Єдиний унікальний номер: 448/1434/16-ц
Провадження № 2/448/604/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26.12.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого судді Борисенко В.В.

при секретарі Шегинській Л.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

представника Мостиської РДА ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб Мостиської районної державної адміністрації Львівської області та Мостиської міської ради Львівської області як органів опіки та піклування, про розірвання шлюбу і визначення місця проживання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстровано 19.06.2003 року у Мостиському відділі РАГС Львівської області за актовим записом № 30 та залишити на проживанні та вихованні із ним неповнолітньої доньки Анастасії, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявлені вимоги мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляд на сімейне життя та обовязки, на підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини між ними припинилися з серпня 2015 року. Стверджував, що примирення не бажає, так як подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам.

Позивач в судовому засіданні заявлені в позові вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, погодившись на розірвання шлюбу з позивачем, та не заперечила проти визначення місця проживання неповнолітньої доньки Анастасії разом із батьком.

Представник третьої особи Мостиської РДА як органу опіки та піклування в судовому засіданні проти позову не заперечила.

Представник третьої особи Мостиської міської ради як органу опіки та піклування в судове засідання не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.06.2003 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Мостиському відділі РАГС Львівської області за актовим записом № 30, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ № 144955 від 19.06.2003 року.

У даному шлюбі в них народилася одна дитина донька Анастасія, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СГ № 305023 від 21.08.2003 року).

Сімейне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя. На даний час їхній шлюб існує лише формально, так як жодних подружніх відносин не підтримують. Примирення не бажають.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні надала згоду на визначення місця проживання доньки разом із батьком.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким з них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особисту прихильність дитини до кожного з батьків, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. При вирішення спору між батьками щодо місця проживання дитини мають вагу не тільки матеріальні обставини. Неможливо прийняти рішення суто механічно тільки з урахуванням житла та заробітної плати батьків. До обставин, що мають істотне значення відносяться умови, які кожен з батьків може створити для виховання та розвитку дитину. Велике значення має кількість часу, який кожен з батьків може та бажає приділити дитині, необхідно також враховувати і почуття та емоції дитини.

За змістом ст.3 та ст.9 Конвенції «Про права дитини від 20 листопада 1989 року», яка ратифікована на території України 27.02.1991 року та набрала чинності 27.09.1991 року, вбачається, що у всіх діях щодо дітей, у тому числі, коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Так, згідно висновку органу опіки та піклування Мостиської РДА № 02-29/3280 від 23.12.2016 року, встановлено, що проживання дитини з батьком буде відповідати інтересам самої дитини, так як батько усвідомлює відповідальність щодо належного утримання та виховання дитини; батько є законним представником своєї доньки та несе повну відповідальність за створення належних умов для її проживання та виховання; їх попереджено, що в разі порушення прав та законних інтересів дитини, вони будуть нести відповідальність згідно чинного законодавства. Членами комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації рекомендовано надати органу опіки та піклування Мостиської РДА висновок про доцільність визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу сторін разом із батьком (позивачем у справі).

З огляду на все вище наведене, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини, яка є свідком конфліктів між батьками, що негативно впливає на її психологічний розвиток та ставлення до батьків; беручи до уваги, що визначення місця проживання дитини з батьком відповідає інтересам дитини, є допустимим та рекомендованим висновком органу опіки та піклування, а також не заперечується відповідачкою, суд дійшов висновку, що згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу та у відповідності до вимог ст.161 Сімейного кодексу України вважає за необхідне визначити місце проживання неповнолітньої дитини Анастасії разом із батьком позивачем у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 24, ч.2 ст.104, ст.ст.110, 112, 160, 161 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 60, 62, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано було 19.06.2003 року у Мостиському відділі РАГС Львівської області за актовим записом № 30.

Визначити місце проживання та виховання неповнолітньої дитини доньки Анастасії, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання батька ОСОБА_1 за адресою: м. Мостиська, вул. 16 Липня, 13/28, Львівської області.

Копію даного рішення після набрання ним законної сили надіслати у Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Мостиського РУЮ Львівської області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_4