РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/795/16-ц

02 листопада 2016 року смт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Васильчука С. Ф.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в смт Черняхів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади в особі ОСОБА_3 сільської ради Черняхівського району Житомирської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що 20.12.1998 в смт Черняхів Житомирської області померла його тітка ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка розміром 3,61 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Черняхівського району Житомирської області. Дана земельна ділянка належала померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), який зареєстровано 22.11.1999. Земельна ділянка не охоплена заповітом, який померла ОСОБА_4 склала 18.04.1998, оскільки Сертифікат на земельну ділянку видано вже після її смерті, тому, відповідно, отримати правовстановлюючий документ на землю ОСОБА_4 не могла.

Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом та за законом та фактично прийняв спадщину після смерті тітки шляхом вступу у володіння спадковим майном. Інших спадкоємців, які б претендували на обовязкову частку в спадщині не має.

Позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення права на спадщину, але нотаріус своєю постановою від 18.08.2016 відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у звязку з тим, що на момент відкриття спадщини Сертифікат на земельну ділянку не був зареєстрований за ОСОБА_4

У звязку з викладеним позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 та його представник, що діє на підставі довіреності від 03.09.2015, ОСОБА_5 не зявились, представник подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а. с. 46).

Представник ОСОБА_3 сільської ради Черняхівського району в судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що проти задоволення позову не заперечує (а. с. 31).

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 померла 20.12.1998 (а. с. 7).

18.04.1998 ОСОБА_4 склала заповіт (а. с. 6), який не охопив спірну земельну ділянку.

Відповідно до Сертифікату на право на земельну часку (пай) серії ЖТ № 0241974 (а. с. 5), ОСОБА_4 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ "Черняхівське" розміром 3,61 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі. Даний факт підтверджується також витягом з проектно-технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) по реформованому ВАТ "Черняхівське" від 05.10.2015 (а. с. 12), відповідно до якого вартість земельної ділянки (паю) з урахуванням коефіцієнта індексації 3,997 та коефіцієнта індексації ріллі 1,756 відповідно до Постанови КМУ № 1185 від 31.10.2011 становить 26085 грн. 66 коп.

В матеріалах справи наявна також копія списку громадян ОСОБА_3 сільської ради, колишніх членів ВАТ "ЧЕРНЯХІВСЬКЕ", які мають право на земельну частку (пай), але відсутні на території сільської ради або померли. В даний список входить ОСОБА_4 (а. с. 47).

Оскільки спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК України, відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, спадкові правовідносини, які склались між сторонами, регулюються вимогами статей 524, 548, 549 УРСР 1963 року, згідно з якими спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він вступив у фактичне управління спадковим майном.

Відповідно до довідки Виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради від 03.09.2015, племінник померлої ОСОБА_4 ОСОБА_2, фактично прийняв спадщину шляхом в ступу у володіння спадковим майном в шестимісячний термін з дня смерті своєї тітки (а. с. 10).

Встановленим судом фактам відповідають правовідносини щодо набуття права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві та регулюються нормами Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", та норми ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", а правовідносини щодо набуття права на спадщину регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" № 899-5 від 05.06.2003, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно з п. 11 Постанови Пленуму верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про спадкові права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Таким чином, означені норми права та судова практика свідчить про безумовне право особи на земельну частку (пай), пов'язуючи виникнення такого права з наявністю у особи сертифікату на право на земельну частку (пай).

Оскільки на час відкриття спадщини після смерті баби ОСОБА_4, позивач ОСОБА_2, мав право успадкувати земельну ділянку частку (пай), право на яку мала ОСОБА_4 і це право не припинилося внаслідок її смерті, то таке право може бути успадковане позивачем.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у виді права на земельну частку (пай) позивач не в змозі з тих підстав, що оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) не був зареєстрований за ОСОБА_4

Оскільки позивач не може оформити спадкове майно земельну частку (пай), що належало його тітці та у встановленому порядку не може одержати правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно, то успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Земельна частка (пай) являє собою умовну частку сільськогосподарських земель, розмір якої визначений як середній по господарству в умовних кадастрових гектарах. На відміну від земельної ділянки, яка має чітко визначені межі й розмір у фізичних гектарах, місцезнаходження та межі земельної частки (паю) є невизначеними.

Згідно положень ч. 7 ст. 25 ЗК України вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) працівників відповідних підприємств, установ і організацій та пенсіонерів з їх числа є рівними.

Розмір земельної частки ОСОБА_4 у ВАТ "Черняхівське" складає 3,61 умовних кадастрових га (а.с. 5, 12).

Член господарства, якому надавалася земельна частка (пай), отримував державний документ, що посвідчує право на таку частку, сертифікат на право на земельну частку (пай). В сертифікаті зазначалися розмір частки в умовних кадастрових гектарах та вартість у грошовому вираженні, інших відомостей сертифікат не містив.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 328, 1217, 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України, Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", ст. ст. 3, 10 ,11, 60, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, 13.01.1952 р. н., право власності на земельну частку (пай) розміром 3,61 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в адміністративних межах ОСОБА_3 сільської ради Черняхівського району Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_6, яка померла 20.12.1998 в с. Зороків Черняхівського району Житомирської області.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

В разі неподання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після закінчення строку для її подання.

Головуючий суддя: С.Ф. Васильчук

Копія:вірно

Суддя: