Справа № 191/634/16-ц
Провадження № 2-о/191/18/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Каліневич Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа : ОСОБА_2, Управління Державного земельного агентства у Синельниківському районі Дніпропетровської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення , -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, яку в подальшому уточнила.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що її батько - ОСОБА_3 помер 19.03.2008 року. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, яке вона з сестрою - ОСОБА_2 отримали за законом у рівних частинах, згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом ВРР №565946.

Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з земельної ділянки загальною площею 9 га, що знаходиться на території ВАТ «Славутич» Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області,наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної ОСОБА_3 Івановачу на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ДП №014477, виданого Новогнідською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області 02.02.2000 року.

Сестра заявниці - ОСОБА_2, вже оформила документи на свою частину земельної ділянки (4.5га) та їй присвоїли кадастровий номер на цю частину.

Заявник звернулась до Управління державного земельного агентства у Синельниківському районі Дніпропетровської області з технічною документацією на земельну ділянку для присвоєння кадастрового номеру земельної ділянки, що є її частиною, але їй відмовили, мотивувавши тим, що документи про розподіл земельної ділянки між нею та сестрою відсутні і запропонували їй звернутися до суду з визнанням права власності на її частину.

Між учасниками процесу відсутній спір про право власності на земельну ділянку. Адже у її сестри вже оформлені документи та присвоєний кадастровий номер і саме такий поділ є прийнятним і заявнику.

У звязку з цим, заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити, що ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 4,5 га., що розташована на території ВАТ «Славутич» Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області відповідно до схеми розташування земельної ділянки на плані.

Представник заявника в судове засідання не зявився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі, уточнені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду була належним чином повідомлена. Будучи раніше допитаною в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечувала.

Представник заінтересованої особи - Управління Державного земельного агентства у Синельниківському районі Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, однак електронною поштою надав клопотання про розгляд справи без їх участі, проти заявлених вимог не заперечують.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку.

Згідно свідоцтва про смерть серія 1-КИ № 197090, 19.03.2008 року помер ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 9,000 гектарів, розташованої на території ВАТ «Славутич» Новогнідської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дана земельна ділянка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП № 014477.

З плану схеми розташування земельної ділянки вбачається, що « б - земельна ділянка загальною площею 4,5 га., що належить ОСОБА_1 згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом ВРР № 565946; в- земельна ділянка загальною площею 4,5 га., що належить ОСОБА_2 згідно з свідоцтвом про право на спадщину за Законом ВРР № 565946 ( в наявності мається Державний акт права приватної власності на землю)».

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.04.2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були видані свідоцтва про право на спадщину на ? частку спадкового майна кожній.

В матеріалах спадкової справи № 441/2008 до майна померлого ОСОБА_3 містяться заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті їх батька ОСОБА_3, померлого 19.03.2008 року.

Згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 08.04.2016 року земельна ділянка площею 9.00 га., яка розташована на території Новогнідської сільської ради, яка належала померлому ОСОБА_3 згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ДП № 014477, від 02.02.2000 року, виданого на підставі рішення 8 сесії XXIII скликання Новогнідської сільської ради державну реєстрацію не проходила, кадастровий номер не визначався відповідно інформація про земельну ділянку не внесена до Державного земельного кадастру .

У 2009 році на ? частку земельної ділянки згідно свідоцтва на спадщину за законом громадянка ОСОБА_2 виготовила державний акт на право власності на земельну ділянку на площу 4.5 га., кадастровий номер :02:004:0190. Згідно з пунктами 9 та 10 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про земельний кадастр», до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передавалися у власність, здійснювалася з видачею державного акту на право власності на земельну ділянку. Документ, яким було посвідчено право власності на земельну ділянку, виданий до набрання чинності цим Законом, є дійсним. З 01.01.2013 року система реєстрації прав на земельні ділянки змінена. Відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051. У разі, якщо відомості про земельні ділянки не внесені, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості за заявою їх власників, гр. ОСОБА_1 не є власником земельної ділянки. В даному випадку із земельної ділянки площею 9,00 га сформована та внесена до Державного земельного кадастру земельна ділянка площею 4,5 га, яка належить на праві власності гр. ОСОБА_2, що унеможливує внесення земельної ділянки площею 9.00 га. за померлим ОСОБА_3 власником земельної ділянки, або ? частку земельної ділянки за ОСОБА_1

Згідно ч.2 п.5 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо : згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, на час звернення заявника до суду згідно діючого законодавства система реєстрації прав на земельні ділянки змінена, ОСОБА_1 на праві власності належить ? частина земельної ділянки площею 9,000 гектарів згідно свідоцтва про право на спадщину, яке не пройшло державну реєстрацію до зазначених змін в законодавстві, управління Держгеокадастру у Синельниківському районі на даний час не має можливості згідно з діючим законодавством внести до державного земельного кадастру земельну ділянку площею 9,000 гектарів із визначенням кадастрового номеру, оскільки її власник помер, що унеможливлює й внесення ? частини земельної ділянки за ОСОБА_1 до державного земельного кадастру, а також унеможливлює провести державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 4,5 га.. За таких обставин ОСОБА_1 звернулася до суду для встановлення факту того, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 4,5 га., яка є ? частиною успадкованою нею земельною ділянкою площею 9,000 га.. Крім того, встановлення даного факту не повязується з наступним вирішенням спору про право, оскільки іншим спадкоємцем ОСОБА_2 в передбаченому законом порядку було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 4,5 га.

Таким чином, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як законно обґрунтовані та підтверджені документально.

На підставі викладеного, Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити, що ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 4,5 га., що розташована на території ВАТ «Славутич» Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області відповідно до схеми розташування земельної ділянки на плані.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_4