Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/9074/16-ц
Провадження № 2-о/711/175/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті фізичної особи, заінтересована особа: Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2.

Свої вимоги мотивує тим, що вона, ОСОБА_1 є внучкою ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 через атеросклеротичний кардіосклероз з артеріальною гіпертензією.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Місце смерті ОСОБА_2, тобто, с.м.т. Стіжківське, м. Шахтарськ, Донецької області, відноситься до тимчасово окупованої території України, що визначено розпорядженням КМУ від 07.11.2014 №1085.

Крім того, заявник вказує, що встановлення факту смерті необхідно їй для забезпечення прав і свобод, передбачених законодавством України.

На підставі викладеного, просить суд встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.м.т. Стіжківське, м. Шахтарськ, Донецької області, Україна.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з'явилася, була належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання. До початку слухання справи подала заяву про розгляд справи без її участі, на заявлених вимогах наполягала та просила задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання представник заінтересованої особи - Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання. Надано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи думку заявника та представника заінтересованої особи, вивчивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного:

06.06.2016 лікарем Муніципальної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги міста Шахтарськ» видано лікарське свідоцтво про смерть №275, в якому зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Шахтарськ померла ОСОБА_2, яка проживала за адресою: «АДРЕСА_2». Причина смерті: атеросклеротичний кардіосклероз з артеріальною гіпертензією.

Внаслідок реєстрації смерті ОСОБА_2, 20.06.2016 видане свідоцтво про смерть НОМЕР_1, як зазначено - т.з. Шахтарським міськрайонним відділом записів актів цивільного стану Державної Регіональної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки.

07.10.2016 Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

На теперішній час для проведення реєстрації смерті ОСОБА_2 необхідно встановити факт її смерті, оскільки вона померла на території Донецької області, яка на теперішній час є тимчасово окупованою територією і документи видані органами та установами, створеними в порядку не передбаченому законами України, є недійсними. Тому заявниця звернулась до суду із зазначеною заявою задля можливості в подальшому реалізувати свої законні права після смерті її баби ОСОБА_2

Згідно із п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом восьмим ч.1 ст.256 ЦПК передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 257-1 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Як встановлено судом подія смерті ОСОБА_2 відбулася ІНФОРМАЦІЯ_3 на території с.м.т. Стіжківське, м. Шахтарськ, Донецької області, тобто частині України, яка відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 №252-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. №1085 (із змінами згідно розпорядження КМУ від 05.05.2015р. №428-р) «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», є територією на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Даючи оцінку допустимості у даній цивільній справі таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того, відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, згідно з ч.4 ст.9 Закону №1207-VII встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Лоізіду проти Туреччини», «Кипр проти Туреччини»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії», «Іласку та інші проти Молдови та Росії»), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. В контексті цього не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Застосовуючи зазначений висновок у справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це ставило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Отже, встановлюючи наявність факту смерті ОСОБА_2, суд вважає за можливе прийняти в якості доказів документи, які видані на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

За обставин справи вбачається, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідне для захисту та реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, забезпечення встановленого в Україні правового порядку регулювання правових наслідків смерті фізичної особи. При цьому, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.257-1 ЦПК, із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України можуть звернутися родичі такої особи.

Визначаючи наявність у заявниці права звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2, суд виходить з того, що закон не містить чіткого визначення поняття родичі. Конституційний Суд України в своєму рішенні від 03.06.1999 №5-рп/99 виокремив наявність таких важливих ознак сім'ї, як членство в сім'ї, кровна спорідненість, родинні зв'язки, шлюбні відносини.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено визначення поняття близьких осіб, до яких, зокрема, законом відноситься - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб'єкта.

Тож, з урахуванням зазначеного, враховуючи засади добросовісності, справедливості і розумності регулювання цивільно-правових відносин, суд вважає, що для цілей, передбачених ст.257-1 ЦПК заявницю можна вважати особою, яка має право на звернення до суду і заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2

Враховуючи досліджені у судовому засіданні письмові докази та оцінюючи їх у сукупності, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4, дійсно померла ІНФОРМАЦІЯ_3 від захворювання на території с.м.т. Стіжківське м. Шахтарськ, Донецької області, Україна, а тому й дійшов до висновку про можливість задоволення вимог заявника.

Згідно із ч.7 ст.235 ЦПК при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.4 ст.2571 ЦПК ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, рішенням КСУ від 03.06.1999 №5-рп/99, ЗУ «Про запобігання корупції», ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.ст.212-215, 234, 256, 2571, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. 2-га Курська Старооскільського району Бєлгородської області, померла від захворювання - ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.м.т. Стіжківське м. Шахтарськ, Донецької області, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене особами, які брали участь у справі, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий: С. М. Позарецька