Дата документу 23.03.2016
Справа № 334/9966/15-ц
Провадження № 2/334/636/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі : головуючого - судді Лихосенко М.О.

при секретарі Череп М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказує, що 19.12.2011р. з відповідачем був укладений кредитний договір б/н, на підставі якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 12500,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписанням договору клієнт надає банку згоду в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010р. та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним і банком договір.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов і правил надання банківських послуг позичальник у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу Банку повинен виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди Банку.

Згідно з п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. плюс 5% від суми позову.

Відповідач у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 527, 530, 1054 ЦК України зобовязання за вказаним договором не виконав, не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору.

Умовами п. 2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою, п.1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право Банку у разі порушення власником карти або довіреною особою вимог діючого законодавства та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленою Банком часткою.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 31.07.2015р. відповідач має заборгованість у сумі 22934,27 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 12230,97 грн., заборгованості по процентам у сумі 8194,70 грн., заборгованості за пенею та комісією у сумі 940,30 грн., а також штрафів у сумі 500,00 грн. і 1068,30 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати Банку по оплаті судового збору.

В судове засідання представник позивача не зявився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності представника, підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що жодної заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» немає, на підтвердження чого надав відповідну довідку банку.

Заслухавши пояснення відповідача, розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 19.12.2011р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір б/н про надання банківських послуг.

На підтвердження цього позивачем надано підписану ОСОБА_1 анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якої ОСОБА_1 оформив на своє імя дебетову особисту карту.

Зі змісту заяви позичальника вбачається, що встановлення кредитного ліміту по платіжній карті умовами укладеного договору не передбачено.

Підписана відповідачем заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, складає між відповідачем і банком договір про надання банківських послуг. Заявник ознайомився і згоден з Умовами і Правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Згідно п.1.1.1.21 Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, дебетова карта банківська карта банку (персоніфікована або не персоніфікована).

Відповідно до п. 3.2 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 №22, яке було чинним на момент зміни банком умов кредитування та обслуговування кредитної картки відповідача, та аналогічних положень чинного Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705 (п.2 розділу ІІІ), залежно від умов, за якими здійснюються платіжні операції з використанням спеціальних платіжних засобів, можуть застосовуватися дебетова, дебетово-кредитна та кредитна платіжні схеми.

Дебетова схема передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з використанням спеціального платіжного засобу в межах залишку коштів, які обліковуються на його рахунку.

Під час застосування дебетово-кредитної схеми користувач здійснює платіжні операції з використанням спеціального платіжного засобу в межах залишку коштів, які обліковуються на його рахунку, а в разі їх недостатності або відсутності - за рахунок наданого банком кредиту.

Кредитна схема передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з використанням спеціального платіжного засобу за рахунок коштів, наданих йому банком у кредит або в межах кредитної лінії.

Згідно п.3.3 цього Положення, емітент визначає у внутрішньобанківських правилах та в договорах порядок кредитування користувачів у межах обраної кредитної схеми.

Згідно п. 1.1.1.62 Умов і Правил надання банківських послуг, платіжна картка електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Залежно від умов, за якими здійснюються розрахунки з використанням платіжної карти, можуть використовуватися дебетна, кредитна схеми обслуговування карт.

Згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», дебетова картка (debit card) різновид банківської платіжної картки. Дебетова картка призначена для оплати купівлі товарів та послуг, у тому числі з використанням електронних терміналів, отримання готівки, виконання інших операцій, доступних у меню банкомата або установи банку. Дебетова картка дозволяє використовувати кошти доступного залишку на депозитному рахунку, на основі якого вона емітована.

Жодних документальних доказів щодо умов, на яких обслуговувалась вказана дебетова картка відповідача, надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Дебетова особиста картка» позивачем суду не надано.

Надані на підтвердження позову Тарифи по престижним картам Visa стосуються платіжних карт Універсальна Gold (Універсальна Gold mini) не відповідають отриманому ОСОБА_1 на підставі договору від 19.12.2011р. фінансового продукту - дебетової особистої карти.

Таким чином, позивачем не надано доказів укладення 19.12.2011р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 договору про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 12500,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, як заявлено позивачем в обґрунтування підстав позову.

Суд не приймає як належний доказ довідку банку про зміну 11.09.2013р. умов кредитування та обслуговування кредитної картки ОСОБА_1, оскільки позивачем не доведено видачу відповідачу 19.12.2011р. кредитної картки. Доказів отримання відповідачем кредитної картки взамін раніше отриманої дебетової особистої картки суду також не надано.

З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за договором від 19.12.2011р., укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 про отримання дебетової особистої карти, позивачем з 11.09.2013р. здійснювалося зарахування суми кредиту на рахунок за цим договром, який фактично є депозитним, і на який зараховувалися власні кошти ОСОБА_1 Як зазначалося, доказів згоди відповідача на зміну умов поданої заяви про видачу дебетової особової картки на кредитну картку і отримання кредиту, суду не надано, а одностороння зміна суттєвих умов договору чинним законодавством і Умовами і Правилами надання банківських послуг, не передбачена.

Посилання позивача на п. 2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг є безпідставними, оскільки п. 2.1.1.2.3 встановлює право банку прийняти рішення про встановлення кредитного ліміту на кредитну картку та в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт, а не встановити його всупереч умовам укладеного договору про надання банківських послуг.

Також суд звертає увагу, що з розрахунку суми заборгованості вбачається невідповідність тарифів (розмір процентної ставки, комісії, пені), за якими здійснено розрахунок суми заборгованості, Тарифам по престижним картам Visa, які згідно доводів позивача складають умови укладеного договору.

Ухвала суду про визнання явки представника позивача обовязковою для надання пояснень щодо обставин справи та обґрунтування позову залишена позивачем без виконання і будь-якого реагування, що суд в свою чергу розцінює як порушення позивачем вимог ч. 3 ст. 27 ЦПК України щодо добросовісності здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В свою чергу, на підтвердження заперечень проти позову відповідачем надана довідка ПАТ КБ «ПриватБанк» від 22.12.2015р., згідно з якою ОСОБА_1 станом на 22.12.2015р. заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» немає. Позивач, будучи проінформованим в ухвалі суду від 24.12.2015р. про зміст заперечень і доводи відповідача, зазначені обставини не заперечив і не спростував.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підтверджуються належними та допустимими доказами, а отже у їх задоволенні необхідно відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Лихосенко М. О.