Справа № 465/5607/15 Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М.
Провадження № 22-ц/783/5693/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шеремети Н.О.

секретаря: Бадівської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Універсал Банк» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 12 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк», з участю третьої особи ДП «Інформаційний центр Міністерства юстиції України про виключення заборони відчуження з державного реєстру обтяжень рухомого майна,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 12 липня 2016 року позов задоволено. Вилучено з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про приватне обтяження та припинено приватне обтяження №14206067 на транспортний засіб Toyota Land Cruiser, 2008 року випуску, легковий універсал В, колір сірий, д.н.з. НОМЕР_1, встановлений на підставі договору застави транспортного засобу б/н від 13.03.2008 року.

Рішення суду оскаржив ПАТ «Універсал Банк» - ОСОБА_3 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що судом в рішенні не відображено чи зясовані обставини, що мають значення для справи, а саме не зясовано та не досліджено факт чи виконанні та припиненні кредитні зобовязання позивача, не досліджено той факт, що в ОСОБА_2 є декілька кредитів в ПАТ «Універсал Банк» та заставне майно відповідно до якого позивач просить виключити заборону відчуження даного заставного рухомого майна з державного реєстру обтяжень рухомого майна може бути реалізовано ПАТ «Універсал Банк» у випадку нестачі коштів при примусовому стягненні по інших її кредитах.

Просить скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 12 липня 2016 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Учасники процесу в судове засідання не зявилися хоча про розгляд справи повідомлялися належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 153-159), про причини неявки суд не повідомили та з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що 13.03.2008р. між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №CL 25011.

На забезпечення виконання зобовязань за договором, 13 березня 2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Універсал Банк» було укладеного договір застави транспортного засобу марки Toyota, модель - Land Cruiser 120, рік випуску 2008, колір сірий, тип ТЗ легковий універсал В, шасі (кузов, рама) JTEBU29J005126426, двигун 3956, державний номер НОМЕР_1.

Згідно із п. 1.2. договору застави заставою забезпечується у повному обсязі виконання усіх зобов'язань ОСОБА_2, номер за ДРФО НОМЕР_2 за кредитним Договором №CL 25011 від 13 березня 2008 року.

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 47306115 від 26.06.2015р., відомості про обтяження належного ОСОБА_2 автомобіля було внесено 26.02.2014 року за №14206067, підстава обтяження договір застави від 13.03.2008р., обтяжував ПАТ «Універсал Банк».

Відповідно до п. 3.2. Договору застави транспортного засобу №CL 25011 право застави припиняється у випадку повного виконання Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором зазначеним у п. 1.2. цього Договору.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 районний суд виходив з того,

що після отримання вимоги про припинення обтяження автомобіля Toyota Land Cruiser 120, який був предметом застави виник обов'язок подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про приватне обтяження Державному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, заяву про припинення приватного обтяження № 14206067 на транспортний засіб Toyota Land Cruiser 120, 2008 року випуску, легковий універсал-B, колір сірий, номер державної реєстрації ВС3592ВІ, встановлений на підставі Договору застави транспортного засобу від 13.03.2008 року і вилучення відповідного запису з Державного реєстр, однак, всупереч передбаченому законом порядку зняття обтяження з рухомого майна, банк неправомірно відмовив у вчиненні таких дій.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Згідно ст. 593 ЦК України та ст.28 Закону України «Про заставу», право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Як передбачено ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановленому законами.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна, має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч. 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Частиною 5 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Доводи апеляційної скарги про те, що в ОСОБА_2 є декілька кредитів в ПАТ «Універсал Банк» колегія суддів не бере до уваги, оскільки представником банку не підтверджено це належними доказами щодо наявності інших кредитних зобовязань відповідно до яких ОСОБА_2 не виконала зобовязання по кредитних договорах перед ПАТ «Універсал Банк» та існує заборгованість по них.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Покликання в апеляційній скарзі про те, що районним судом не зясовано та не досліджено факт чи виконанні та припиненні кредитні зобовязання позивача, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки такі спростовуються матеріалами справи, а саме довідкою ПАТ «Універсал Банк» від 19.06.2015р. № 049/482, виданій ОСОБА_2, згідно якої банк визнав, що станом на 19 червня 2015 року кредит по програмі «Кредит на купівлю автомобіля» згідно кредитного договору №CL25011 від 13 березня 2008 року, що отриманий в ПАТ «Універсал Банк», сплачений повністю, усі нараховані проценти виплачено. (а.с. 9)

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Колегія суддів вважає, що районний суд всебічно дослідив подані сторонами докази та зясував всі обставини справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни відсутні, оскільки таке ухвалене у відповідності до вимог ст.ст. 213-214 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Універсал Банк» відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 12 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

ОСОБА_4