Справа № 175/1803/16-ц
Провадження № 2/175/711/16
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2016 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.,

при секретарі Пренко А.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Товарситва з додатковою відповідальністю «СТ «Домінант» про відшкодування збитків, спричинених в результаті ДТП,

в с т а н о в и в :

Представник позивачки у судовому засіданні підтримав позов та просив вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідачів на користь позивачки грошові суми на відшкодування матеріальної шкоди завданої в наслідок ДТП.

Представник відповідач ОСОБА_4 у судовому засідання позовні вимоги в частині стягнення матеріальних з битків з його довірителя визнав у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечував.

Представник відповідача ОСОБА_5 «СТ «Доманант» у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, жодних заяв про можливість розгляду справи без їх участі чи відкладення розгляду справи суду не надав, у звязку з чим, враховуючи думку учасників процесу, які не заперечували проти проведення розгляду справи за відсутності представника Страхового товариства, вважаю за можливе справу розглянути без їх участі на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 18.02.2015 року на перехресті а/д Дніпропетровськ-Хуторське та вул. Миру в смт. Ювілейне, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, приблизно о 21:00 годині відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Форд Фокус» д/н НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4 та транспортного засобу «Опель Астра» д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6 та який належить на праві власності ОСОБА_3 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ №823353).

Так, ОСОБА_4 керуючи автомобілем «Форд Фокус» д/н НОМЕР_1, перед початком руху не переконався в безпеці маневру, внаслідок чого, здійснив зіткнення з автомобілем «Опель Астра» р/н НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, в наслідок чого автомобілю позивачки завдано механічних пошкоджень і для їх усунення вона зверталася до відповідної СТО і загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Опель Астра» д/н НОМЕР_2 складає 119043,86 грн., що підтверджується відповідними рахунком, актом виконаних робіт та квитанціями до прибутково-касового ордеру. Крім того, витрати позивачки на дефектування пошкоджень автомобіля склали 800,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.03.2015 року, винесеної по справі №199/1891/15-п (провадження №3/199/819/15), ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штраф у розмірі 425,00 грн.

У свою чергу, цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта» згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/0450343 від 09.12.2014 року та Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту ДЦВ-1 №002759 від 09.12.2014 року.

Так, на виконання вимог ст.ст. 33, 33-1, ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» та умов Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту ДЦВ-1 №002759 від 09.12.2014 року, ОСОБА_3 20.02.2015 року надала страховій компанії письмове повідомлення про настання страхового випадку, надала для огляду представнику страховика пошкоджений автомобіль «Опель Астра» д/н НОМЕР_2, а також 03.04.2015 року надала заяву на виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно п.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну.

Статтею 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно ст.35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно п.2 ст. 36 Закону України Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) або здійснити виплату страхового відшкодування. Протягом 3-х робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страхових зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Таким чином, ОСОБА_4, уклавши з ОСОБА_5 «СТ «Домінант» поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АІ/0450343, зобов'язаний був здійснити виплату страхового відшкодування ОСОБА_3, на умовах визначених Законом - 50 000,00 грн. до 02.07.2015 р. (з урахуванням вимог ст. 36 Закону - на протязі 90 днів з дня отримання заяви на виплату страхового відшкодування).

Тобто, стархова компанія, в строк до 02.07.2015 року включно, зобов'язана була здійснити страхове відшкодування позивачці в розмірі 50 000,00 грн. Проте всупереч Закону, вони не здійснили виплату страхового відшкодування (прострочивши строк виконання на 241 день), а отже порушили чинне законодавство України.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України встановлено що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 9 ЗУ «Про страхування» визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Оскільки зобов'язання ОСОБА_5 «СТ «Домінант», у разі настання страхового випадку, полягає у здійсненні страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим. В разі прострочення його виконання настає відповідальність, що передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, зокрема - сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні витрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання, і на відміну від пені не є грошовою санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляції і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, що підлягають сплаті кредитору. Тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Згідно абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 «Положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК). Стаття 992 ЦК передбачає майнову відповідальність страховика за несплату або прострочку виплати (в тому числі й при відсутності відмови в страховій виплаті) у вигляді сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або ЦК.

Згідно з правовою позицією Верховного суду України, що знайшла своє відображення в «Узагальненнях судової практика про розгляд цивільних справ, що виникають з договорів страхування», роз'яснено, що місцеві суди виходять із того, що ст. 25 Закону №85/96-ВР гарантує здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком відповідно до договору страхування. Несвоєчасну виплату страхового відшкодування суди вважають простроченням грошового зобов'язання, за яке настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, у вигляді сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

Така позиція судів є правильною, оскільки у ст. 979 ЦК встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхувальникові грошову суму (страхову виплату).

Відповідно до вищенаведеного суд, приходить до висновку, що страхова компанія, прострочивши виконання грошового зобов'язання (здійснення виплати страхового відшкодування), повинен сплатити позивачу суму у розмірі 19860,94 грн., яка складається з наступного:

- сума пені за період починаючи з 03.07.2015 року по 29.02.2016 року у розмірі 15920,53 грн.;

- сума 3% річних за період з 03.07.2015 року по 29.02.2016 року в розмірі -990,41 грн.;

- сума індексу інфляції за період з 03.07.2015 року по 29.02.2016 року в розмірі 2 950,00 грн.

Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином вимоги позивачки щодо стягнення зі страхової компанії розміру страхової виплати - 50 000,00 грн. + суму штрафних санкції за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у розмірі 19 860,94 грн. (що разом складає 69 860,94 грн.) у судовому засіданні знайшли своє ґрунтоване підтвердження, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того судом встановлено, що представник відповідача ОСОБА_4, якого було визнано винним у скоєнні ДТП, визнав заявлені вимоги щодо відшкодування позивачу суми витрат повязаних з викликом евакуатора у розмірі 500,00 грн., за таких обставин позовні вимоги в даній частині також підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки підлягає солідарному стягненню сума судового збору у розмірі 703,62 грн., сплачена нею при подачі позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212, 215, 214 ЦПК України, ст.ст.14,41 Конституції України, ст.ст. 3, 11, 13-16, 23, 79, 88, 1166, 1187, 1188 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Товарситва з додатковою відповідальністю «СТ «Домінант» про відшкодування збитків, спричинених в результаті ДТП задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (Код ) на користь ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_3) суму збитків у розмірі - 69 860,94 грн., яка складається з наступного:

- сума пені за період починаючи з 03.07.2015 року по 29.02.2016 року у розмірі 15920,53 грн.;

- сума 3% річних за період з 03.07.2015 року по 29.02.2016 року в розмірі -990,41 грн.;

- сума індексу інфляції за період з 03.07.2015 року по 29.02.2016 року в розмірі 2 950,00 грн.

- невиплачена сума страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН: НОМЕР_4) на користь ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_3) суму грошових збитків у розмірі 500,00 грн.

Стягнути солідарно з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (Код ) та ОСОБА_4 (ІПН:НОМЕР_4) на користь ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_3) суму судового збору у розмірі 703,62 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.О. Ребров