АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого-судді Прядкіної О.В.,

Суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк»

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 05 серпня 2016 року

за заявою Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про розяснення заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2013 року

за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року ПАТ «Марфін Банк» звернувся до суду з заявою про розяснення заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2013 року, в якому вказав, що у резолютивній частині рішення не вказана сума заборгованості за кредитним договором у валюті кредитування. Заявник просив суд розяснити рішення, зазначивши, що стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» за кредитним договором № 00581/RP від 10 липня 2008 року підлягають: 12 480, 77 дол. США. заборгованості за кредитом, 2 597, 35 дол. США. заборгованості за відсотками та 78 462, 59 грн. заборгованості за пенею.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05 серпня 2016 року ПАТ «Марфін Банк» відмовлено у задоволенні заяви про розяснення вищевказаного рішення.

Ухвалу оскаржило ПАТ «Марфін Банк», яке в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу і постановити нову, якою розяснити заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2013 року. Вказує, що зі змісту рішення є незрозумілим в якій валюті має бути проведено стягнення в рамках примусового виконання рішення.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2013 року позов ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 00581/ RP від 10 липня 2008 року, станом на 09 березня 2013 року, у сумі 198 982 грн.

Відмовляючи у задоволенні заяви про розяснення рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не погоджується з резолютивною частиною судового рішення, яка не може бути виправлена шляхом постановлення ухвали про розяснення рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно не було виконано або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Вказуючи на необхідність розяснення рішення місцевого суду, позивач зазначає, що в рішенні має бути зазначено, що стягнення повинне бути проведене у валюті видачі коштів, тобто в доларах США, без привязки до еквівалента в гривні.

Відповідно до розяснень п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні.

У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Так, з мотивувальної частини рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2013 року вбачається, що судом було розраховано, що станом на 09 вересня 2013 року у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість у сумі 198 982 грн. 00 коп., яка складається, із заборгованості за кредитом у сумі 12 480 доларів США 77 центів, що за офіційним курсом НБУ складає 99 758 грн. 79 коп., відсотків у сумі 2 597 доларів США 35 центів, що за офіційним курсом НБУ складає 20 760 грн., 62 коп., та пені у сумі 78 462 грн. 59 коп.

У резолютивній частині рішення наведено розмір суми, що підлягає стягненню, у грошовій одиниці України, а саме 198 982 грн.

Тобто, зі змісту судового рішення вбачається, що визначення суми заборгованості відповідача було здійснено у гривневому еквіваленті згідно з офіційним курсом НБУ на день постановлення судового рішення, а тому колегія суддів вважає, що рішення не потребує додаткового розяснення, оскільки є чітким та зрозумілим.

Вимоги заявника щодо внесення до змісту рішення вказівок про стягнення заборгованості за кредитом і відсотках у іноземній валюті не можуть бути задоволенні шляхом розяснення рішення у порядку ст. 221 ЦПК України, оскільки зазначені зміни фактично встановили б новий порядок виконання ухваленого рішення.

Таким чином, за результатами апеляційного розгляду судова колегія приходить до висновку, що місцевим судом було надано правильну оцінку обставинам справи, вірно застосовано норми процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1 .ч .1 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» відхилити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 05 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1