ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 4-с/753/216/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі СЕМЕНЧЕНКО Я.А.

за участю

представника скаржника ОСОБА_1;

державний виконавець та стягувач не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_2, за участю заінтересованих осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Проца Віктора Степановича, на дії та рішення головного державного виконавця

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_2 (далі по тексту - скаржник, ОСОБА_2.) звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення головного державного виконавця, посилаючись на те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва по цивільній справі № 753/12068/13ц стягнуто з нього на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 1 779 669,39 грн. та 3 441,00 грн. судових витрат, а всього 1 783 110,39 грн., про що видано виконавчий лист. 01 квітня 2016 року представник стягувача звернувся з заявою про відкриття виконавчого провадження та примусове стягнення суми боргу до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. 04 травня 2016 року головним державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Процом В.С. (далі по тексту - державний виконавець) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та копію постанови направлено на адресу стягувача та боржника. Вважає, що стягувач пропустив строк пред'явлення виконавчого листа для примусового виконання, у зв'язку з чим дії державного виконавця та прийняте ним рішення про відкриття виконавчого провадження прямо суперечать чинному законодавству України.

В позовних вимогах просить суд поновити пропущений строк для звернення до суду зі скаргою, визнати неправомірними дії державного виконавця та скасувати винесену ним постанову про відкриття виконавчого провадження від 04 травня 2016 року.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав в повному обсязі з викладених в ній підстав та просив її задовольнити. Представник стягувача та державний виконавець у судове засідання не з'явились, будучи повідомленими у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді скарги, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження №821/15, вважає встановленими наступні обставини.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 386, ст. 387 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З матеріалів справи вбачається, що скаржник звернувся зі скаргою до суду з пропуском строку в порушення вимог ст. 385 ЦПК України, проте ставить питання про поновлення строку, оскільки постанову державного виконавця отримав по пошті лише у червні 2016 року, а 10 червня 2016 року звернувся зі скаргою до Дарницького районного суду м. Києва.

Суд, враховуючи приписи ст. 385 ЦПК України вважає за необхідним поновити строк скаржнику, оскільки він пропущений з поважних причин.

При цьому, судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва по цивільній справі № 753/12068/13ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 1 779 669,39 грн. та 3 441,00 грн. судових витрат, а всього 1 783 110,39 грн., про що 11 червня 2014 року видано виконавчий лист (а.с. 29 - 30)

17 березня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 13), а 30 червня 2015 року нею винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі стст. 47, 50 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 14).

У подальшому, 01 квітня 2016 року представник стягувача звернувся з заявою про відкриття виконавчого провадження та примусове стягнення суми боргу до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 28), а 04 травня 2016 року державним виконавцем, розглянувши її, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та копію постанови направлено на адресу стягувача та боржника (а.с. 32 - 34).

Боржником у строк вказаний у постанові про відкриття виконавчого провадження рішення суду виконано не було, відтак 10 травня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору на підставі ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 37).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 7 Закону «Про державну виконавчу службу» встановлено, що працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Частино 1 ст. 23 вказаного Закону передбачено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист, виданий 11 червня 2014 року Дарницьким районним судом м. Києва, раніше вже перебував на виконанні у відділі державної служби та був повернений стягувачеві без виконання 30 червня 2015 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Отже, після винесення постанови від 30 червня 2016 року про повернення виконавчого документа без виконання, строк пред'явлення виконавчого листа, виданого 11 червня 2014 року Дарницьким районним судом м. Києва, продовжено до 30 червня 2016 року. Стягувачем повторно 01 квітня 2016 року було подано заяву про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого листа, що свідчить про те, що строк пред'явлення виконавчого документа до виконання не пропущений, а тому дії державного виконавця є законними та такими, що відповідають вимогам Закону «Про виконавче провадження», а відтак підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі викладеного та керуючись стст. 22, 23, 47 Закону України «Про виконавче провадження», стст. 383-388 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії та рішення головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Проца Віктора Степановича.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.