Справа № 530/1690/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

27.12.2016 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого - судді Водолага А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 Держгеокадастру в Зіньківському районі Полтавської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в:

02 грудня 2016 року позивач, ОСОБА_1, звернулась в Зіньківський районний суд Полтавської області з позовом до відповідача, Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги мотивовані тими обставинами, що прийнявши спадщину за заповітом після смерті 12 березня 2016 року своєї матері, ОСОБА_3, позивач, ОСОБА_1, не може оформити перехід права власності на земельну ділянку площею 0.47 га, що розташована на території Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області, з цільовим призначенням (використання): «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», із-за відсутності реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

В судове засідання сторони не зявились, від них надійшли заяви в яких, позивач, ОСОБА_1, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, а відповідач, Опішнянська селищна рада Зіньківського району Полтавської області не заперечує проти позовних вимог, просять суд справу розглядати за їх відсутності. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача, ОСОБА_2 Держгеокадастру в Зіньківському районі Полтавської області, надіслала клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника.

Суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін та третьої особи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України.

Суд, прийнявши до уваги письмові заяви сторін, клопотання третьої особи, вивчивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено: 12 березня 2016 року у віці 87 років, померла ОСОБА_3, про що Виконавчим комітетом Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області складено відповідний актовий запис за №19 та видано свідоцтво про смерть серії I-КЕ №318315.

За останнім місцем проживання спадкодавця: вулиця Партизанська, буд. № 91, селище Опішня, Зіньківського району Полтавської області, відкрилася спадщина. На час відкриття спадщини за вказаною адресою крім ОСОБА_3 постійно проживали та були зареєстровані, позивач, ОСОБА_1, та члени її сімї: чоловік ОСОБА_4, діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджується довідкою №3699 від 08.11.2016 р. Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області.

Згідно заповіту складеного ОСОБА_3 та посвідченого 19 грудня 2012 року державним нотаріусом ОСОБА_7 Опішнянської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1984, усе своє майно, яке належатиме ОСОБА_3, на час її смерті і на що вона матиме право, заповідано ОСОБА_1.

Позивач, ОСОБА_1, прийняла спадщину після смерті своєї матері, ОСОБА_3, як спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не відмовився від неї.

До складу спадкового майна, охопленого заповітом і яке залишилося після смерті ОСОБА_3, також входить земельна ділянка площею 0,47 га, що розташована на території Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області, цільове призначення якої - «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва». Право власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії Р3 №685208, зареєстрований 02 січня 2002 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №71.

03 листопада 2016 року приватний нотаріус ОСОБА_7 відмовила позивачу, ОСОБА_1, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку з підстав відсутності її реєстрації у Державному земельному кадастрі. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус винесла постанову № 02-31/497.

Постанову нотаріуса позивачем не оскаржено, так як вона винесена відповідно до вимог Закону України «Про нотаріат» з підстав визначених ст. 79-1 Земельного кодексу України та ч.1 ст.1 Закону України «Про земельний кадастр».

Таким чином, відсутність реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі є перешкодою в належному оформленні та реєстрації спадщини, тому невизнане право позивача на спадщину підлягає судовому захисту.

Родинні відносини позивача, ОСОБА_1 з ОСОБА_3, як дочки та матері підтверджено свідоцтвом про народження серії VI-УР №1671876, згідно якого, матірю народженої 11 червня 1965 року ОСОБА_8, зареєстровано ОСОБА_3. ОСОБА_7 укладення шлюбу 16 серпня 1987 року, ОСОБА_8 присвоєне прізвище Зубань.

Згідно Довідки №719/86-16 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 0.47 га, її нормативна грошова оцінка становить 10390,16 грн., виходячи з якої, позивачем визначено ціну позову та сплачено судовий збір у розмірі 551.20 грн., в повному обсязі. Судовий збір зараховано на відповідний рахунок спеціального фонду Державного бюджету України

З правового висновку зробленого Верховним судом України у справі № 6-3095цс15, постанова від 6 липня 2016 року, слідує, що особа яка вчасно прийняла спадщину у спосіб встановлений законом, є власником спадкового майна, має право володіти й користуватися ним, проте через відсутність реєстрації такого права обмежена у праві розпорядження належним їй майном.

За приписами норм ст.1225 ЦК України та п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини без зміни її цільового призначення.

Земельна ділянка, як обєкт цивільних прав, ідентифікується визначенням її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру, що визначено ст. 791 Земельного кодексу України.

В Україні юрисдикційну функцію щодо оформлення переходу права на спадкове майно виконує нотаріат. В тім, суб'єктивне право позивача на успадкування земельної ділянки перебуває у невизнаному стані по причині, що земельна ділянка, як обєкт цивільних прав не визначена у відповідності до вимог ст. 79-1 Земельного кодексу України. Вказана обставина не дозволяє позивачу через нотаріауса оформити свої спадкові права на нерухоме майно та здійснити реєстрацію речового права на нього. Так як суд здійснює правозахисну функцію, а нотаріат в даному випадку - правоохоронну, суд задовольняє позовні вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на земельну ділянку.

Судом не встановлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб.

Судові витрати покласти на позивача.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до п. г) ч.1 ст.81, ст. 791 Земельного кодексу України ст.16, ст. 328, ст. 346, ст.1217, ст.1218, ст.1223, ст.1225, ч.ч.1,3,5 ст.1268, Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60,130, 174, 197, 213- 216, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 Держгеокадастру в Зіньківському районі Полтавської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, право власності, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, на земельну ділянку площею 0,47 га, яка розташована на території Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області, з цільовим призначенням (використання) «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», право власності на яке посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії Р3№685208, зареєстрованого 02 січня 2002 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №71.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_9