Справа № 513/1590/15-ц
Провадження № 2/513/161/16
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

07 липня 2016 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря Златіної О.І., позивачки ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника Саратської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата клопотання позивачки про звільнення від сплати судового збору в частині стягнення моральної шкоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міняйлівської сільської ради Саратського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ культури Саратської районної державної адміністрації Одеської області, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог від 14 червня 2016 року просить поновити її на посаді директора Міняйлівського сільського будинку культури з 27 листопада 2015 року; стягнути з Міняйлівської сільської ради Саратського району Одеської області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 11145,54 гривень та грошову компенсацію моральної шкоди у розмірі 10000 гривень.

Ухвалою Саратського районного суду від 23 червня 2016 року зазначена заява була залишена без руху, у звязку з тим, що до заяви не було додано документу, що підтверджує сплату судового збору в частині вимог про стягнення моральної шкоди.

06 липня 2016 року до суду від позивачки надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому вона зазначила, що у неї відсутні грошові кошти для сплати судового збору, оскільки вона з 27 листопада 2015 року звільнена з посади директора Міняйлвського сільського будинку культури, не працює по даний час, доходів не має, на її утриманні знаходяться троє дітей, двоє з яких неповнолітні, на підтвердження чого надала до суду копію трудової книжку та довідку Міняйлівської сільської ради Саратського району Одеської області.

Заслухавши позивачку та її представника, які підтримали клопотання, представника третьої особи, яка не заперечувала проти задоволення клопотання; думку представників відповідача, які заперечували проти задоволення клопотання, дослідивши уточнену позовну заяву та надані матеріали, суд приходить до наступного.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» наголошується, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Частина 3 ст. 82 ЦПК України передбачає, що враховуючи майновий стан сторони, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання позову немайнового характеру фізичною особою судовий збір складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто позивачці належало сплатити судовий збір (в частині вимог про стягнення моральної шкоди) в розмірі 551,20 гривен (1378 грн. х 0,4).

Згідно довідки Міняйлівської сільської ради Саратського району Одеської області, позивачка є матір'ю трьох дітей, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, які знаходяться на її утриманні. Як видно з копії трудової книжки позивачки серії БТ -11 № 6368144, вона з 27 листопада 2015 року не працює, заробітну плату не отримує.

Таким чином, надані позивачкою документи підтверджують, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у розмірі 551 гривня 20 копійок.

За таких обставин суд вважає необгрунтованими посилання представників відповідача на те, що позивачкою не надано належних доказів на підтвердження свого клопотання, і приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору в частині стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ч.3 ст.81, ч.4-6 ст.209, ст.210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору в частині стягнення моральної шкоди - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міняйлівської сільської ради Саратського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ культури Саратської районної державної адміністрації Одеської області, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Бучацька