У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

ЧерненкоВ.А., Журавель В.І., ХоптиС.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 27 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що між банком та відповідачем ОСОБА_4 25 червня 2007 року було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру отримала грошові кошти у розмірі 135 470 доларів США. Кінцевим терміном повернення кредиту визначено 24 червня 2022 року зі сплатою 12,45 % річних.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 зобов'язання за вказаним кредитним договором, 25 червня 2007 року між банком та відповідачем ОСОБА_6 укладено договір поруки.

Вказував, що відповідач належним чином не виконувала умови договору кредиту, порушувала строки повернення кредиту та сплати відсотків, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 705 678 грн 22 коп., яку й просив стягнути на його користь солідарно з відповідачів.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27 січня 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту від 25 червня 2007 року у розмірі 705 678 грн 22 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Зокрема, суди, ухвалюючи рішення, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), вірно встановили характер спірних правовідносин у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, зокрема ст. 509, 1054, 1050, 612, 625, 525, 546, 553, 554 ЦК України.

Суди дійшли правильного висновку про те, що заборгованість за кредитним договором від 25 червня 2007 року має бути стягнута солідарно з відповідачів, оскільки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, відповідно до умов договору поруки від 25 червня 2007 року, Додаткової угоди № 1 до вказаного договору поруки від 24 червня 2009 року та договору про внесення змін № 3 до договору поруки від 20 січня 2012 року.

Доводи, наведені у касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів по їх оцінці.

Таким чином, доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами під час розгляду справи було допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 27 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

В.І.Журавель

С.Ф.Хопта