Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив:

Позивач звернулась до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі, який в подальшому був розірваний. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.05.2001 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини доходів до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_7 року. 01.09.2014 року їх син був зарахований на денну форму навчання до Київського електромеханічного ліцею, який є державним та бюджетної форми. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, який знаходиться на її повному утриманні. Дитина потребує додаткових витрат на лікування і розвиток, проте всі додаткові витрати несе вона (позивач). Зараз вона має труднощі матеріального характеру, і не в змозі сама нести всі витрати, пов'язані з утриманням їх сина ОСОБА_3, оскільки на її утриманні знаходиться ще малолітня дитина, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка потребує домашнього догляду.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився. У зв'язку з проживанням відповідача на території іноземної держави - Російської Федерації, судом було направлено судове доручення, в процесі виконання якого йому вручені судові документи. Приймати участь в процесі розгляду даної справи не виявив бажання у зв'язку з напруженою обстановкою між Україною та Росією. В Пуровському районному суді Ямало-Ненецького автономного округу ОСОБА_2 пояснював, що раніше перебував з позивачем в шлюбі, мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає з матір'ю - ОСОБА_1 в м. Києві. З нього (відповідача) стягували аліменти на утримання сина до його повноліття, далі їх сплачувати він не планував. У нього з позивачем та сином важкі відносини. В 2015 році йому телефонувала ОСОБА_1 і сказала, що ОСОБА_4 далі навчатися не збирається, навіть школу не закінчив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Встановлено, що сторони по справі мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З довідки № 204 від 04.06.2015 року встановлено, що син сторін - ОСОБА_4 є студентом Державного навчального закладу «Київський професійний електромеханічний ліцей», першого рівня атестації з 01.09.2014 року, і закінчує навчання 30.06.2017 року.

Відповідно до ст.ст. 198-200 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до досягнення 23 років, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Розмір аліментів визначається з урахуванням обставин, зазначених в ст. 182 СК України.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Законодавець передбачив обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до закінчення такого навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років під умовою можливості надання такої допомоги, тобто законодавець обов'язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, поставив у залежність від матеріального стану батьків.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України.

В даному випадку позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача від дня подачі позову до суду і до досягнення сина 23 років.

З урахуванням того, що відповідач не надав доказів неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини. Однак, враховуючи вимоги законодавства аліменти мають бути стягнути до закінчення навчання, а саме по 30.06.2017 року.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В даному випадку з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судового збору - 243 грн. 60 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 182, 183, 191, 198-200 СК України, ст.ст. 60, 88, 212-215, 218, 223, 294, 367 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця міста Йошкар-Ола МАССР (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2), аліменти на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає: АДРЕСА_1) на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, починаючи з 10.06.2015 року і до закінчення навчання - по 30.06.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. в дохід держави.

Рішення про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Суддя: