Справа № 182/7091/16-ц
Провадження № 2-о/0182/273/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.12.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Багрової А.Г.

народних засідателів Бєздєтної О.І., Городничого О.Л.

за участі секретаря судового засідання Снєгульської В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Нікополя справу за заявою Комунального закладу „Нікопольська центральна районна лікарня ДОР про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку

за участі:

прокурора - Ковальова А.А.,

лікаря - психіатра - ОСОБА_1

особа, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку не з'явилася, -

ВСТАНОВИВ:

КЗ Нікопольська центральна районна лікарня ДОР звернулась до суду із заявою про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку особи, зазначеної в заяві як ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, без її згоди чи згоди її законних представників.

В обґрунтування заяви послались на те, що згідно листа селищного голови Червоногригорівської селищної ради стало відомо , що ОСОБА_2 неодноразово зникала з дому на тривалий час, потім її знаходили з пораненнями, але коли викликали швидку допомогу, громадянка ОСОБА_2 відмовлялась від госпіталізації. У добровільному порядку ОСОБА_2 та її родичі відмовляються від звернення до лікаря-психіатра. На підґрунті побутових відносин влаштовує сварки, необережно поводиться з газовими приладами та побутовою технікою, чим спричиняє загрозу власному життю та життю інших громадян. Домашнім господарством не займається, не дотримується особистої гігієни. На виклик до лікаря-психіатра не зявляється, законні представники згоду на її огляд лікарем-психіатром не надають.

В судове засідання представник КЗ Нікопольська центральна районна лікарня ДОР не зявився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності ( а.с. 6)

Громадянка ОСОБА_2 була повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду, причини неявки суду не відомі ( а.с. 17)

Лікар-психіатр ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала, однак суду пояснила, що окрім листа селищного голови будь-якої інформації щодо поведінки, життєдіяльності, стану здоровя ОСОБА_3 не має, на огляд ОСОБА_3 не зявилась, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, будь-яких відомостей , що в психіатричних чи неврологічних лікувальних закладах ОСОБА_3 раніше перебувала на лікуванні немає.

Прокурор Ковальов А.В. в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, просив відмовити, оскільки заявником не надано достатньо відомостей про особу для вирішення питання про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку особи, зазначеної в заяві як ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, без її згоди чи згоди її законних представників.

У судовому засіданні встановлено, що до лікаря-психітра КЗ Нікопольська центральна районна лікарня ДОР звернувся селищний голова Червоногригорівської селищної ради з проханням провести примусове обстеження громадянки ОСОБА_2, оскільки остання проявляє неадекватну поведінку, постійно порушує громадський порядок, схильна до жебракування ті в її діях вбачається загроза для жителів громади ( а.с. 3).

До заяви долучено заяву лікаря-психіатра, згідно якої вбачається, що припущення про наявність тяжкого психічного розладу у ОСОБА_2 грунтується на інформації отриманої від селищного голови Червоногригорівської селищної ради. ( а.с. 5).

Згідно ст. 11 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено Психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання.

Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи; щодо особи віком до 14 років (малолітньої особи) - на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника; щодо особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, - на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків чи відсутності батьків або іншого законного представника психіатричний огляд неповнолітнього здійснюється за рішенням (згодою) органів опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду.

Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона:

вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або

неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або

завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги.

Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи.

Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення.

У невідкладних випадках, коли за одержаними відомостями, що дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, заява про психіатричний огляд особи може бути усною. У цих випадках рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром самостійно і психіатричний огляд проводиться ним негайно.

У випадках, коли відсутні дані, що свідчать про наявність обставин, передбачених абзацами другим та третім частини третьої ст.11 Закону України „Про психіатричну допомогу, заява повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність проведення такого огляду. У разі встановлення обґрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду.

Умисне подання заяви про психіатричний огляд особи, що містить завідомо неправдиві або неточні відомості щодо стану психічного здоров'я цієї особи, тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ст. 282 ЦПК України, залежно від встановлених обставин, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція) та Протоколи до неї, в силу ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

У 2006 році Верховною Радою України прийнято Закон "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини", стаття 17 якого передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ, як джерела права.

Стаття 8 Конвенції передбачає право людини на повагу до приватного життя та умови, за яких втручання в приватне життя є виправданим, серед яких, зокрема: законна підстава, законна ціль (мета), та додаткова умова, за якою втручання має бути необхідним в демократичному суспільстві. Під необхідністю втручання мається на увазі, що воно відповідає нагальній соціальній потребі, і зокрема, є пропорційним до поставленої законно мети. (справа Кутцнер проти Німеччини, п. 60, та рішення від 18 грудня 2008 року Савіни проти України).

Поняття приватне життя у практиці ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, в т. ч. здоров'я людини, медичне втручання, (Гласс проти Сполученого Королівства від 09 березня 2004 року), вільне розпорядження своїм тілом (Крістіна Гудвін проти Сполученого Королівства від 11 липня 2006 року).

А тому, суд зауважує, що примусова психіатрична допомога безперечно є втручанням у приватне життя особи, щодо якої заявником внесено заяву до суду, в розумінні частини першої статті 8 Конвенції, і очевидно, для здійснення втручання слід дотриматися умов, визначених частиною другою зазначеної статті Конвенції.

Згідно ч. 2ст. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги.

Однак, особа щодо якої подано заяву про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку примусову госпіталізацію, у судове засідання не з'явилася, що позбавляє суд можливості ідентифікувати особу ОСОБА_2 відносно якої подано до суду заяву про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку особи без її згоди чи згоди її законних представників.

Аналізуючи наданні заявником докази в їх сукупності, суд зауважує, що належних та допустимих фактичних даних, які свідчать про нагальну необхідність втручання в приватне життя шляхом проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку особи без її згоди чи згоди її законних представників, зазначеної в заяві як ОСОБА_2, заявником не доведено, оскільки відсутні докази, що особа вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, які б обумовлювали її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби та суттєву шкоду її здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від психіатричного огляду.

На підставі викладеного, керуючись 10, 11, 57-60, 212-215, 218, 223, 234, 279 - 282, 294, 296 ЦПК України, ст. 11 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Комунального закладу „Нікопольська центральна районна лікарня ДОР про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку особи, зазначеної в заяві як ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, без її згоди чи згоди її законних представників - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_4

Народні засідателі: О.І. Бєздєтна

ОСОБА_5