Номер провадження 2/754/4050/16
Справа №754/7350/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

13 жовтня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.,

при секретарі Шевчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Свої позовні вимоги мотивує наступним.

17.03.2016 року по вул. Драйзера, в м. Києві сталася ДТП за участю автомобілів, марок «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням відповідача, та «Kia Cee`d», д.н.з. НОМЕР_2, власником якого є позивач.

Відповідача ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні даного ДТП.

З метою визначення вартості матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП позивач звернувся до суб'єкта оціночної діяльності для проведення автотоварознавчої експертизи та поніс витрати на її проведення.

Також, внаслідок ДТП позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає у хвилюванні та постійній психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в його сім'ї. Саме в той час у його батька стався інсульт і виникала велика потреба у користуванні автомобілем, однак скористатися ним він не міг. Також, фактично втративши можливість вільно користуватись своїм транспортним засобом, позивач змушений був витрачати час на поїздки до станцій технічного обслуговування, суб'єкта оціночної діяльності, органів судової влади та Управління патрульної поліції, що спричинило ряд незручностей, оскільки на той час позивач перебував у пошуках роботи.

Крім того, з метою отримання належної правової допомоги позивач звернувся до послуг адвоката, внаслідок чого поніс додаткові витрати. А тому просить стягнути з відповідача на свою користь заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 69 446 грн. 85 коп., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 880 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн. та, у разі задоволення судом позовних вимог, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 406 грн. 87 коп.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі за викладених в позовній заяві обставинами.

Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував в повному обсязі, просив у задоволенні позовної заяви відмовити, пояснивши, що його цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу застрахована в СК «Нова», а тому вважає, що витрати, понесені позивачем внаслідок ДТП, зобов?язаний відшкодовувати страховик.

Вислухавши пояснення позивача, його представника та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

17.03.2016 року о 17:20 год, по вул. Т. Драйзера, в м. Києві, відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем, марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1, перед розворотом завчасно не зайняв відповідне крайнє положення, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем, марки «Kia Cee`d», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням позивача ОСОБА_1, що спричинило пошкодження обох транспортних засобів.

Автомобіль, марки «Kia Cee`d», д.н.з. НОМЕР_2, належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1, відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 10).

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 08.04.2016 року відповідача ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за фактом спричинення даної ДТП (а.с. 11).

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку №12841 від 29.04.2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля, марки «Kia Cee`d», д.н.з. НОМЕР_2, складає 69 446 грн. 85 коп. (а.с.13-48).

Послуги суб?єкта оціночної діяльності щодо визначення вартості матеріального збитку оплачено позивачем в сумі 800,00 грн., що підтверджується квитанцією-товарним чеком № 12841 від 29.04.2016 року (а.с.49).

Відповідно до Договору № 16 «Про надання правової допомоги» від 11.05.2016 року позивач отримав правову допомогу від АО «СТРІЛЕЦЬ ТА ПАРТНЕРИ» в особі керуючого партнера - адвоката Стрілець С.М., відповідно до умов якого гонорар становить 5 000 грн. (а.с. 66).

Згідно розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу станом на 13.10.2016, загальна вартість наданих юридичних послуг, які були надані позивачу ОСОБА_1 визначена в розмірі 5 000 гн., з розрахунку, що ставка за годину становить 500 грн. (а.с. 89).

Відповідно до копії свідоцтва серії КВ №005603 Стрілець С.М. має право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 69-70).

Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Щодо матеріальної шкоди.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013, передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні керуватися положеннями ст. 1166, 1187 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Виходячи зі змісту п. 4 вищезазначеної Постанови, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 11 вищевказаної Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 року, зазначено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.

З моменту, коли сталася ДТП у позивача виникло право вимоги як до безпосереднього заподіювача шкоди, так і до страхової компанії, відповідальної за останнього.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Верховного Суду України у постанові від 11.11.2015 року по справі №6-309цс15, в якій зазначено, що право вимоги як до безпосереднього заподіювача шкоди, так і до страхової компанії, відповідальної за останнього виникає з моменту, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль позивача і йому завдано шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем у судовому засіданні не оспорювалась вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в розмірі 70 246 грн. 85 коп., з яких 69 446 грн. 85 коп. - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу та 800 грн. - вартість послуг суб?єкта оціночної діяльності за проведення автотоварознавчої експертизи.

Щодо моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 (Постанова), передбачено, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до абз. 2 п.5 Постанови, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Пункт 9 Постанови вказує на те, що при визначенні судом розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачеві дійсно було заподіяно моральну шкоду, внаслідок ДТП, однак, ним та його представником не було доведено обсягу моральних страждань, який би відповідав вимогам щодо відшкодування в розмірі 5 000 грн., а тому суд, керуючись внутрішнім переконанням, вважає за необхідне задовольнити дану вимогу позивача частково, в сумі 1 000 грн.

Щодо витрат на правову допомогу.

Стаття 59 Конституції України проголошує, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом.

Право на правову допомогу також закріплено і статтею 27 ЦПК України.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді, за винятком осіб, визначених у статті 41 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать і витрати на правову допомогу (п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України).

Статтею 84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничні розміри компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні,

на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах-суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні

Розмір мінімальної заробітної плати на 2016 рік встановлено ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 06.10.2016 року, він складає: з 01.05.2016 року - 1 450 грн.

На підтвердження позовних вимог на вимогу суду представником позивача було надано розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, згідно укладеного між АО «СТРІЛЕЦЬ ТА ПАРТНЕРИ» та ОСОБА_1 (а.с.89), відповідно до якого на надання правової допомоги витрачено 10 годин робочого часу.

Суд приймає до уваги даний розрахунок лише частково та вважає, що відшкодуванню підлягають витрати по наданню правової допомоги за витрачений час на здійснення будь-яких дій, пов'язаних з об'ємом процесуальних прав сторони, передбачених ст.ст. 27, 31 ЦПК України та положень ч.2 ст.56 ЦПК України.

Як було встановлено в судовому засіданні, на складання позовної заяви представником позивача було затрачено 2 години.

Крім того, відповідно до журналів судових засідань, Стрілець С.М., будучи представником позивача, приймала участь у судових засіданнях по розгляду справи:

- 23.06.2016 року - 3 хвилин;

- 01.08.2016 року - 10 хвилин;

- 13.10.2016 року - 15 хвилин, а всього на участь в судових засіданнях було витрачено 28 хвилин.

Суд приходить до висновку, що на надання правової допомоги позивачу, відповідно до вимог ст.ст. 27, 31, 56 ЦПК України, представником позивача всього витрачено 2 год. 28 хв.

Виходячи з наведених положень чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відшкодуванню підлягають лише витрати за надання правової допомоги відповідно до обсягу процесуальних прав та участь представника у судових засіданнях про розгляді судом даної цивільної справи протягом 2 год. 28 хв. Відповідно до вимог ЗУ «Про граничні розміри компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», граничний розмір витрат, а саме 40% від мінімальної заробітної плати за годину роботи становить 580 грн./год. Оскільки, відповідно до наданого стороною позивача розрахунку, ставка за годину в АО «СТРІЛЕЦЬ ТА ПАРТНЕРИ» становить 500 грн., суд вважає за необхідне застосовувати при розрахунку витрат на правову допомогу саме цю суму. Отже, загальна сума витрат на правову допомогу, понесених позивачем, яка підлягає стягненню з відповідача становить 1 233 грн. 33 коп. (2 год. 28 хв. х 500 = 1 233, 33).

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи положення вищезазначеної процесуальної норми, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов?язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що обставини, на які посилалась сторона позивача у позовній заяві частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а стороною відповідача не надано жодних доказів на підтвердження підстав своїх заперечень, суд приходить до переконання про можливість часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі вище викладеного, керуючись 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 1166, 1187 ЦК України, ст. ст. 3, 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», Постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ЗУ «Про граничні розміри компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1, ІН НОМЕР_4 матеріальну шкоду в розмірі 70246,85 грн. моральнуц шкоду в розмірі 1000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1233, 33 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 978,06 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий: