Справа № 461/629/14-ц
Провадження № 2-др/461/17/16
УХВАЛА

30.12.2016

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Мисько Х.М.,

при секретарі Коружинець Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення,

в с т а н о в и в :

в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності.

Ухвалою від 03 березня 2014 року судом визнано укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, сторонами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності, мирову угоду на наступних умовах:

1. 1. ОСОБА_2, у відповідності до правовстановлюючих документів: договору купівлі продажу від 30.09.2000 посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 за реєстровим № 1400, рішення виконкому Львівської міської ради № 720 від 11.07.2005 є власником нежитлового приміщення площею 33,0 кв.м. по вул. Грушевського, 11 у м. Львові.

2. ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду м. Львова із позовом до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на нежитлове приміщення площею 33,0 кв.м. по вул. Грушевського, 11 у м. Львові, як такого, що набуто під час перебування у шлюбі з відповідачкою.

3. З метою врегулювання спору на основі взаємних поступок, в порядку передбаченому ст. 175 ЦПК України, Сторони дійшли згоди про можливість вирішення даного спору шляхом укладення мирової угоди щодо прав і обов'язків сторін та предмета позову і домовилися про наступне:

3.1. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності в 1/2 ідеальній частині на кожного із співвласників належить нежитлове приміщення площею 33,0 кв.м. по вул. Грушевського, 11 у м. Львові.

4. Сторони домовилися, що дана мирова угода підлягає визнанню ухвалою Галицького районного суду м. Львова та є підставою для закриття провадження у судовій справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на приміщення по вул. Грушевського, 11 у м. Львові. Судові витрати приймає на себе позивач по справі - ОСОБА_1

У звязку із визнанням мирової угоди цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності провадженням закрито.

Зобовязано сторони добровільно виконати умови визнаної мирової угоди.

Ухвалою від 04 квітня 2014 року виправлено описку в ухвалі Галицького районного суду м. Львова від 03 березня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності та зазначити, що відповідно до умов укладеної мирової угоди:

« 3.1. Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної власності, по 1/2 ідеальній частині, на нежитлове приміщення площею 33,0 кв.м. по вул. Грушевського, 11 у м. Львові».

В решті текст ухвали Галицького районного суду м. Львова від 03 березня 2014 року по справі 461/629/14-ц залишено без змін.

28 грудня 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 подали заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просять зазначити, що відповідно до умов укладеної мирової угоди за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також визнається право спільної власності, по ? ідеальної частини, на приміщення комори в підвалі будинку №11 по вул. Грушевського у м. Львові площею 6,0 кв.м., що є допоміжним приміщенням до нежитлового приміщення площею 33,0 кв.м., належного ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова від 03 березня 2014 року.

В судове засідання сторони не зявилися, однак, на підставі ч.3 ст.220 ЦПК України суд вважає за можливе розгляд заяви у відсутності сторін.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається із матеріалів справи, у суду відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення у даній справі, оскільки всі питання були вирішені ухвалою суду від 03 березня 2014 року з врахуванням ухвали від 04 квітня 2014 року, стосовно всіх вимог, заявлених позивачем.

Керуючись ст.ст.197,220 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5-ти днів з дня її проголошення або в порядку ч.2 ст.294 ЦПК України.

Головуючий суддя Мисько Х.М.