Єдиний унікальний номер 741/1110/16
Провадження № 2/741/460/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 19 жовтня 2016 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Володьководівицької сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, зазначили, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспних дворів. Членами даного колгоспного двору були вони (позивачі), ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Після ліквідації колгоспних дворів вони в установленому порядку не отримали свідоцтва та не зареєстрували право власності на нього. ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_4, спадщину після смерті якої в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР прийняла дочка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_5, спадщину після смерті якого прийняли вони (позивачі). З метою реєстрації за собою права власності на належні їм частини вищезазначеного житлового будинку вони (позивачі) зверталися до центру надання адміністративних послуг Носівської РДА, але в реєстрації права власності їм було відмовлено. Нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У судове засідання позивачі не з'явилися, ОСОБА_2 та представник ОСОБА_1 подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали з мотивів, які зазначені в позовній заяві, просили їх задовольнити.

У судове засідання представник Володьководівицької сільської ради Носівського району Чернігівської області також не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2, просив справу розглянути без участі їх представника.

Суд розглядає справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується копією довідки Червонопартизанської сільської ради № 03-06/141 від 4 березня 2015 року (а.с. 12).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належало по 1/4 частині житлового будинку АДРЕСА_1, як членам колишнього колгоспного двору.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 за життя заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 20 вересня 2016 року (а.с. 34), а тому спадкоємство після її смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

З копій свідоцтв про народження (а.с. 8) та одруження (а.с. 9) вбачається, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4, а тому в силу ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР має право на спадкоємство після її смерті.

У судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася, що підтверджується повідомленням державного нотаріального архіву Чернігівської області № 3204/01-17 від 23 серпня 2016 року (а.с. 24) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 20 вересня 2016 року (а.с. 33).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

З копії довідки Червонопартизанської сільської ради № 03-06/141 від 4 березня 2015 року (а.с. 12) вбачається, що на день смерті ОСОБА_4 в житловому будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_5 та ОСОБА_1

У судовому засіданні встановлено, що з 8 лютого 1962 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 9).

ОСОБА_5 не відноситься до спадкоємців ОСОБА_4 за законом, а тому не має права на спадкоємство після її смерті.

Таким чином, ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_4 належну їй 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Частиною 2 ст. 548 ЦК УРСР встановлено, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5, який проживав в с. Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області, за життя заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 20 вересня 2016 року (а.с. 36-42), а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7).

З повідомлення Носівської районної державної нотаріальної контори від 20 вересня 2016 року (а.с. 32) вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

З копії довідки Володьководівицької сільської ради № 1286 від 15 серпня 2016 року (а.с. 23) вбачається, що на день смерті ОСОБА_5 в житловому будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як спадкоємці першої черги за законом, успадкували після смерті ОСОБА_5 по 1/8 частині житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частини вищезазначеного житлового будинку, які належали померлим ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в зв'язку із відсутністю чинного правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дій № 2052/02-31 від 18 жовтня 2016 року (а.с. 43).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні встановлено, що позивачі зверталися до центру надання адміністративних послуг Носівської РДА з метою реєстрації за собою права власності на належні їм частини вищезазначеного житлового будинку, але їм було відмовлено в зв'язку з тим, що відділ не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, що підтверджується повідомленням (а.с. 16).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 13-15).

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 120, 123, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 80,5 кв. м, житловою площею 34,2 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами (веранда, крильце, сарай, сарай, гараж, криниця, огорожа, погріб), як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 80,5 кв. м, житловою площею 34,2 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами (веранда, крильце, сарай, сарай, гараж, криниця, огорожа, погріб) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/8 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 80,5 кв. м, житловою площею 34,2 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами (веранда, крильце, сарай, сарай, гараж, криниця, огорожа, погріб) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 80,5 кв. м, житловою площею 34,2 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами (веранда, крильце, сарай, сарай, гараж, криниця, огорожа, погріб), як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на 1/8 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 80,5 кв. м, житловою площею 34,2 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами (веранда, крильце, сарай, сарай, гараж, криниця, огорожа, погріб) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв