Справа № 481/944/16-ц
Провадж.№ 2/481/475/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

(заочне)

03.11.2016 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., за участю секретаря Кузьміної Н.П., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Новий Буг Миколаївської області цивільну справу позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом 01 вересня 2016 року. В підтвердження пред'явлених позовних вимог посилається на те, що 16.03.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 20.

В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги зазначивши, що не проживають з відповідачем однією сімєю з травня 2016 року, уточненні позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, наполягала на розірванні шлюбу. Позивачка просила суд після розірвання шлюбу повернути своє дошлюбне прізвище «Котова».

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, пояснив, що намагався помиритися з позивачем але йому це не вдалося.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.03.2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 091153 (а.с.6). Від шлюбу в них з відповідачем народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні відносини на момент розгляду справи в суді сторони не підтримують, проживають окремо.

Як встановлено судом, спору між сторонами про проживання спільної дитини та поділ майна на час розгляду цієї справи немає.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. ОСОБА_4 про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В судовому засіданні позивачка виявила бажання повернути своє дошлюбне прізвище «Котова», що є її правом.

Судові витрати позивачка просила залишити за нею та не стягувати із відповідача на її користь.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 210, 213 215 ЦПК України суд,

Вирішив:

ОСОБА_4 Олександрівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, Україна та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3 - зареєстрований 16 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, про що в складено актовий запис за № 20, (свідоцтво про шлюб серії I- ФП № 091153).

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 повернути дошлюбне прізвище «Котова».

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: