РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

26.12.2016 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова, в складі:

головуючого-судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за борговою розпискою,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за борговою розпискою, посилаючись на те, що 28.01.2013 року ОСОБА_2 власноручно написала розписку і отримала від позивача кошти у розмірі 10 000 гривень. Згідно розписки ОСОБА_2 Т,.А. зобовязувалася повернути борг до 28.10.2013 року. Факт отримання коштів підтверджується розпискою. У звязку з тим, що відповідач не бажає врегулювати спір мирним шляхом, позивач змушений звертатися до суду. В порушенням умов укладеного договору позики до теперішнього часу відповідач борг не повернув. Просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості 10 000 грн., 9176, 14 грн. відсотків з урахуванням встановленого індексу інфляції, 892,60 грн. відсотки з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми, а всього, 20 068 гривень 74 коп.

У судове засідання позивач не зявився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав, просить задоволити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, в тому числі через публікацію в газеті «Високий замок» (№138(5538) від 06.12.206р.). На підставі ст.169, 224 ЦПК України суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів(постановляє заочне рішення).

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Як встановлено судом, 28.01.2013 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 гроші в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень та зобовязалася повернути позику до 28.10.2013 року.

Як вбачається із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до положень ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, згідно ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Крім того, ч. 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту

У відповідності до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту укладення між сторонами договору позики, що стверджується наявною у матеріалах справи розпискою відповідача про отримання коштів за вказаним договором. Таким чином, позов підставний та підлягає до задоволення.

Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача у користь позивача ОСОБА_1 слід стягнутиь сплачений ним при зверненні із позовом судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218, ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1046, 1049 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості 10 000 грн. (основного боргу за договором позики), 9 176,14 (відсоток з урахуванням встановленого індексу інфляції), 892,60 (відсотки з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми), загальна сума стягнення 20 068 (двадцять тисяч шістдесят вісім) гривень 74 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Франківським районним судом м. Львова за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Ванівський Ю.М.