АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 171/1082/15-ц 22-ц/774/683/К/16
Справа № 171/1082/15-ц Головуючий в І інстанції
Провадження № 22-ц/774/683/к/16 ОСОБА_1
Категорія - 47 (IV) Доповідач Митрофанова Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Бондар Я. М., Михайлів Л.В.,

за участю: секретаря Гладиш К.І.,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4 міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2016 року за позовом ОСОБА_4 міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області до ОСОБА_2 про відшкодування збитків,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2015 року ОСОБА_4 міськрада звернулась із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідач придбав обєкт нерухомості в м. Апостолове по вул. Визволення, 40в, після чого у вересні 2009 року звернувся до міської ради із заявою про надання дозволу на проведення інвентаризації земель. 24.09.2009 року рішенням міськради надано дозвіл відповідачу на виготовлення технічної документації щодо відведення земельної ділянки по вул. Визволення, 40в, в оренду для обслуговування обєкту нерухомості. 25.03.2010 року сесією міськради вказана технічна документація була затверджена, було прийнято рішення про надання відповідачу в оренду земельної ділянки, розташованої за вищевказаною адресою, площею 0,3824 га, для обслуговування будівлі банно-прального комбінату. Вказаним рішенням доручено міському голові укласти договір оренди земельної ділянки з відповідачем. Договір оренди було укладено 01.08.2010 року, відповідач отримав примірник вказаного договору і зобовязаний був зареєструвати вказаний договір у відділі Держкомзему, але відповідач тривалий час ухилявся від реєстрації вказаного договору і зареєстрував його лише 25.08.2015 року, тобто після звернення позивача до суду з даним позовом.

На підставі результатів проведеної перевірки 12 червня 2013 року комісією по визначенню розміру збитків, землевласникам та землекористувачам, яка створена відповідно до розпорядження голови ОСОБА_4 райдержадміністрації, складено акт про визначення розміру збитків, нанесених ОСОБА_4 міській раді шляхом використання вищезазначеної земельної ділянки без правовстановлюючих документів. Оскільки відповідач користується земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, плата за користування земельною ділянкою у 2010, 2011, 2012 роках здійснювалася у розмірі земельного податку. Порушенням земельного законодавства державі в особі ОСОБА_4 міської ради матеріальні збитки в сумі 56 351,92 грн. 92, які позивач просив стягнути на свою користь з відповідача.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2016 року ОСОБА_4 міськради до ОСОБА_2 про відшкодування збитків задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 міської ради збитки в сумі 56351,92 грн., судовий збір в сумі 563,62 гр., всього стягнуто 56915,44 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на необґрунтованість рішення. Вважає, що судом не враховано факт пропуску позивачем процесуального строку без поважної причини, висновок суду про укладення договору та отримання технічної документації та встановлення меж земельної ділянки у 2010 році не підтверджено належними доказами. Судом не встановлено, що насправді межі земельної ділянки було визначено у 2014 році, без що відповідач не мав правових підстав для укладення договору оренди землі. В ході судового розгляду вина відповідача у затягуванні розробки документації, необхідної для укладення договору не встановлено. Позивачем не надано обґрунтованого розрахунку не отриманих прибутків. Судом необґрунтовано прийняті до уваги письмові докази, надані позивачем та не враховано судової практики по аналогічним спорам.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено що 29.05.2009 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 районного нотаріального округу ОСОБА_6, придбав будівлі банно-прального комбінату, розташованого по вул. Визволення, 40в, в м. Апостолове, площею 419,8 кв. м., що підтверджується витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.10).

Рішенням ОСОБА_4 міської ради Апостолівського району від 24.09.2009 року встановлено, що міська рада вирішила надати громадянину ОСОБА_7 дозвіл на проведення робіт по інвентаризації земельної ділянки по вул. Визволення, 40в, в м. Апостолове для обслуговування будівлі банно - прального комбінату за рахунок земель ОСОБА_4 міської ради площею до 4 500 кв. м. (а.с. 77).

Висновком відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства ОСОБА_4 районної державної адміністрації від 12.01.2010 року № 16 погоджена технічна документація щодо складання договору оренди земельної ділянки, загальною площею 0,3824 га, - для обслуговування будівлі банно прального комбінату по вул. Визволення, 40в, в межах м. Апостолове Дніпропетровської області (а.с. 79).

Висновком відділу Держкомзему у ОСОБА_4 районні від 16.03.2010 року № 234/1-18 встановлено, що відділ вважає за можливе відведення в оренду громадянину ОСОБА_2 земельної ділянки, загальної площею 0,3824 га, в т.ч. по угіддях: забудовані землі громадського призначення (графа 43) 0,3824 га, за рахунок земель загального користування (шифр 97, № рядка 12.4), в межах м. Апостолове по вул. Визволення, 40в, ОСОБА_4 міської ради Апостолівського району, для обслуговування будівлі банно прального комбінату (а.с. 78).

Рішенням ОСОБА_4 міської ради Апостолівського району від 25.03.2010 року встановлено, що міською радою затверджено технічну документацію щодо відведення земельної ділянки по вул. Визволення, 40в, м. Апостолове Дніпропетровської області громадянину ОСОБА_2 в оренду для обслуговування існуючої будівлі банно - прального комбінату за рахунок земель ОСОБА_4 міської ради, та надано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,3824 га, в тому числі по угіддях, строком на 15 років з моменту укладання договору оренди. Плату за оренду земельної ділянки встановлено сплачувати щомісяця, розмір орендної плати під будівлями (562 кв. м.) становить 6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за решту (3262 кв.м.) 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 84). Вказаним рішенням міському голові доручено укласти договір оренди земельної ділянки з ОСОБА_2 та зобовязано ОСОБА_2 укласти договір оренди з ОСОБА_4 міською радою та зареєструвати договір в районному відділі Дніпропетровського обласного філіалу ДП «Державний земельний кадастр». Відповідно до п.5.2 зобовязано ОСОБА_2 приступити до використання земельної ділянки після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки.

01.08.2010 року між сторонами укладено договір оренди землі № 22/10, зі змісту якого встановлено, що ОСОБА_4 міська рада Дніпропетровської області передала в оренду земельну ділянку, загальною площею 0,3824 га, на основі рішення 33 сесії V скликання ОСОБА_4 міської ради за № 2204/33/V від 25.03.2010 року «Про надання земельної ділянки по вул. Визволення, 40в, м. Апостолове в оренду для обслуговування існуючої будівлі банно прального комбінату», строк дії договору 15 років з моменту укладання договору оренди землі, тобто з 01.08.2010 року по 01.08.2025 року. Згідно п.40 вказаного договору договір складено у 3-х примірниках, один з яких знаходиться в орендодавця, другий в орендаря, третій в органі, який провів його державну реєстрацію (а.с. 101-102). Вказаний договір зареєстровано 21.08.2015 року.

Актом прийому передачі земельної ділянки від 01.08.2010 року встановлено, що ОСОБА_4 міська рада передає ОСОБА_2 згідно договору оренди та плану землекористування земельну ділянку, яка знаходиться по вул. Визволення, 40в, м. Апостолове (а.с. 104).

Витягами № 1-15/612 від 08.04.2010 року та № 1-15/879 від 21.02.2012 року встановлено, що нормативна грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки складає 342 069,01 грн. (а.с.107,14).

ОСОБА_4 міської ради від 17.12.2013 року № 1298 встановлено, що ОСОБА_2 викликався до міської ради з документами на нерухоме майно та на земельну ділянку, що знаходиться по вул. Визволення, 40в, м. Апостолове, Апостолівського району (а.с. 113-114).

З претензії ОСОБА_4 міської ради № 562 від 17.05.2012 року вбачається, що міська рада просила ОСОБА_2 перерахувати суму основного боргу за оренду земельної ділянки, що складає 7 847,45 грн. (а.с. 115-116).

01.10.2012 року позивач звернувся до ОСОБА_4 РДА (а.с.138) з клопотанням щодо визначення розміру збитків, завданих міській раді ОСОБА_2

05.02.2013 року позивачем направлено листа до ОСОБА_4 РДА з проханням надати акти про визначення розміру збитків (а.с.149).

З листа ОСОБА_4 районної державної адміністрації від 20.06.2013 року № 1915/3/18 вбачається, що 05.02.2013 року комісією для визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, створеної відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації від 13.06.2012 року № 495-р-12, проведено 12.06.2013 року засідання та складено відповідні акти про визначення розміру збитків (а.с. 137).

На підставі результатів проведеної перевірки 12 червня 2013 року комісією по визначенню розміру збитків, землевласникам та землекористувачам, яка створена, відповідно до розпорядження голови ОСОБА_4 райдержадміністрації, складено акт про визначення розміру збитків, нанесених ОСОБА_2 ОСОБА_4 міській раді шляхом використання вищезазначеної земельної ділянки без правовстановлюючих документів у 2010-2012 роках, який становить 56 351 гр. 92 коп. (а.с. 7).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача суд першої інстанції виходив з того, що інтереси позивача як власника спірної земельної ділянки відносно володіння, користування та розпорядження нею порушені відповідачем. Відповідач умисно ухилявся від обовязку щодо реєстрації договору оренди земельної ділянки, укладеного з позивачем 01.08.2010 року, при цьому використовував земельну ділянку не тільки під будівлями, але й земельну ділянку для обслуговування будівель, внаслідок чого позивачу завдано збитки.

Колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 2 зазначеного Закону передбачено, що відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною четвертою статті 124 вищевказаного Закону передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України Про оренду землі.

Частиною 2 ст. 125 ЗК України передбачено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди, зареєстрованим відповідно до закону (ч. 5 ст. 126 ЗК України).

Згідно із ч, 1 ст. 210 ЦК України та ч. 1 ст. 20 Закону № 161-XIV, договір оренди землі підлягає державній реєстрації, після чого він відповідно до ст. 18 Закону № 161 -ХІV набирає чинності.

Виходячи з того, що відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд повинен встановити, чи дійсно порушені права орендодавця та є підстави для задоволення його вимог про відшкодування збитків.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

У зв'язку з чим, на думку колегії суддів, позов ОСОБА_4 міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області про відшкодування збитків задоволенню не підлягає через недоведеність.

Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо такі порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (частина друга статті 22 ЦК України).

Відшкодування збитків є однією із форм або мір цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною 1 вказаної статті зазначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Таким чином, законодавством передбачено відшкодування особі майнової шкоди, зокрема збитків, за наявності порушення цивільного права особи та причинного звязку між порушенням права й збитками. При цьому розмір заподіяних збитків доводить позивач.

Відповідно до п.1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19 квітня 1993 року, збитки відшкодовуються власникам землі та землекористувачам. Неодержаний дохід це дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Пунктом 2 цього Порядку передбачено, що розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, що створили ці комісії.

Відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

За таких обставин, наявність тільки теоретичного обґрунтування можливості отримання прибутку ще не є підставою для його стягнення. Стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правовопушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Безпідставним є висновок суду першої інстанції стосовно того, що відповідач умисно ухилявся від обовязку щодо реєстрації договору оренди земельної ділянки, укладеного з позивачем 01.08.2010 року, оскільки матеріали справи містять докази того, що нанесення меж ділянки на кадастрову карту, якою користуються реєстратори при реєстрації договору оренди, відбулось в 2014 році, через що відповідач не міг зареєструвати договір оренди, оскільки кадастровий реєстратор не мав на карті відповідних меж.

Крім того в суді апеляційної інстанції представник позивача не заперечувала проти того, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі була розроблена із запізненням.

Враховуючи викладене вище та виходячи з того, що позивачем не доведено факту умисного ухиляння відповідача від обовязку щодо реєстрації договору оренди земельної ділянки, не доведено наявність та розмір збитків у передбаченому законодавством порядку, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позову на підставі пп.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п.1 ч.1 ст. 309, 313-314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2016року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області в задоволенні позову до ОСОБА_2 про відшкодування збитків.

Стягнути з ОСОБА_4 міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 1515 (одна тисяча пятсот п'ятнадцять) грн. 80 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: