Справа № 285/1144/16-ц
провадження у справі № 2-к/0285/2/16
УХВАЛА

Іменем України

14 липня 2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді………………..ОСОБА_1

при секретарі………..ОСОБА_2

за участю:

представника відповідача………..ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за клопотанням Відкритого акціонерного товариства «Гомсельмаш» м. Гомель Республіки Білорусь

про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення Економічного суду Гомельської області Республіки Білорусь

в справі № 256-5/2014 від 08.12.2015 року

за позовом прокурора м. Гомель

в інтересах Відкритого акціонерного товариства «Гомсельмаш»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярунь Сільгосптехніка»

про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року заявник ОСОБА_4 акціонерне товариство «Гомсельмаш» (далі ВАТ Гомсельмаш) звернувся до суду з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Економічного суду Гомельської області Республіки Білорусь (далі іноземний суд) від 08.12.2015 року у справі за позовом прокурора м. Гомеля в інтересах ВАТ Гомсельмаш до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярунь Сільгосптехніка» (далі Товариство) про стягнення заборгованості.

Зазначає, що вказаним рішенням суду позовні вимоги позивача були задоволені та стягнуто з Товариства на користь ВАТ Гомсельмаш 1 469 165 російських рублів заборгованості за період з 20.12.2014 року по 10.03.2015 року, а також на користь республіканського бюджету судовий збір в розмірі 15 289 558 білоруських рублів, що на дату винесення рішення еквівалентно 57 648,59 російських рублів. Рішення вступило в законну силу 31.12.2015 року, однак не виконувалось на території Республіки Білорусь, оскільки боржник розташований на території України в с. Степове Новоград-Волинського району Житомирської області.

В судовому засіданні представник Товариства просив залишити без розгляду клопотання, відмовити у його задоволенні та повернути без виконання, оскільки вважає, що воно не відповідає вимогам ч. 2 ст. 396 та ч. 1, 3 ст. 394 ЦПК України. Зазначив, що до клопотання не додано усіх документів для його виконання на території України, а також, що вони були позбавлені можливості взяти участь у судовому засіданні від 27.10.2015 року, оскільки їх не було належним чином повідомлено про розгляд справи.

Представник ВАТ Гомсельмаш надіслав до суду 21.06.2016 року заяву про розгляд справи без його участі, просив клопотання задовольнити в повному обсязі, а заперечення Товариства залишити без задоволення.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що клопотання ВАТ Гомсельмаш про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення іноземного суду від 08.12.2015 року про стягнення з Товариства на його користь грошової заборгованості, підлягає задоволенню, оскільки підстав для відмови у його задоволенні, передбачених ст. 396 ЦПК України, судом не встановлено.

З матеріалів справи вбачається, зокрема з протоколу судового засідання Господарського суду Житомирської області від 27.10.2015 року, що представником Товариства 10.10.2015 року була особисто отримана ухвала про судове засідання, тобто він був своєчасно та належним чином повідомлений про судовий розгляд справи від 27.10.2015 року за судовим дорученням іноземного суду про вручення судових документів по справі № 256-5/2015 (а.с.11).

Розгляд судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами - учасницями відповідних міжнародних договорів.

Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладеною державами-членами Співдружності Незалежних Держав у м. Мінську 22.01.1993 р. (далі - Мінська Конвенція), в якій, крім України та інших республік, учасницею є і Республіка Білорусь, ратифіковано Верховною Радою України із застереженням, що Україна бере на себе зобов'язання визнавати й виконувати рішення, постановлені на територіях держав-учасниць Конвенції за винятком визнання і виконання виконавчих написів та нотаріальних актів щодо грошових зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду (міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Положення ст. 80 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 35, 36 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" передбачають порядок визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі. Згідно ст. 9 Конституції України, міжнародні договори, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, входять до національного законодавства України. Відповідно до Закону України "Про дію міжнародних договорів на території України" такі договори застосовуються в Україні в порядку, передбаченому для норм цього законодавства.

Визнання рішення іноземного суду - це поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом (пункт 10 частини першої статті 1 Закону України "Про міжнародне приватне право"). Виконання ж іноземного рішення означає застосування засобів примусового виконання рішення іноземного суду в Україні в порядку, передбаченому ЦПК України.

Надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду на території України врегульовано статтею V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10.06.1958 року, статтею 9 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 19.12.1992 року N 2889-XII, та статтею 36 Закону України від 24.02.1994 року N 4002-XII "Про міжнародний комерційний арбітраж", згідно з якими тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні та виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти клопотання стягувача.

Проаналізувавши вище наведені правові норми національного законодавства судом встановлено, що визнання та виконання рішення іноземного суду передбачено Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладеною державами-членами Співдружності Незалежних Держав у м. Мінську 22.01.1993 р. і ратифікованого Верховною радою України 10.11.1994 року, а відтак клопотання ВАТ Гомсельмаш про примусове виконання вказаного рішення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 209, 210, 390-397 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання Відкритого акціонерного товариства «Гомсельмаш» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Економічного суду Гомельської області Республіки Білорусь від 08.12.2015 року про стягнення заборгованості.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Економічного суду Гомельської області Республіки Білорусь від 08.12.2015 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярунь Сільгосптехніка», розташованого в с. Степове Новоград-Волинського району Житомирської області, вул. Ярунська, 1, на користь Відкритого акціонерного товариства «Гомсельмаш» заборгованості в розмірі 1 469 165 російських рублів за період з 20.12.2014 року по 10.03.2015 року, з перерахуванням грошових коштів на особистий банківський рахунок Відкритого акціонерного товариства «Гомсельмаш».

Грошові кошти перераховувати: на банківський рахунок Відкритого акціонерного товариства «Гомсельмаш» для зарахування в грошовій одиниці російський рубль: р/р №644/643 в філії № 302 ВАТ «АСБ Беларусбанк» в м. Гоміль, пр. Космонавтів 32, Республіка Білорусь, к/с 497, МФО 151501664, УНП 400051757.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення або з дня отримання її копії.

Головуючий суддя О.О.Літвин