АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3007/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22ц-774/2271/К/16 суддя Літвіненко Н.А.
Категорія 26 (I) Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

26 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

за участю секретаря: Гладиш К.І,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" про стягнення моральної шкоди.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_3,

представник Публічного акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" - ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») про відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначив, що він працював в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на посаді електрогазозварника 6 розряду з 11.12.2012 року.

Під час роботи на підприємстві відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» 21.11.2015 року о 22:30 годині, з ним стався нещасний випадок: виникло раптове непередбачуване руйнування стропа № 406 і падаючим листом метала йому було завдано ковзного удару, внаслідок чого потерпілий впав на підлогу, при цьому отримав згідно діагнозу: проникаючу відкриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку ІІ ст., з мілко крапковими контузійними вогнищами в лівій скроневій ділянці. Субарахноідальний крововилив. Перелом потиличної кістки праворуч з переходом на основу черепа. Забій мяких тканин голови. Пневмоцефалію. Судомний синдром.

Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК № 531 від 06.04.2016 року, з 06.04.2016 року по 01.05.2017 року, встановлено 65% втрати професійної працездатності, наступний переогляд призначено на 01.05.2017 року. Причина втрати працездатності - трудове каліцтво. Встановлено потребу у медикаментозному лікуванні, ВМП, відновлювальному лікуванні у реабілітаційних закладах, палиця.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК від 06.04.2016 року, йому встановлена друга група інвалідності з 06.04.2016 року, на строк до 01.05.2017 року, з причини трудового каліцтва. Висновок про умови та характер праці: непрацездатний в умовах звичайного виробництва на період активного лікування.

Внаслідок отриманої травми ОСОБА_2, 06.04.2016 року був звільнений по п. 2 ст. 40 КЗпП України, в звязку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоровя, що перешкоджає продовженню даної роботи.

В нещасному випадку вважає винним відповідача, оскільки вина підприємства полягає в тому, що згідно діючого законодавства статті 13 ЗУ «Про охорону праці», підприємство зобовязано було створити безпечні і нешкідливі умови праці, тому просив суд у відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача на свою користь 362 500 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24 жовтня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. без утримання податків з доходів фізичних осіб, в решті позову відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції та стягнення на його користь моральної шкоди в розмірі 362500 грн. посилаючись на неповне та неточне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, вважає, що розмір стягнутої моральної шкоди не відповідає фактичним моральним стражданням, які він переніс та переносить у звязку із нещасним випадком, що стався з ним з вини відповідача.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи та неврахування того, що Актом про нещасний випадок, повязаний з виробництвом №7 від 23.03.2015 року встановлено вину ОСОБА_2 у настанні нещасного випадку.

Крім того, відповідач вказує, що позивачем не доведено факту спричинення йому моральної шкоди жодними доказами, зокрема висновками відповідних медичних установ.

Також, на думку апелянта, сума відшкодування моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, її визначено без урахування характеру і тривалості фізичних і моральних страждань позивача, ступеню вини як відповідача так і позивача, які призвели до виникнення професійного захворювання, а також судової практики у справах про відшкодування моральної шкоди. На думку апелянта, стягнута судом сума є значно завищеною та такою, що не відповідає тим моральним стражданням, які фактично зазнав позивач.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги позивача та відповідача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці на імя ОСОБА_2, вказано трудову діяльність в період з 11.12.2012 року по 06.04.2016 року за професією електрогазозварник 6 розряду на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Відповідно до Акту форми Н-5 проведення розслідування нещасного випадку, що стався 21.11.2015 року о 22:30 годині, який було затверджено в.о. директора департаменту з охорони праці ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» 23.03.2016 року, нещасний випадок який стався у спеціалізованому ремонтному цеху коксохімічного виробництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з електрогазозварником 6-го розряду ОСОБА_2 визнаний таким, що пов'язаний з виробництвом.

Згідно з актом № 7 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, який було складено за результатами розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем ОСОБА_2, який було затверджено в.о. директора департаменту з охорони праці ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» 23.03.2016 року.

Причинами нещасного випадку у Акті № 7 форми Н-1 зазначено: основна організаційна - невиконання посадових обовязків, супутні організаційна невиконання вимог інструкцій з охорони праці.

В пункті № 9 вище зазанченого Акту встановлено діагноз: проникаючу відкриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку ІІ ст., з мілко крапковими контузійними вогнищами в лівій скроневій ділянці. Субарахноідальний крововилив. Перелом потиличної кістки праворуч з переходом на основу черепа. Забій мяких тканин голови. Пневмоцефалію. Судомний синдром.

В пункті 10 Акту встановлено осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці: 1) змінний майстер по ремонту устаткування спеціалізованого ремонтного цеху ОСОБА_5 коксохімічного виробництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», який особисто не керував роботами, які виконувались із застосуванням кранів при підійманні вантажів, на які не розроблені схеми їх стропування, та не забезпечив безпечну організацію і проведення робіт підлеглим персоналом згідно з вимогами правил, інструкцій. Притягнений до відповідальності; 2) ОСОБА_2, електрогазозварник спеціалізованого ремонтного цеху коксохімічного виробництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», знаходився під піднятим вантажем крана, в негабаритній зоні. Не притягнений до відповідальності; 3) ОСОБА_6, слюсар ремонтник (стропальник) спеціалізованого ремонтного цеху коксохімічного виробництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», підйом вантажів на які не розроблені схеми стропування та обвязки, не виробляв під керівництвом працівника, відповідального за безпечне проведення робіт ГПМ та при виконанні робіт не підклав спеціальні підкладки для захисту стропів від пошкодження. Притягнений до відповідальності.

Як вбачається з виписки з акту огляду МСЕК № 531 від 06.04.2016 року, з 06.04.2016 року по 01.05.2017 року, встановлено 65% втрати професійної працездатності, наступний переогляд призначено на 01.05.2017 року. Причина втрати працездатності - трудове каліцтво. Встановлено потребу у медикаментозному лікуванні, ВМП, відновлювальному лікуванні у реабілітаційних закладах, палиця.

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії № 424843 від 06.04.2016 року, з 06.04.2016 року по 01.05.2017 року ОСОБА_2 встановлено 2 групу інвалідності з 06.04.2016 року, наступний переогляд призначено на 01.05.2017 року. Причиною інвалідності зазначено - трудове каліцтво. Встановлено потребу в лікуванні.

Згідно виписок із історії хвороби доданих до справи встановлено, що позивач протягом останнього часу, після нещасного випадку постійно звертався за лікарською допомогою та постійно лікувався в лікувальних закладах м. Кривого Рогу від наслідків викликаних нещасним випадком.

Суд, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_2. та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки травма ним отримана під час виконання трудових обовязків і повязана з виробництвом, і наявності у звязку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як вбачається з акту розслідування нещасних випадків, причиною нещасного випадку є основна організаційна - невиконання посадових обовязків, супутні організаційна невиконання вимог інструкцій з охорони праці.

Посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на те, що саме дії позивача стали причиною нещасного випадку безпідставні, оскільки як вбачається з матеріалів справи, нещасний випадок з позивачем стався під час виконання ним трудових обовязків, а ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що роботодавець зобовязаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередньо відповідальність за порушення зазначених вимог.

Крім того, суд, на підставі медичних документів про лікування позивача у звязку з отриманою травмою, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як він переносить постійний головний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя і вимушений витрачати додаткові сили на організацію свого життя, адже стан його здоровя після отриманої травми на виробництві (яка потягла за собою втрату працездатності та встановлення інвалідності) лише погіршується і перспективи на покращення здоровя не вбачається, внаслідок чого переносить моральні страждання.

Вищенаведене спростовує доводи представника відповідача в апеляційній скарзі щодо відсутності підстав для відшкодування ОСОБА_2 моральної шкоди.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем не доведено факту спричинення йому моральної шкоди жодними доказами, зокрема висновками відповідних медичних установ, так як матеріали справи містять достатньо належних та допустимих доказів щодо спричинення позивачеві ОСОБА_7 в результаті ушкодження здоровя, моральної шкоди. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійне захворювання позивача, яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло з вини ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції судової практики щодо розгляду аналогічних справи є безпідставними та суперечать чинному законодавству, згідно якого суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України ( ч.1 ст. 8 ЦПК України).

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, та відхиляє доводи апеляційних скарг позивача та відповідача про необґрунтованість розміру моральної шкоди.

Так, відповідно до розяснень, викладених у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Стягуючи з відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 60000 грн., суд першої інстанції врахував факт отримання позивачем травми під час виконання трудових обовязків, також врахував вину позивача у настанні нещасного випадку та правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як він переносить постійний головний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя і вимушений витрачати додаткові сили на організацію свого життя, адже стан його здоровя після отриманої травми на виробництві (яка потягла за собою втрату працездатності та встановлення інвалідності) лише погіршується і перспективи на покращення здоровя не вбачається, внаслідок чого переносить моральні страждання.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці, проте, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: