Справа №592/226/13- ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/685/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Дубровної В. В. , Криворотенка В. І. ,

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 березня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 березня 2013 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення суми боргу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму основного боргу 180 000 грн., інфляційні збитки у розмірі 30 780 грн., 10 859,18 грн. 3% річних, а також судові витрати у сумі 2 216,38 грн.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 02 липня 2013 року заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 березня 2013 року в частині вирішення спору щодо стягнення суми процентів скасоване, а в частині розподілу судових витрат змінене.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 52248 грн. 06 коп. процентів за договором позики, 2738,87 грн. - на компенсацію судового збору, сплаченого в суді першої інстанції, та 261,24 грн. - на компенсацію судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2013 року рішення апеляційного суду Сумської області від 02 липня 2013 року залишене без змін.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 лютого 2016 року заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 березня 2013 року залишена без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення суду першої інстанції від 29 березня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Посилається, зокрема, на те, що він з 6 березня 2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі ОСОБА_6 і незаконно не був залучений до розгляду зазначеної справи третьою особою, оскільки, відповідно до положень ст. 65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, і дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Зазначав, що 29 січня 2016 року державним виконавцем Ковпаківського відділу ДВС Сумського міського управління юстиції було здійснене примусове проникнення та опис майна за місцем його проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1. Державний виконавець повідомив йому, що опис проводиться за декількома виконавчими провадженнями, і одним із стягувачів є ОСОБА_4 Ознайомившись з матеріалами цивільної справи, він дізнався, що стягнення на її користь проводить за розпискою, написаною його дружиною ОСОБА_5, на суму 180 000 грн. Ні його дружина ОСОБА_5, ні ОСОБА_4 не повідомили йому про укладення такого правочину, на що він згоди не надав би.

В звязку з існуванням спірної розписки від 10 жовтня 2008 року та рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 березня 2013 року відбувається опис та вилучення його майна, що порушує його цивільні права.

За його позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики Зарічний районний суд м. Суми ухвалою від 1 березня 2016 року відкрив провадження у цивільній справі.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 2 липня 2013 року ОСОБА_3 не оскаржує.

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Сумської області від 6 травня 2016 року поновлено ОСОБА_3 строк апеляційного оскарження заочного рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 березня 2013 року і відкрите апеляційне провадження за його апеляційною скаргою.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3, яка підтримала апеляційну скаргу з мотивів, в ній викладених, представника позивача, який заперечує проти скарги та вважає рішення суду вірним, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

10 січня 2013 року позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, мотивуючи вимоги тим, що 10 жовтня 2008 року між нею та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_5 отримала у неї грошові кошти у розмірі 180 000 грн. зі строком повернення 10 жовтня 2009 року. У зазначений строк відповідач кошти не повернула, а на одне з її звернень відповіла 11 жовтня 2011 року, що розписка не є письмовою формою укладення договору позики, що свідчить про відмову відповідача від повернення суми боргу.

Просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь суму основного боргу у розмірі 180 000 грн., проценти за користування позикою у розмірі 52248 грн., інфляційні збитки у розмірі 30780 грн., 3% річних у розмірі 10859 грн. 18 коп. та судові витрати.

Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з доведеності того, що 10 жовтня 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений договір позики шляхом складання відповідачем боргової розписки, за якою вона зобовязалася повернути позивачу отримані у неї кошти в сумі 180 000 грн. до 10 жовтня 2009 року, своїх зобовязань за договором позики не виконала, порушивши права позивача, а тому у останньої виникло право вимагати повернення суми боргу.

Частиною 3 ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129 Конституції України).

Право оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовані в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, положеннями яких врегульовані порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

В той же час, згідно ч. 1 ст. 292 ЦПК України, право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково мають сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки.

Відповідно до розяснень, які містяться в абзаці 1 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» №12 від 24 жовтня 2008 року, при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обовязки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4В звернулась з позовом про стягнення боргу лише до ОСОБА_5 Чоловік відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 не є учасником спірних правовідносин, що виникли між сторонами в даній справі.

Предметом спору між сторонами в даній справі є спірні правовідносини, що виникли з договору позики, і суд вирішив спір, відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України, з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, і не вирішував в межах заявлених позивачем вимог питання про права та обовязки ОСОБА_3, рішення відносно нього не ухвалював.

З огляду на вищезазначені норми матеріального та процесуального права, обставини справи, ОСОБА_3, в силу положень ч. 1 ст. 292 ЦПК України, як особа, яка не брала участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_4, не може вважатись особою, відносно якої оскаржуваним рішенням суду вирішені питання про його права та обовязки.

З огляду на зазначене, ОСОБА_3 не має права, відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України, на оскарження рішення суду, яким, виходячи з заявлених позивачем вимог, не вирішувалось питання про його права та обовязки.

Доводи ОСОБА_3 з посиланням на положення ст. 65 СК України, про те, що порушення його прав він вбачає в тому, що за оскаржуваним рішенням суду він відповідатиме спільним з ОСОБА_5 майном, яке при примусовому виконанні рішення суду описане державним виконавцем, є безпідставними, оскільки спірні кошти рішенням суду з нього не стягувались, а своє право на частину спільного майна подружжя він може захистити іншим, передбаченим законом, шляхом.

Посилання ОСОБА_3 на те, що він оспорює в судовому порядку договір позики, укладений між ОСОБА_4 і його дружиною ОСОБА_5, не підтверджують права ОСОБА_3 на оскарження рішення суду, яким, з огляду на межі заявлених ОСОБА_4 вимог, не вирішувалось питання про його права та обовязки.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_3 не відноситься до кола осіб, які, у відповідності до положень статті 292 ЦПК України, мають право апеляційного оскарження рішення суду, апеляційне провадження у даній справі, відкрите за апеляційною скаргою ОСОБА_3, слід закрити.

Керуючись ст. ст. 30, 292, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддя

у х в а л и л а:

Закрити апеляційне провадження, відкрите за апеляційною скаргою ОСОБА_3, на заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 березня 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -