АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

представника позивача Рябчуна Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою Національної академії Служби безпеки України, поданою представником за довіреністю Рябчуном Денисом Сергійовичем, на ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 06 жовтня 2016 року у справі за позовом Національної академії Служби безпеки України до ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Орган опіки та піклування Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2016 року Національна академія СБ України звернулась до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування службовою двокімнатною квартирою АДРЕСА_2 та виселення їх с цієї квартири.

Вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до установленого порядку у разі придбання житла службове приміщення має бути звільнено. ОСОБА_2 придбав квартиру АДРЕСА_1, відтак зобов»язаний звільнити службове приміщення, яке йому було надано для проживання.

Одночасно із позовною заявою подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Необхідність у забезпеченні позову обґрунтовує тим, що у зв»язку із поданим позовом ОСОБА_2 може відчужити квартиру АДРЕСА_1 з метою ускладнення реалізації рішення у цій справі.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 06 жовтня 2016 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись із постановленою ухвалою, Національною академією СБ України подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення заяви.

В апеляційній скарзі посилається на доводи позовної заяви та заяви про забезпечення позову, вказує, що суд не надав належної правової оцінки вказаним ризикам. Зазначає про безпідставність висновків суду про ненадання доказів на підтвердження права власності відповідача на квартиру.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини.

Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що квартира, на яку заявник просить накласти арешт, не є предметом позовних вимог; ризики, на які посилається заявник, не є такими, що можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв»язку із провадженням по цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Як роз»яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати

особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.4 постанови Пленуму).

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

З матеріалів справи убачається, що квартира, на яку заявник просить накласти арешт, не є предметом позовних вимог, проте сам факт її придбання може мати значення для вирішення справи. При цьому, можливість відчуження цієї квартири в подальшому не впливає на наслідки розгляду справи та не впливає на фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Відповідно до ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.218, 304, 305, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Національної академії Служби безпеки України, подану представником за довіреністю Рябчуном Денисом Сергійовичем, відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 06 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В.Болотов