УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗакропивногоО.В., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до кредитної спілки «Союз-Дніпро» про розірвання договору про надання кредиту, за зустрічним позовом кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до кредитної спілки «Союз-Дніпро», ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим, за касаційною скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з указаним позовом, у якому просила розірвати кредитний договір від 16 квітня 2014 року № 906/14 ,укладений між нею та кредитною спілкою «Союз-Дніпро» (далі - КС «Союз-Дніпро»).

На обґрунтування позову ОСОБА_6 посилалась на те, що 16 квітня 2014 року між нею та КС «Союз-Дніпро» було укладено вказаний вище кредитний договір, відповідно до умов якого вона отримала кредит у розмірі 15 336 грн строком на 24 місяці, який зобов'язалася повернути та сплатити відсотки.

Посилаючись на те, що на час укладання кредитного договору вона отримувала пенсію у розмірі 2 158 грн та близько 2 500 грн - від особистого підсобного господарства, однак на час подання позову її дохід знизився до 2 158 грн, у зв'язку з чим вона не мала змоги здійснювати платежі за кредитом у погоджені строки та розмірах, а також посилаючись на вимоги ст. 652 ЦК України просила задовольнити її позовні вимоги.

У липні 2015 року КС «Союз-Дніпро» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про солідарне стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 21 599 грн 90 коп.

На обґрунтування позову КС «Союз-Дніпро» посилалось на те, що між ним та ОСОБА_6 було укладено вказаний вище кредитний договір, на забезпечення зобов'язань за яким між КС «Союз-Дніпро» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 порушила умови вказаного вище кредитного договору, внаслідок чого станом на 31 травня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 21 599 грн 90 коп., з якої: 11 330 грн 59 коп. залишок за кредитом; 10 269 грн 31 коп. проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів, КС «Союз-Дніпро» просило задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року позовні заяви були об'єднані в одне провадження.

У вересні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом, який уточнив в процесі розгляду справи, та остаточно просив визнати договір поруки припиненим відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України, посилаючись на те, що між ним, КС «Союз-Дніпро» і ОСОБА_6 було укладено договір поруки від 16 квітня 2014 року № 906/14, за умовами якого він взяв на себе зобов'язання перед кредитодавцем відповідати за зобов'язаннями позичальника, які виникають з умов кредитного договору в повному обсязі цих зобов'язань, проте вимога щодо стягнення заборгованості з нього як поручителя є незаконною, оскільки ОСОБА_6 здійснила останній платіж за кредитним договором ще 28 листопада 2014 року, а КС «Союз-Дніпро» звернулось до суду 14 липня 2015 року, тобто з пропуском шестимісячного терміну.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_6 та зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Позов КС «Союз-Дніпро» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором від 16 квітня 2014 року № 906/14 у загальній сумі 21 599 грн 90 коп., яка складається з: 11 330 грн 59 коп. - залишок за кредитом, 10 269 грн 31 коп. - відсотки нараховані за прострочення платежів.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_5 відхилено, рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6 та зустрічного позову ОСОБА_5, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, виходили з того, що ОСОБА_6 не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення її матеріального стану, а відтак істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, дійшовши обґрунтованого висновку, що фактично вбачається не істотна зміна обставин, а неможливість виконання ОСОБА_6 взятих на себе зобов'язань перед КС «Союз-Дніпро» та фактична одностороння відмова від зобов'язання; при цьому судами вмотивовано відхилено посилання ОСОБА_5 на припинення договору поруки відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки у договорі поруки прямо вказано строк його дії: з 16 квітня 2014 року по 15 квітня 2016 року.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги КС «Союз-Дніпро», суди врахували вказані вище обставини та виходили з того, що у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 своїх зобов'язань, станом на 31 травня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 21 599 грн 90 коп., яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів; проведений кредитною спілкою розрахунок процентів відповідав умовам п. п. 1.1, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 кредитного договору, а також не суперечив положенням ст. ст. 525, 526, 1054 ЦК України.

Також апеляційним судом правильно вмотивовано висновки щодо наявності реєстрації кредитної спілки, її статуту, ліцензій на здійснення фінансової діяльності, в тому числі по видачі кредитів на час укладення договору між сторонами (а. с. 37-40), та членства ОСОБА_6 у кредитній спілці, оскільки такі підтверджуються матеріалами справи (а. с. 227-232, т. 1).

Докази та обставини, на які посилаються заявники у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявників з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

О.В. Закропивний

Т.О. Писана