Провадження № 2/344/5238/16
У Х В А Л А

10 листопада 2016 р. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування домоволодіння, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на 1/2 частину будинку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати недійсним договору дарування домоволодіння, свідоцтво про право на спадщину та визнати право власності на 1/2 частину будинку по вул. 24 Серпня, №28, в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради.

Ухвалою від 10 листопада 2016 року відкрито провадження у справі.

Одночасно із позовною заявою позивачка подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради по вул. 24 Серпня, №28. Вважає, що відповідач може розпорядиться належним йому майном на користь третіх осіб для ухилення від виконання рішення суду, що ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду у разі вирішення справи на її користь.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України допускається такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного суду України в своїй постанові №9 від 22.12.2006. з відповідними змінами та доповненнями,,Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову в п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 ,,Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову роз'яснено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заявником не надано суду доказів щодо достатнього обґрунтування припущення про те, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З огляду на викладене, в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

в заяві позивачки про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський міський суд.

Головуючий суддя С.О. Бородовський