УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Демяносова М.В., ІваненкоЮ.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6, на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 30 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 28 жовтня 2015 року з ОСОБА_5 стягнуто аліменти на доньку ОСОБА_7, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 травня 2015 року і досягнення дитиною повноліття. Вважала, що вказаним судовим рішенням розмір аліментів підлягає збільшенню відповідно до ст. 192 СК України.

З огляду на викладене, просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_5 на її користь на неповнолітнюї доньку ОСОБА_7, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року: з 17 березня 2016 року - 727 грн 50 коп., з 01 травня 2016 року - 765 грн 50 коп., з 01 грудня 2016 року - 818 грн 50 коп.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 26 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 30 червня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Зокрема, суд на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), застосувавши до правовідносин, які склалися між сторонами ст. 192 СК України, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів про зміну її та відповідача матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я або інших обставин, які впливали б на розмір стягуваних аліментів.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 30 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Демяносов М.В. Іваненко Ю.Г.