АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/4562/16 Головуючий І інстанції -
Справа: № 643/6185/14-ц ОСОБА_1
Категорія: договірні Доповідач Міненкова Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Міненкової Н.О.

суддів: Зазулинської Т.П.

ОСОБА_2

за участю секретаря: Михайлюка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 липня 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ПАТ «Акцент Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 23 367,98 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.07.2008 року ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії кредитної картки.

Згідно умов укладеного договору він складається з заяви позичальника та умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до умов погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов.

Взяті на себе зобовязання за кредитним договором № б/н від 16.07.2008 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_3 кредитні ресурси. Відповідач до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобов'язання, в звязку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28 липня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, на користь ПАТ «Акцент Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.07.2008 року у розмірі 23 367,98 грн., судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 липня 2014 року, ухвалити нове яким, відмовити ПАТ «Акцент Банк» в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом порушено норми процесуального та матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.07.2008 року ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії кредитної картки.

За умовами кредитного договору відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов.

Взяті на себе зобовязання по договору № б/н від 16.07.2008 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси, що визнав відповідач.

У порушення зазначених умов договору відповідач ОСОБА_3 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 04.03.2014 року утворилась заборгованість яка складається з:

-3 000 - заборгованість за кредитом;

-11 534,03 - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-7 245,00 грн. заборгованість по комісії,

а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. штраф (фіксована частина);

-1 088,95 грн. - штраф (процентна складова).

З матеріалів справи вбачається, що у справі було постановлено заочне рішення. Даних про те, що відповідач належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи матеріали цивільної справи не містять.

Звертаючись із заявою про перегляд заочного рішення 31 березня 2016 року ОСОБА_4 просив застосувати до даних правовідносин строк позовної давності,

посилаючись на те, що кредитний договір було укладено 16.07.2008 року, прострочення сплати заборгованості відбулося в 2008 році. В суд з позовом Банк звернувся в квітні 2014 року.

Згідно з пунктом 9.12 Правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк.

Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки.

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої грошові зобовязання не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Судом залишено поза увагою те, що відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі останнім днем місяця, указаного на картці.

З розрахунку заборгованості вбачається, що з дня отримання кредиту його погашення відповідачем не здійснювалося.

Дія картки закінчилась у 2009 році, а з позовом до суду банк звернувся лише у квітні 2014 року.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню і в задоволенні позову необхідно відмовити за пропуском строків позовної давності звернення у суд.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,309,313,317,319 ЦПК Ураїни судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 липня 2014 року скасувати.

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Акцент Банк» в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - Н.О. Міненкова

Судді - Т.П. Зазулинська

ОСОБА_2