Справа № 461/5952/16-ц
Провадження №2/461/1751/16
У Х В А Л А

іменем України

"14" вересня 2016 р. суддя Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Юність» про стягнення частки майна

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ТзДВ «Юність», в якому просить стягнути з відповідача 3399415 гривень.

В обґрунтування позову покликається на те, що позивач був одним з учасників ТзДВ «Юність» та мав частку в статутному капіталі. Зазначила, що в 2015 році ОСОБА_1 вийшла з товариства та виплачено частку статутного капіталу у розмірі 50000,00 грн. Вважає, що розмір статутного капіталу підприємства набагато більший, а відтак і сума виплати має бути більшою. Просить позов задоволити.

При визначенні підвідомчості справи потрібно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач.

Відповідно до ст.124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Положеннями ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача частку статутного капіталу товариства, оскільки остання вийшла з ТзДВ «Юність».

Згідно ч.1 та ч.3 ст.167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі, зокрема, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, повязаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Відповідно до п.1.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 року №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» за змістом положень п.4 ч.1 ст.12 ГПК України, ст.167 ГК України, ст.2 Закону України "Про акціонерні товариства" сторонами у корпоративному спорі є: юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи. Учасник, який вибув зі складу юридичної особи, може бути стороною корпоративного спору щодо визначення та стягнення належної йому до сплати вартості частки майна юридичної особи, про визнання недійсними рішень про виключення його зі складу юридичної особи, а також про визнання недійсними інших рішень юридичної особи, якщо ці рішення прийняті в період до виходу (виключення) учасника, а відповідні вимоги обґрунтовуються порушенням його корпоративних прав на момент прийняття такого рішення.

Згідно п.1.5 вищевказаної Постанови підвідомчими господарським судам на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України є спори між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи та юридичною особою щодо права власності на майно, передане юридичній особі як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Згідно матеріалів справи вбачається, що правовідносини виникли між юридичною особою та її учасником, який вибув, а відтак, даний спір між сторонами не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підвідомчий господарському суду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.167 ГК України, ст.ст. 1, 12 ГПК України, ст.ст.15, 122, 208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Юність» про стягнення частки майна.

Копію даної ухвали направити позивачеві, позовну заяву з доданими до неї документами повернути ТзДВ «Юність».

Розяснити позивачу, що він має право звернутися з даним позовом до Господарського суду Львівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зубачик Н.Б.