Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" червня 2016 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Сенаторов В.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Науково-технічного приватного підприємства "Дінас" про розірвання договору та визнання права власності на нежитлову будівлю , -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до НТПП "Дінас", в якому просить розірвати договір про спільну діяльність б/н 11 жовтня 2013 року, укладеного у м.Харкові між ОСОБА_1 та НТПП "Дінас" щодо реконструкції нежитлової будівлі літ. "А-1", загальною площею 802,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, буд. 86; визнати за ним право власності на вказану нежитлову будівлю.

Відповідно до п. 9 Постанови № 6 від 30.03.2012 року Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону № 2780-ХІІ спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Враховуючи наведене, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані об'єкти суд має звертати увагу чи зазначено у позовній заяві відповідно до вимог статті 119 ЦПК обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об'єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин. У разі відсутності посилання на такі обставини або докази суд має відповідно до вимог статті 121 ЦПК залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення недоліків із наслідками, передбаченими частиною другою статті 121 ЦПК.

Якщо позивач не звертався до компетентного державного органу із заявою про прийняття об'єкта до експлуатації, суд вирішує спір по суті з урахуванням наведених обставин та вимог закону.

Крім того, згідно п.4 ч.2, ч.5 ст. 119 ЦПК України у позові зазначається його ціна, від якої йде розрахунок судового збору, також до позову додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч.1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» для позовів майнового характеру встановлюється судовий збір в розмірі 1% від ціни позову, однак не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної платні, та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної платні.

Відповідно до п.п. 2 п.1 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру встановлюються у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551 грн. 20 коп.).

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги - майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч.3 ст. 6 ЗУ "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати оригінали квитанцій.

У звязку з тим, що у позовні заяві відсутнє підтвердження того, що позивач звертався до компетентного державного органу із заявою про прийняття об'єкта до експлуатації, та відсутні оригінали квитанцій про сплату судового збору за вимоги майнового та немайнового характеру, суд відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України залишає позовну заяву без руху.

Керуючись ст. ст.119, 120, 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Науково-технічного приватного підприємства "Дінас" про розірвання договору та визнання права власності на нежитлову будівлю залишити без руху.

Надати позивачу 5-ти денний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позову.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений термін позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу зі всіма доданими до нього документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -