Справа №463/2629/16-ц
Провадження №2/463/1406/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Головатий Р. Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми позики, -

встановив:

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення суми позики в розмірі 9 тисяч 250 доларів США.

В якості забезпечення позову просить накласти арешт на належне відповідачу на праві власності майно, оцінене в розмірі позики.

Оглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.4 Постанови від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Разом з тим, у поданій заяві та доданих до неї документах позивачем не представлено доказів на підтвердження наміру відповідача відчужити належне йому майно, а також не наведені обґрунтовані підстави, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, крім цього, до матеріалів позовної заяви не долучено оригіналу розписки про отримання відповідачем грошових коштів, що викликає сумнів щодо дійсного виникнення спору між сторонами, а тому суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу майно є необґрунтованою, тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151,152, 153 ЦПК України, -

ухвалив:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: Р.Я. Головатий