-5-2009 «Організація» будівельного виробництва» на підставі будівельного паспорту.

Обов'язок по переобладнанню у виділених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 приміщеннях покласти на кожного з них відповідно.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді