Провадження № 2/431/888/2016
Справа № 431/2861/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Березка О.М.,

за участі секретаря Войтенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу дитині на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом із матірю, без згоди та супроводу батька,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про надання дозволу дитині на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом із матірю, без згоди та супроводу батька.

В обґрунтування свого позову позивачка ОСОБА_1 посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Від шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 має неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона має на меті організувати для своєї дитини відпочинок в інших країнах світу з метою розширення світогляду дитини, спрямувати дитину на розвиток її історичних і культурних цінностей інших народів, підготовити дитину до свідомого життя у суспільстві. Однак, через напружені стосунки із батьком її дитини, останній відмовляється надавати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон разом з нею, а тому вона вважає, що його дії суперечать інтересам дитини, в результаті чого дитина позбавлена тих можливостей, про які вона вказала раніше. Вона вважає, що згідно із діючим законодавством України, яке регулює даний вид правовідносин, вона має право на отримання дозволу на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна зі своєю дитиною, без згоди та супроводу батька.

Просила суд надати дозвіл дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом з нею матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, до досягнення ОСОБА_3 18- річного віку, а саме до 30 грудня 2025 року, яка буде забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну свого сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, в своїй заяві просить суд розглянути справу без його участі та позов визнав у повному обсязі.

Справа розглянута у відсутності сторін на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав:

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 055306 (а.с.8)

Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9), де в графі мати вказана ОСОБА_1, а в графі батько вказаний ОСОБА_2.

На підставі п. 2 ст. 4 Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», № 57 від 27 січня 1995 року, виїзд з України громадян, які не досягли 16- річного віку, в супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється у разі предявлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно із п.п. 2-4 п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду із України та вїзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Проїзний документ дитині видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки, або до досягнення нею 18-річного віку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, а тому на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

На підставі викладеного та керуючись п.п. 2-4 п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду із України та вїзду в Україну громадян України», ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», п. 2 ст. 4 Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу дитині на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом із матірю, без згоди та супроводу батька задовольнити в повному обсязі.

Надати дозвіл дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, до досягнення ОСОБА_3 18- річного віку, а саме до 30 грудня 2025 року, яка буде забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну свого сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М.Березка