ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7003/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"26" грудня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Заболотній Л.Г.
розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-тя особа: служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, визначення місця проживання малолітніх дітей з матір'ю,
Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, визначення місця проживання даних дітей з матір'ю.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_6 позовні вимоги змінила, змінені підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що спільне життя у сторін не склалось, з травня 2016 року вони проживають окремо, тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, відповідач зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, безпідставно застосовує до неї фізичну силу, тому вважає, що сім'я подружжя розпалась остаточно, термін для примирення призначати не потрібно. Крім того, їх спільні діти постійно проживають з нею, однак відповідач при зустрічах погрожує забрати дітей до себе, не вказуючи їй їх місце знаходження, тому просить визначити місце проживання дітей з матір'ю, враховуючи матеріальне, фінансове і житлове становище сторін, вік дітей. Також відповідач ніде не працює, не надає грошових коштів на утримання дітей, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 грн. щомісяця на кожну дитину, які є мінімально необхідними для забезпечення потреб вказаних дітей.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений судом належним чином (а.с.24), з заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався.
Заслухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.
У відповідності до ч.1, ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.
За правилами ч.2, ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
9.07.2011 року був укладений шлюб між сторонами, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №936 (а.с.6). Від спільного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7-8).
Як встановлено у судовому засіданні, спільне життя у сторін не склалось, з травня 2016 року вони проживають окремо, тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, відповідач зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, безпідставно застосовує до позивача фізичну силу.
Згідно ч.2, ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно, терміну на примирення призначати не потрібно, так як позивач повідомила, що будь-які відносини між ними припинені і відновити їх немає бажання. За таких обставин укладений шлюб підлягає розірванню, при цьому позивачці необхідно залишити прізвище „ОСОБА_2", а відповідачу - „ОСОБА_3".
Як наголошує ч.1, ст.163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.
За правилами ч.1, ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Як регламентовано ч.1, ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті наголошує, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" наголошує, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст.160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Судом встановлено, що з травня 2016 року позивачка повернулась проживати разом зі своїми дітьми до своїй квартирі АДРЕСА_1, де вона зареєстрована (а.с.10). Вік дітей, а це на час розгляду справи становить чотири та два повних роки сину і доньці відповідно, вказують на те, що діти фізіологічно та морально пов'язані з природою матері, яка піклується і турбується за їх стан здоров'я та духовний розвиток. За таких обставин суд вважає необхідним визначити місце проживання обох малолітніх дітей з матір'ю ОСОБА_6, яка має задовільний фінансовий стан, належні житлові умови та вкладає всі зусилля для забезпечення інтересів своїх дітей.
Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
У відповідності до ч.1, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати до досягнення нею повноліття.
Як наголошує ч.2, ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян.
Як з'ясовано судом, позивачка разом зі своїми дітьми проживає окремо від відповідача, але останній ніякої допомоги на утримання своїх дітей не надає.
Згідно ч.1, ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2016 рік" - установити у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень; з 1 грудня - 1313 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня; з 1 грудня - 1637 гривень.
За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідач ОСОБА_3 пояснив у судовому засіданні, що ніде не працює. Таким чином, він є не працевлаштованою особою, яка немає постійного щомісячного доходу, і відноситься до осіб, яка має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Однак позивачка наполягала на стягненні аліментів в твердій грошовій сумі і саме в розмірі 3 000 грн. щомісяця на утримання обох дітей.
Згідно ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.
Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає необхідним, приймаючи до уваги обов'язок відповідача утримувати своїх малолітніх дітей на підставі описаних вище норм права, склад сім'ї, його стан здоров'я, враховуючи вік та стан здоров'я дітей, а також відсутність у нього постійного щомісячного доходу, задовольнити позов і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1500 грн. щомісяця на кожну дитину на користь позивачки з 25.08.2016 року - дня подачі позову до суду до їх повноліття, у розмірі, що відповідає межам встановленим Законом України „Про Державний бюджет України на 2016 рік" для дітей такого віку (для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень; з 1 грудня - 1313 гривень), який не повинен бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.
Згідно ст.79; 88 ЦПК України оскільки суд задовольняє позов про розірвання шлюбу, тому з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору в частині вимог про розірвання шлюбу, які були сплачені позивачкою при зверненні до суду, що документально підтверджено квитанцією (а.с.1), а судовий збір в розмірі 1102 грн. 40 коп. в частині стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей необхідно стягнути з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.10; 11; 57-59; 60; 79; 88; 169; 209; 213-215; 226 ЦПК України, на підставі ч.1, ст.51 Конституції України, ст. 3; 110-112; 141; 180-182; 184; 160-161; 163 СК України, ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2016 рік", ст.8; 11 Закону України „Про охорону дитинства", підпункту 3, пункту 17; 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд
Шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 09.07.2011 року, актовий запис №936 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвати.
Після розірвання шлюбу присвоюються прізвища: йому - ОСОБА_3; їй - ОСОБА_2.
Визначити місце проживання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою м. Києва.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Ташкента, республіки Узбекистан, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2, не працюючого, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 25.08.2016 року і до досягнення ними повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1102 грн. 40 коп. судового збору в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дітей та визначення місця проживання дітей з матір'ю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 551 грн. 20 коп. судового збору в частині вимог про розірвання шлюбу.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії відповідачем.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя :