Справа №639/6898/16-ц
№2/639/2230/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

17 листопада 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Іванової І.В.,

за участю секретаря - Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд

В С Т А Н О В И В:

27.09.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, який було зареєстровано 31 січня 2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Луганської області, Україна, актовий запис № 06. Визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з нею, її мамою ОСОБА_1

У обґрунтування позову позивачка посилається на те, що у 2003 році вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинено, останній рік вони проживають в різних кімнатах, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету та спільних інтересів. Між ними відсутні відносини довіри та взаєморозуміння. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, оскільки між ними повністю втрачено почуття любові, взаємоповаги та взаєморозуміння. Шлюб існує лише формально. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею. Тому вона вирішила звернутися до суду з даним позовом.

Позивачка у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, згідно якої просила розглядати справу без її участі та уточнила свої позовні вимоги, просила розірвати шлюб з відповідачем та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище без змін «Сибірцева».

Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої проти позову не заперечував та просив розглядати справу без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований 31 січня 2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Луганської області, Україна, про що зроблено актовий запис № 06, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД № 122226 (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх. Мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин, що склалися, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають.

Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Частиною 8 ст. 235 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

За таких обставин шлюб підлягає розірванню, після розірвання шлюбу прізвище позивача та відповідача суд залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 31 січня 2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Луганської області, Україна, актовий запис № 06.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача та відповідача залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Іванова