Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2339/16-ц
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Шаронова Н.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання заповіту недійсним та усунення від права на спадкування за законом,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус ОСОБА_3, про визнання заповіту недійсним та усунення ОСОБА_2 від права на спадкування за законом.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 2 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Позивач у позовній заяві вказує, що відповідач ОСОБА_2 фактично перебуває у Російській Федерації, у м. Москва, однак адресу проживання відповідача у позовній заяві не зазначає.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві посилається на те, що з 1995 року, після декількох інсультів, мати була паралізована та потребувала постійного догляду, постійно хворіла, не могла самостійно справлятися по господарству, а у 2005 році стан її здоров'я погіршився; відповідач ОСОБА_2 (її донька, його рідна сестра) у 1995 році переїхала мешкати разом зі своїм чоловіком в с. Куцуруб Очаківського району Миколаївської області, і у 1999 році, виїхала на постійне проживання до Москви та не надавала ніякої допомоги своїй матері, не цікавилася її життям, здоров'ям; під час хвороби матері, яка знаходилася у безпорадному стані, відповідачка мала можливість, але свідомо ухилялася від надання будь-якої матеріальної допомоги та моральної підтримки своїй матері; вказує, що займався похороном матері та поніс значні витрати; що звернувся до нотаріуса ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини, при цьому доказів, що підтверджуюсь вказані факти, позивач у позовній заяві не зазначає та до позовної заяви не додає.

Крім цього, суд звертає увагу позивача, що у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 № 7 роз'яснено, що у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами, і не повинні залучатися до участі у справі.

До позовної заяви додано заяву про забезпечення позову. Суд звертає увагу позивача на те, що згідно з положенням п. 3 ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Так, для розгляду заяви про забезпечення позову про визнання недійсним заповіту та усунення від права на спадкування у заяві належить зазначити такі відомості та докази: наявність заповіту та його змісту, наявність спадкової справи стосовно спадкодавця в нотаріальній конторі, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, склад спадщини, належність спадкового майна спадкодавцеві.

Таких відомостей у позовній заяві та доданій до неї заяві про забезпечення позову позивачем не зазначено та відповідних доказів до позовної заяви не додано.

Крім цього, у позовній заяві та заяві про забезпечення позову позивач посилається на те, що ОСОБА_2 звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до приватного нотаріуса Миколаївського нотаріального округу ОСОБА_3 і найближчим часом отримає свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належний матері будинок № 30 у с. Комсомольське Миколаївського району Миколаївської області та усе інше майно; постійно наголошує на тому, що має намір здійснити продаж будинку матері та шукає покупця, а також те, що житловий будинок належав матері, при цьому, доказів на підтвердження цього у позовній заяві та заяві про забезпечення позову не зазначає і не додає до позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

В абзаці 2 пункту 1 постанови пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року № 9 роз'яснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, заява про забезпечення позову може бути розлянута судом після відкриття провадження у справі та за наявності відомостей та доказів, зазначених вище.

Вказані вище обставини унеможливлюють розгляд заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, якій не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог п. п. 2, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовну заяву належить залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись частинами 1 та 2 статті 121 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання заповіту недійсним та усунення від права на спадкування за законом, у тому числі заяву про забезпечення позову, - залишити без руху, надавши позивачу п'ятиденний строк для усунення недоліків, який рахується з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

Роз'яснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4

03.10.2016