ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/949/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2016 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участю секретаря судового засідання Столяренко Н.П., позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю та виселення,-

Обставини справи:

15.07.2015 ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі Відповідач) про усунення перешкод в користуванні власністю та виселення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом вона є власником садового будинку № 71, який знаходиться в садівничому товаристві "Прогрес-Верхні" в смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області. В 2012 році вона познайомилася з Відповідачем, в подальшому у них були романтичні відносини без матеріальних обов`язків, періодично він залишався у будинку № 71, який знаходиться в садівничому товаристві "Прогрес-Верхні". Разом з Відповідачем однією родиною не проживали, сумісного господарства не вели. В травні 2014 року з Відповідачем виник конфлікт в результаті якого вона вимагала покинути її будинок. На що останній відмовся висилитися з будинку, повідомивши, що виселиться якщо вона сплатить йому гроші, забрав ключі від хозблока де знаходиться сауна, та почав там жити та користуватися власністю без її згоди, при цьому постійно погрожує їй фізичною розправою, вчиняє сварки, провокує конфліктні ситуації та під час погроз постійно псує майно в будинку. По теперішній час продовжує безпідставно мешкати у будинку і добровільно виселятись із самовільно зайнятого помешкання відмовляється.

В судовому засіданні Позивач та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, так як у будинку № 71, який знаходиться в садівничому товаристві "Прогрес-Верхні" він проживає на законних підставах. Вказаний будинок є спільно власністю, так як до травня 2014 року вони проживали однією сімєю. Також просив викликати свідків. В наступному в судові засідання призначені на 01.12.2016, на 14.12.2016 та на 26.12.2016 відповідач та його представник адвокат ОСОБА_4 не з'явилися, надавши клопотання про відкладення розгляду у зв'язку з укладенням договору про надання правової допомоги та підготовки до справи, у зв'язку зайнятістю адвоката в іншому судовому засіданні та у зв'язку з перебуванням адвоката у відпустці відповідно. З огляду на те, що згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, враховуючи, що справа слухається з 12.08.2015, судом визнано неповажними причини неявки до суду відповідача та його представника. Окрім цього, у вказані судові засідання відповідач не з'явився взагалі, та не повідомив про причини своєї неявки. Також суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях, наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. За таких обставин суд прийняв рішення продовжити розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Також з огляду на диспозитивність цивільного процесу та те, що свідки, яких просив викликати відповідач до суду не з'явилися, суд також вирішив продовжити слухання справи.

Вислухавши пояснення Позивача та її представника, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

встановив:

Відповідно до ст. ст.1, 10, 60 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави; кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі; доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Як слідує з поданих письмових матеріалів, Позивачу на праві приватної власності належить садовий будинок № 71, що розташований в садівничому товаристві "Прогрес-Верхні" в смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, що підтверджується договором купівлі-продажу садового будинку від 28.11.2005, посвідченого приватним нотаріусом Петриківського районного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 2176. Право власності зареєстровано 22.11.2006 в ОКП "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" в книзі №1 під № 106.

Також в підтвердження факту, що саме Позивач є власником садового будинку № 71, до матеріалів долучено копію технічного паспорта на садовий будинок, виготовлений 20.07.2012 ОКП "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" на ім`я ОСОБА_1; державний ОСОБА_2 на право власності на земельну ділянку, що розташована на території Курилівської селищної ради кст "Прогрес" Петриківський район Дніпропетровська область призначеної для ведення садівництва, виданий на ім`я ОСОБА_1;

Відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 31.07.2015 Відповідач у спірному садовому будинку не зареєстрований.

Окрім цього, 15.03.2016 Петриківським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення, яке набрало законної сили 13.07.2016, у цивільній справі № 187/1096/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ майна, згідно якого в задоволені позову відмовлено повністю. Вказане спростовує доводи Відповідача про належність йому будинку.

З наданих Позивачем копій документів, а саме: висновку ЖЄО № 1971 від 15.07.2014, висновку ЖЄО № 1438 від 30.05.2015, висновку ЖЄО № 1512 від 04.06.2015, вбачається що Позивач зверталася до Петриківського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області з заявами про вжиття заходів до свого співмешканця ОСОБА_3, який за місцем мешкання СТ "Прогрес-Верхні" в смт. Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області вчиняв неодноразові сварки та погрожував останній фізичною розправою, тобто перешкоджав в користуванні власністю.

Пункт 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла, що охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Факт проживання Відповідача в садовому будинку № 71, який знаходиться в садівничому товаристві "Прогрес-Верхні" в смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області підтверджується матеріалами справи та фактично не заперечується Відповідачем.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З пояснень Позивача встановлено, що остання жодної згоди на вселення Відповідача у спірний будинок не надавала, угоди на право проживання не укладала.

Відповідач в розумінні ст.64 та ст.156 ЖК України, не є членом сім`ї Позивачки а отже не має самостійного права проживати в спірному будинку.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Самовільне вселення відповідача до садового будинку грубо порушує право власності Позивача.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або у судовому порядку.

Згідно вимог ст.116 ЖК України особи, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяються без надання їм іншого жилого приміщення.

Оскільки обставини, викладені Позивачем свідчать про те, що Відповідачем чиняться їй перешкоди в користуванні спірним садовим будинком, що знайшло своє підтвердження під час судового розгляду та підтверджується матеріалами справи, Відповідач у даному садовому будинку проживає і доказів на спростування цих обставин Відповідачем не надано, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог в частині усунення перешкоди у користуванні власністю, шляхом виселення Відповідача.

Щодо вимоги про зобов'язання Відповідача не чинити в майбутньому перешкоди в користуванні садовим будинком. Дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки судове рішення не може вирішувати правовідносин, які можливо складуться між сторонами в майбутньому, а тому заявлені передчасно.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме хоча і позов задоволено частково, однак враховуючи обов'язковий мінімальний розмір судового збору, судові витрати понесені Позивачем по сплаті судового збору, слід стягнути з Відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 (ІН) перешкоди у користуванні власністю, шляхом виселення ОСОБА_3 (ІН НОМЕР_1) з садового будинку №71, розташованого за адресою Дніпропетровська область, Петриківський район, смт. Курилівка, садове товариство "Прогрес-Верхні".

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІН) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено та підписано 28.12.2016.

Суддя ОСОБА_6