Справа № 766/7522/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Котьо І.В. дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про встановлення факту батьківства,

встановив:

ПЗаявник звернувся до суду з вказаною заявою, але вона не в повній мірі відповідає вимогам ч.2 ст.119 ЦПК України.

Відповідно до пункту другого Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» № 5 від 12 червня 2009 року, готуючи справу до розгляду, суд повинен визначити, зокрема: характер спірних правовідносин і зміст правової вимоги; матеріальний закон, який регулює спірні правовідносини.

Відповідно до ч.2 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, а відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Так, з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.05.2016 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з не підтвердженням родинних відносин заявника з померлим.

За розясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5, 31.03.1995, наведений у ст.273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року.

Заяви щодо фактів, що мають юридичне значення, зокрема, факт родинних відносин між фізичними особами, розглядаються в порядку глави 6 ЦПК України (ст.ст. 256-259 ЦПК України).

Тобто вимоги про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту батьківства є різними за своєю правовою природою і, відповідно, регулюються різними нормами права.

У звязку з чим позивачу необхідно уточнити позовні вимоги.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

При таких обставинах суд вважає, що дана позовна заява не може бути розглянута по суті, у звязку з чим позивачеві необхідно надати строк для усунення вказаних недоліків. Керуючись ст.121 ЦПК України, суд

ухвалив: Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про встановлення факту батьківства залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем (заявником) ухвали.

В разі не усунення недоліків до зазначеного строку заява буде вважатись не поданою .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В. Котьо