У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Закропивного О.В., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення банківського вкладу та процентів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Київської області від 21 грудня 2015 року ,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 06 грудня 2011 року між ним та публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк») було укладено комплексний договір банківського вкладу в банківських металах № 281336/2011, строком до червня 2014 року та пролонговано до 31 грудня 2014 року із виплатою 8,8 % річних. Розмір вкладу становив 220 грам золота або 7 тройських унцій.

04 листопада 2013 року між ним та банком було укладено договір банківського вкладу 673680/2013 на суму 5 483 доларів США з виплатою відсотків за ставкою 10 % річних.

Згідно з умовами депозитного договору від 04 листопада 2013 року проценти нараховуються по закінченні кожного строку перебування вкладу (депозиту) у розпорядженні банку.

Відповідно до умов укладених договорів, позивач має право дострокового розірвання укладених договорів, а також право вимоги до банку виплати вкладів та відсотків.

Звернувшись до відповідача з письмовою вимогою, позивач отримав лише 92 225 грн 28 коп. за банківським вкладом від 04 листопада 2013 року.

З урахуванням вищевикладеного та уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором банківського вкладу в банківських металах у розмірі 253 429 грн 98 коп., за банківським вкладом за договором від 04 листопада 2013 року заборгованість - 52 615 грн 44 коп. та сплачений судовий збір.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором банківського вкладу в банківських металах від 06 грудня 2011 року № 281336/2011, з послідуючого його пролонгацією, у розмірі 253 429 грн 98 коп.

Стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором банківського вкладу від 04 листопада 2013 року № 673680/2013 у розмірі 52 615 грн 44 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 21 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, просить скасувати рішення апеляційного суду, рішення суду першої інстанції залишити в силі, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Згідно з п. п. 1-3 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходив з того, що на момент закінчення дії договору банківського вкладу - 04 грудня 2014 року, в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» вже було запроваджено тимчасову адміністрацію. Після запровадження 21 листопада 2014 року Фондом тимчасової адміністрації щодо неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання Національним банком України банківської ліцензії та переходу до процедури ліквідації банку задоволення вимог вкладників банку здійснюється у порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Із матеріалів справи та змісту судових рішень не вбачається, що судами при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.О. Писана
В.О. Закропивний
Л.М. Мазур