АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1355/11Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н.М.
Провадження № 22-ц/789/663/16 Доповідач - Щавурська Н.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Щавурської Н.Б.

суддів - Фащевська Н. Є., Ходоровський М. В.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю сторін - позивача ОСОБА_1 та його представника

ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та її

представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 квітня 2016 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду від 09.08.2012 року в справі № 2-1355/11,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 04 квітня 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.08.2012 року в справі № 2-1344/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації за автомобілі, припинення права на частку, поділ майна подружжя залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати дану ухвалу, вважаючи її незаконною, необґрунтованою, постановленою у звязку з недоведеністю обставин справи, порушенням норм матеріального та процесуального права та постановити нову, якою його заяву задовольнити, а за необхідності справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції понад строк проводився розгляд вказаної заяви, ухвала про продовження строків розгляду справи не постановлялася та сторонами таких клопотань не заявлялося.

Також, судом безпідставно відхилено його клопотання про долучення до матеріалів справи, як доказу, компакт-диску з відеозаписом здійсненим ОСОБА_1 влітку 2009 року в приміщенні квартири АДРЕСА_1, на якому ОСОБА_3 в присутності працівників міліції визнавала факт придбання даної квартири ОСОБА_1 та здійснення останнім добудови та надбудови до неї, що на його думку могло б вплинути на висновки суду з приводу його заяви.

Судом не звернуто увагу на наявність в справі висновків інших судових будівельно-технічних експертиз, крім висновку експерта № 591 від 14.07.2011 року, зміст яких суттєво відрізняється від висновку судового експерта ОСОБА_5, покладеного в основу рішення суду.

Також, звертає увагу на те, що судом не надано оцінки показанням судового експерта ОСОБА_5, що давалися ним в ході проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0002709 в частині, що ринкова вартість квартири без врахування земельної ділянки, яка підлягала поділу, становила 556900 грн. (а не 365900), а вартість земельної ділянки 190700 грн., а також не враховано, що про допущення судовим експертом помилки та описки у висновку № 591, надання ним неправдивого висновку, що є істотними для справи обставинами, які не могли бути відомі позивачу під час розгляду справи, позивач дізнався після ухвалення рішень судами першої та апеляційної інстанції, тобто після 15.10.2012 року.

Також, не дано оцінки постанові про закриття кримінального провадження від 23.12.2014 року, якою встановлено факт допущення судовим експертом ОСОБА_5 під час проведення дослідження по призначеній за ухвалою суду від 19.04.2011 року у цивільній справі № 2-1355 будівельно-технічній експертизі описки в сумі ринкової вартості усього набутого нерухомого майна ОСОБА_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 відносно апеляційної скарги заперечили, вважаючи її безпідставною, а ухвалу суду законною й такою, що скасуванню не підлягає. В обгрунтування своїх заперечень зазначили, що висновку будівельно-технічної експертизи № 591 від 14.07.2011 року, виконаної експертом ОСОБА_5 надавалась оцінка в сукупності з іншими доказами у справі. Земельна ділянка по вул.Малишка 9/1 у м.Тернополі є особистою приватною власністю ОСОБА_3, як така, що отримана безоплатно у приватну власність в порядку приватизації за Рішенням 9 сесії 4 скликання Тернопільської міської ради від 26.12.2003 року, а тому питання про її розподіл позивачем ОСОБА_3 перед судом не ставилось. Свої зобов'язання перед ОСОБА_1 за рішенням суду ОСОБА_3І виконала ще 18.06.2012 року, що зазначено у рішенні Тернопільського міськрайонного суду від 09.08.2012 року та підтверджено квитанцією у матеріалах даної справи.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши законність оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення суду в звязку з нововиявленими обставинами, суд виходив з того, що встановлені законом підстави для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, як таким, що відповідає вимогам закону.

Так, судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 09.08.2012 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення компенсації за продаж автомобілів - відмовлено. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення права на частку та про поділ майна подружжя задоволено. Вирішено припинити право ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири № 1 з добудовою, надбудовою та відповідною частиною надвірних будівель і споруд по вул.Малишка, 9 в м.Тернополі та на 1/2 частину земельної ділянки по вул.Малишка, 9 в м.Тернополі, площею 0,0355га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Компенсувати ОСОБА_1 вартість 1/2 частини квартири № 1 з добудовою, надбудовою та відповідною частиною надвірних будівель і споруд по вул.Малишка, 9 в м.Тернополі та 1/2 частини земельної ділянки по вул.Малишка, 9 в м.Тернополі, площею 0,0355 га, за рахунок коштів у розмірі 182950 грн.. внесених ОСОБА_3 на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Тернопільській області згідно квитанції № 1890.625.3 від 18.06.2012 року. В порядку поділу майна подружжя квартиру № 1 з добудовою, надбудовою та відповідною частиною надвірних будівель і споруд (1/4 частина сараю під літ. "Б" та 1/2 частина огорожі) по вул.Малишка, 9 в м.Тернополі та земельну ділянку по вул.Малишка, 9 в м.Тернополі, площею 0,0355 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - залишити ОСОБА_3

Рішення є таким, що набрало законної сили.

Серед досліджених судом доказів у вказаному рішенні міститься посилання на висновок будівельно-технічної експертизи № 591 від 14.07.2011 року, виконаної експертом ОСОБА_5 (т.1 а.с.81-101)

З висновку експертизи вбачається, що ринкова вартість незавершеного будівництвом будинку по вул.Малишка 9/1 в м.Тернополі станом на момент проведення дослідження складала 365900 гривень.

Після ухвалення судом рішення в справі про поділ майна ОСОБА_1 звертався у правоохоронні органи з приводу дачі експертом завідомо неправдивого висновку.

11.07.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження за № 002709.

23.12.2014 року у кримінальному провадженні прийнято постанову про закриття такого у зв'язку з відсутністю в діянні ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.

З показань ОСОБА_5, в ході проведення будівельно-технічної експертизи № 591 від 14.07.2011 року встановлено, що вартість незавершеного будівництвом будинку по вул.Малишка 9/1 в м. Тернополі складає 365900 гривень та земельна ділянка площею 3,55 сот. в цю суму не входить, оскільки згідно з ухвалою суду від 19.04.2011 року № 2-1355/11 йому необхідно було визначити вартість незавершеного будівництвом будинку по вул. Малишка 9/1 в м. Тернополі, питання про визначення вартості окремо земельної ділянки не стояло.

Дані показання повністю узгоджуються з матеріалами цивільної справи № 2-1355/11.

Так, з ухвали від 19.04.2011 року вбачається, що на вирішення будівельно-технічної експертизи ставилось питання про ринкову вартість незавершеного будівництвом будинку по вул.Малишка 9/1 в м.Тернополі, питання про визначення вартості земельної ділянки перед експертом не ставилося (т.1 а.с.71).

З висновку експерта № 591 будівельно-технічної експертизи у даній справі (т.1 а.с.92) вбачається, що ринкова вартість незавершеного будівництвом будинку по вул.Малишка 9/1 у м.Тернополі станом на момент проведення дослідження становить 365900 грн.

Також, з позовної заяви ОСОБА_3 (т.1 а.с.227-228) вбачається, що предметом її позовних вимог було припинення права відповідача ОСОБА_1 на 1/2 належної йому частки у спільному майні по вул.Малишка 9/1 в м.Тернополі квартиру, придбану у 2003 році за час спільного проживання у шлюбі. Припинення права відповідача на земельну ділянку предметом позову не було.

Ухвалюючи рішення у справі № 2-1355/11, яким припинено право власності відповідача на 1/2 частину будинку та земельної ділянки з врахуванням вартості лише будинку, вказаному у висновку експертизи, й при тому, що земельна ділянка не була предметом позовних вимог ОСОБА_6, суд фактично допустив описку в рішенні помилково зазначивши про припинення права на земельну ділянку.

Разом з тим, рішення суду було предметом перегляду в апеляційному порядку за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який міг звернути увагу суду на вказані процесуальні порушення. Однак, ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 15.10.2012 року вказане рішення залишено без змін (т.2 а.с.70-73).

Також, ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 відмовлено (т.2 а.с.154-155).

З заявою про перегляд судових рішень з підстав, передбачених ст.355 ЦПК України до Верховного Суду ОСОБА_1 не звертався, як і не звертався з заявою про виправлення судом описки.

Відповідно до ст.361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Як роз'яснив Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.п.3-6 своєї постанови № 4 від 30.03.2012 року Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, судам слід розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Cудам також необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній чи касаційній скарзі або які могли бути встановлені при всебічному і повному з"ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог ч.4 ст. 10 ЦПК України не є нововиявленими обставинами. Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду прийняти ці докази не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені ч.2 ст.361 ЦПК України відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також, якщо обставини, визначені ч.2 ст. 361 ЦПК України були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Крім цього, згідно розяснень, викладених Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п.8 Постанови Пленуму Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами від 30.03.2012 року № 4, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого судового рішення, як підстави для його перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами (п. 2 ч.2 ст.361 ЦПК УКраїни) мають існувати на момент ухвалення судового рішення, але про їх недостовірність заявнику не було відомо. Такі нововиявлені обставини мають бути підтверджені вироком суду у кримінальній справі, що набрав законної сили.

У випадках коли відносно особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, провадження у кримінальній справі в силу закону не може бути закінчено постановленням вироку (у зв'язку із закінченням строків давності, внаслідок акта амністії, помилування, недосягнення віку кримінальної відповідальності, у зв'язку зі смертю) на підтвердження наявності вказаних обставин суд може врахувати постанову органів дізнання та досудового слідства, а також постанову суду про закриття кримінальної справи з підстав, зазначених у ст. 7-1 КПК України, прийнятих за результатами проведеного в порядку кримінального судочинства розслідування за умови визнання їх істотною для справи обставиною відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України.

Встановивши, що заявником ОСОБА_1 не наведено передбачених ст.361 ЦПК України обставин, які є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, колегія суддів приходить до висновку, ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1, як така, що грунтується на вимогах закону, скасуванню не підлягає.

При цьому, жоден з доводів апеляційної скарги на увагу колегії суддів не заслуговує, оскільки з матеріалів справи вбачається, що в даному випадку мали місце процесуальні недоліки розгляду справи, які були підставою для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, чи для звернення з заявою про виправлення допущеної судом першої інстанції описки, а не для перегляду за нововиявленими обставинами, як помилково вважають заявник і його представник.

Керуючись ст.ст.307 ч.2 п.1, 308 ч.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314 ч.1 п.4; 315 ч.ч.1,2; 317 ч.1, 319 ч.1; 324 ч.1 п.1; 325 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 04 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.Б. Щавурська

Судді : Н.Є.Фащевська

ОСОБА_7