АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/8826/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1743/16Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.,

Суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

секретар - Філоненко О.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 травня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до Кременчуцької міської ради, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_3, приватний нотаріус ОСОБА_6, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до місцевого суду із вказаним позовом до Кременчуцької міської ради, уточненим у ході розгляду справи, посилаючись на те, що вона є донькою померлого ОСОБА_7 та пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки останні кілька років ніяких звязків із батьком не підтримувала та вважає, що її необізнаність про смерть ОСОБА_7 є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У зв»язку з цим прохала визначити їй додатковий строк тривалістю п»ять місяців для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_7.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.12.2015 року залучено до участі у справі приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_6 (м. Кременчук, вул. Леніна, буд. 32/39) (а.с.26).

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.02.2016 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено.

Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.73).

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 до Кременчуцької міської ради про визначення додаткового строку тривалістю у пять місяців для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_7 залишено без задоволення.

З цим рішенням не погодилася позивач, яка, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що судом не було надано належної оцінки доказам, що вона дізналася про смерть батька лише на початку вересня, після чого 04.09.2015 року ОСОБА_4 було отримано свідоцтво про смерть батька, тобто вже після сплину строку для подання заяви про прийняття спадщини, та в подальшому, 09.10.2015 року, вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, з незначним пропуском вказаного строку.

Вважає, що, оскільки отримала свідоцтво про смерть батька вже після сплину строку для прийняття спадщини, то вона обєктивно не могла своєчасно звернутися до нотаріуса із відповідною заявою.

Відповідач - Кременчуцька міська рада надіслали письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на відсутність підстав для скасування рішення районного суду у зв»язку із повним встановленням останнім обставин справи, оцінки та аналізу наданих сторонами доказів, правильними висновками суду, прохали скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

У судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав та прохав її задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав та прохав її відхилити.

Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, в якому підтримали доводи, наведені у запереченнях на апеляційну скаргу та прохали її відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Як установлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, згідно актового запису №1651 в Книзі записів актів громадського стану Міського ЗАГСу м. Кременчука ОСОБА_8 народилась 02.08.1964 року, її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_9, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії ІУ-УР № 2035299 від 29.09.1964 року (а.с.65).

У відповідності до актового запису №1420 в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Палацу одружень м. Кременчука, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 одружились 30.09.1988 року, після укладення шлюбу останній присвоєно прізвище «Кітляр», що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії ШШ-КЕ № 254659 від 30.09.1988 року (а.с.5,66).

Відповідно до актового запису №325 від 26.05.2014 року, складеного Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_7 помер 24.05.2014 року у віці 82 років, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-Ке №263083 від 26.05.2014 року (повторне Свідоцтво про смерть від 04.09.2015 року серії І-КЕ № 306516, а.с.7,56,79).

Згідно довіреності від 04.07.2013 року ОСОБА_7 уповноважує ОСОБА_11 представляти його інтереси, зокрема, з питань повязаних зі зняттям заборони на відчуження Обєкту нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав, а саме житлового будинку з надвірними будівлями №27 /двадцять сім/, що знаходиться в м. Кременчуці Полтавської області по вулиці Ново-Кагамлицька та укладенням спадкового договору щодо належного йому житлового будинку з надвірними будівлями №27 /двадцять сім/, що розташований по вулиці Ново-Кагамлицька в м. Кременчуці Полтавської області. Довіреність зареєстрована в реєстрі за №1446 (а.с.48).

04.07.2013 року було укладено Спадковий Договір між ОСОБА_11, яка діє в інтересах ОСОБА_7 (відчужувач) та ОСОБА_3 (набувач), згідно умов якого Набувач зобовязується виконувати передбачені в ньому розпорядження ОСОБА_7 і в разі його смерті набуває право власності на належне Відчужувачу на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: житловий будинок з наварними будівлями №27 по вулиці Ново-Кагамлицька в м. Кременчуці Полтавської області та в цілому складається з Житлового будинку «А,а,ап», житловою площею 23,5 кв.м., сараю «Б», літньої кухні «В», погрібника «Г», убиральні «Ж», колодязю «К», огорожі «№ 1,2,3», вимощення №3», розташованого на земельній ділянці комунальної власності.

Зазначений житловий будинок з надвірними будівлями належить ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою Полтавської області 17.07.1996 року р. №5-875 (а.с.49-50).

В матеріалах справи міститься копія позовної зави ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_12 про визнання недійсним спадкового договору ВТЕ 934140, ВТЕ 934141 за реєстровим номером № 1448, що посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_12 04.07.2013 року та застосування наслідків його недійсності (а.с.45-47).

Згідно Договору-замовлення №ЗУ-0011632 від 26.05.2014 року, Рахунку-фактури № ЗУ-1100632 від 26.05.2014 року та чеку №3663 на суму 2480,25 грн. ОСОБА_3 здійснив поховання ОСОБА_7 за власний рахунок (а.с.82-83).

Відмовляючи у задоволенні позову місцевий суд виходив із того, що коли у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Нормою частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Враховуючи, що ОСОБА_4 постійно не проживала із спадкодавцем, на час відкриття спадщини та у шестимісячний строк не подала заяву про прийняття спадщини, вона є такою, що не прийняла спадщину.

За змістом ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці шостому пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску сроку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходиити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Згідно Правової позиції Верховного суду України, висловленої при розгляді справи № 6-1486цс15, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Згідно ст.360-7 ЦПК України Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

У відповідності зі ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. суд сприяє всебічному та повному з'ясуванню обставин справи.

За нормою ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності; результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

З урахуванням наведених норм закону та розяснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7, Правовій позиції Верховного суду України, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки необізнаність позивача про смерть ОСОБА_7 не може бути визнана обєктивною причиною поважності пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини та підставою для визначення судом додаткового строку для прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом не було надано належної оцінки доказам про те, що вона дізналася про смерть батька лише на початку вересня, після чого 04.09.2015 року ОСОБА_4 було отримано Свідоцтво про смерть батька, тобто вже після сплину строку на подання заяви про прийняття спадщини, та в подальшому 09.10.2015 року вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, з незначним пропуском вказаного строку, не можуть бути визнані судом обєктивними, спростовуються наведеним вище нормами, та не заслуговують на увагу.

Твердження у скарзі про те, що судом в оскаржуваному рішенні неправомірно було зроблено посилання на постанову Верховного Суду України від 26.09.2012 року (справа № 6-85цс12) та на постанову від 04.11.2015 року (справа № 6-1486цс15), до уваги не приймаються, оскільки, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не містить нових засобів доказування, не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до незгоди із судовим рішенням без належного обґрунтування нормами права.

Суд першої інстанції повно та обєктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 травня 2016 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ: /підпис/ ОСОБА_13

/ /підпис/ ОСОБА_14

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1