АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2773/16 Справа № 204/5775/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Повєткін В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Григорченко Е.І., Каратаєвої Л.О.

при секретарі: Сахарові Д.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2015 року

за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, припинення права власності, визнання права власності, третя особа: реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, -

В с т а н о в и в :

У серпні 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_2 та Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, припинення права власності, визнання права власності посилаючись на те, що 05.07.2005 року між "ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія XXI століття» та ОСОБА_3, ОСОБА_4 було укладено договір № 05/07/01 про участь у реконструкції будинку. За умовами договору після введення будинку в експлуатацію, позивачі набувають права власності на перебудоване приміщення на підставі документів, наданих ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія XXI століття». Позивачами зобов'язання за договором були виконані. Після чого вони звернулись до підприємства з вимогою надати документи для реєстрації права власності на нежитлове приміщення № 113 по вул. Героїв Сталінграда, 108 в м. Дніпропетровськ. Проте, підприємство відмовилось надати будь-які документи, порушуючи умови договору. З метою захисту порушених прав Позивачі звернулись до суду, вимагаючи виконати умови вищевказаного договору та визнати за ними право власності на нерухоме майно. 09.12.2010 року рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області у справі № 22-Ц-4764/10 встановлено що договір, укладений між позивачами та підприємством є дійсним (відмовлено у визнанні договору недійсним) встановлено, що саме позивачі повинні бути належними власниками майна, що саме підприємство повинно було надати позивачам необхідні документи для реєстрації права власності, але відмовлено у визнанні права власності, оскільки позивачі обрали неправильний спосіб захисту порушених прав. Наприкінці 2012 року позивачам стало відомо про те, що рішенням ВК Дніпропетровської міської ради № 1447 від 09.06.2009 року за підприємством було оформлено право власності. Оскільки це рішення було винесено відповідачем без з'ясування усіх обставин справи та без перевірки документів, що були надані підприємством, позивачі звернулись до суду. У цей час, маючи рішення про оформлення права власності на нерухоме майно, підприємство, вступивши у змову з торгівельною організацією та іншими особами, реалізувало нерухоме майно, уклавши «домашній правочин», тим самим не давши позивачам документів для оформлення права власності на нерухоме майно за ними. Пізніше даний правочин був узаконений рішенням суду. 22.12.2014 р. рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області у справі № 22-Ц/774/10575/14 це рішення суду скасоване, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «Інвестиційно-будівельної компанії XXI століття», третя особа ТОВ «Біржевий Альянс» про визнання права власності - відмовлено. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що даним рішенням було не взято до уваги права та інтереси ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яким ТОВ «Інвестиційно-будівельної компанії XXI століття» зобов'язано було надати документи для оформлення права власності на нерухоме майно. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги щодо визнання рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 1447 було задоволено. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2015 року провадження у справі закрито у зв'язку з тим, що спір належить розглядати у порядку цивільного судочинства. Позивач також зазначає, що саме на підставі рішення № НОМЕР_1 Дніпропетровської міської ради «Про внесення змін до рішення ВК міської ради від 24 листопада 2008 року № 3615 та оформлення прав власності фізичним та юридичним особам на об'єкти нерухомого майна за адресою: вул. Героїв Сталінграда, 108» від 09.06.2009 року підприємство набуло права власності на нежитлове приміщення, яке повинно належати позивачам за умовами договору. Це рішення повинно бути скасовано в частині, а саме: п.1 абз. 2 Рішення, оскільки порушує права та інтереси позивачів, та суперечить вимогам законодавства. Підприємство всупереч вимогам законодавства та умовам договору одноособово, без погодження з позивачами, звернулось до Відповідача 2 з питання оформлення права власності на спірний об'єкт, не надавши йому Договір «Про участь у реконструкції будинку» № 05/07/01 від 05.07.2005 року, що зумовило прийняття рішення № 1447. Відповідач-2 в свою чергу при винесені рішення № 1447 повинен був керуватися п.п. а) п.6.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року за N 157/6445, в редакції за станом на час прийняття оскаржуваного рішення № 1447. Таким чином, нежитлове приміщення має бути витребуване із незаконного володіння Відповідача-1, оскільки підстав для володіння цим майном у нього немає. Позивачі просили суд визнати незаконним та скасувати рішення № НОМЕР_1 Дніпропетровської міської ради «Про внесення змін до рішення ВК міської ради від 24.11.2008 року № 3615 та оформлення прав власності фізичним та юридичним особам на об'єкти нерухомого майна по вул. Героїв Сталінграда, 108» від 09.06.2009 року з моменту його прийняття в частині п.1 абз.2 оформлення права власності за товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія XXI століття» на нежитлове приміщення № 113, загальною площею 127,9 кв.м., ґанок літ. а2, з видачею свідоцтва про право власності; витребувати у ОСОБА_2 нежитлове приміщення № 113 загальною площею 127,9 кв.м., ґанок літ. а2, по вул. Героїв Сталінграду, 108 в м. Дніпропетровськ, яким він незаконно заволодів; припинити право власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення № 113 загальною площею 127,9 кв.м., ґанок літ. а2, по вул. Героїв Сталінграда, 108 в м.Дніпропетровськ; визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на нежитлове приміщення № 113 загальною площею 127,9 кв.м., ґанок літ. а2, що по вул. Героїв Сталінграду, 108 в м. Дніпропетровськ, шляхом набуття та реєстрації права власності на нежитлове приміщення № 113 загальною площею 127,9 кв.м., ґанок літ. а2, по вул. Героїв Сталінграда, 108 в м. Дніпропетровськ, за ОСОБА_3 та ОСОБА_5; скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення № 113 загальною площею 127,9 кв.м., ґанок літ. а2 по вул. Героїв Сталінграду, 108 в м. Дніпропетровськ (т.1 а.с.5-12).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено частково (т.1 а.с.106-109):

- визнано незаконним та скасувано рішення № НОМЕР_1 Дніпропетровської міської ради «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської радії від 24.11.2008 року № 3615 та оформлення прав власності фізичним та юридичним особам на об'єкти нерухомого майна за адресою: вул. Героїв Сталінграда, 108» від 09.06.2009 року з моменту його прийняття в частині п.1 абз.2 щодо оформлення права власності за ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія XXI століття» на нежитлове приміщення № 113, загальною площею 127,9 кв.м, ґанок літ. а2, з видачею свідоцтва про право власності;

- припинено право власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення № 113 загальною площею 127,9 кв.м, ґанок літ. а2, що розташоване по вул. Героїв Сталінграда, 108 в м. Дніпропетровськ;

- витребувано у ОСОБА_2 нежитлове приміщення № 113 загальною площею 127,9 кв.м, ґанок літ. а2, що по вул. Героїв Сталінграда, 108 в м. Дніпропетровськ;

- визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на нежитлове приміщення № 113 загальною площею 127,9 кв.м., ґанок літ. а2 по вул. Героїв Сталінграда, 108 в м. Дніпропетровськ, шляхом набуття та реєстрації права власності на нежитлове приміщення № 113 загальною площею 127,9 кв.м., ґанок літ. а2по вул. Героїв Сталінграда, 108 в м. Дніпропетровськ;

- в іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі (т.1 а.с.115-121) ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог та застосувати поворот виконання рішення суду, оскільки;

- всупереч вимогам діючого цивільного процесуального законодавства апелянта не було належним чином взагалі повідомлено про судовий процес, в результаті якого було ухвалене оскаржуване рішення;

- в рішенні Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2010 року по справі № 22ц-4764/10 зазначено, що доводи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про те, що виконання сторонами укладеного договору є підставою для визнання за ними права власності на спірне приміщення не можуть бути прийнятті до уваги, а тому суд першої інстанції безпідставно зазначив в оскаржуваному рішенні про те, що право власності має бути визнано за позивачами;

- при скасуванні рішення № НОМЕР_1 Дніпропетровської міської ради суд не надав правової оцінки рішенню ВК Комітету міської ради № 3615 від 24 листопада 2008 року;

- судом не було залучено до участі в справі ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія XXI століття»

- відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо скасування права власності апелянта на спірне майно, суд зазначив, що жодних прав позивачів порушено не було, але в той же час згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за заявою позивачів вже скасовано право власності апелянта на спірне майно та тривають дії щодо його переоформлення.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржене.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що позивачами було укладено з юридичною особою ТОВ "Інвестиційно-будівельна компанія XXI століття" договір про участь у реконструкції будинку, який з їх боку було виконано в повному обсязі, але прав власності після введення будинку в експлуатацію, як передбачалось згідно умов договору, вони не набули в наслідок порушення умов договору з боку контрагента, який припинив свою діяльність; набуття апелянтом права власності на спірне майно є незаконним та повинно бути витребувано із його володіння.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

З матеріалів цивільної справи № 204/318/2013-ц, дослідженої в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, вбачається, що:

- рішенням Красногвардійського райнного суду м. Дніпрпоетровська від 19 лютого 2013 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Інвестиційно-будівельної компанії XXI століття» про визнання права власності на спірне нерухоме майно (т.1 а.с.227),

- рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року скасовано рішенням Красногвардійського райнного суду м. Дніпрпоетровська від 19 лютого 2013 року та в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено (т.1 а.с.231-233).

Як встановлено вказаними судовими рішеннями, 26 квітня 2012 року ТОВ «Біржевий Альянс» в рамках ліквідаційної процедури для задоволення вимог кредиторів проведено аукціон з продажу спірного нерухомого майна, за результатами якого між ОСОБА_2 та ТОВ «Інвестиційно-будівельної компанії XXI століття» укладено договір купівлі-продажу обєкту нерухомості з відкритих торгів.

Доказів того, що вказаний договір на цей час визнаний недійсним, в матеріалах справи немає.

Тому висновки суду першої інстанції щодо незаконного набуття відповідачем ОСОБА_2 права власності на спірне майно не відповідають положенням ст.388 ЦК України, оскільки останній придбав майно на аукціоні та є добросовісним набувачем.

З позовом про визнання недійсними вказаного договору та відкритих торгів з продажу спірного нерухомого майна позивачі до суду не зверталися.

Ухваливши рішення про визнання за позивачами права власності на спірне нерухоме майно, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивачами договір про участь у реконструкції будинку було виконано в повному обсязі.

Правовідносини щодо спірного нерухомого майна врегульовані Законом України «Про інвестиційну діяльність» та § 3 «Будівельний підряд» Глави 61 «Підряд» ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода).

Відповідно до ч.2 ст.875 ЦК України договір будівельного підряду укладається на проведення реконструкції будівель (зокрема житлових будинків), виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

З матеріалів справи вбачається, що 05.07.2005 року між позивачами та ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія XXI століття» було укладено договір № 05/07/01 «Про участь у реконструкції будинку за адресою: вул. Героїв Сталінграда, 108» (т.1 а.с.13-14).

Відповідно до ч.4 ст.879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

За умовами договору від 05.07.2005 року № 05/07/01 «Про участь у реконструкції будинку за адресою: вул. Героїв Сталінграда, 108» передбачено, що:

- загальна площа нежитлового приміщення стаовить 120,00 кв.м. та підлягає уточненню після введення будинку в експлуатацію і у разі відхилення у метражі вартість різниці площі доплачується позивачами або повертається їм товариством; вартість одного кв.м. загальної площі складає 1768,20 грн., загальна вартість приміщення 212184,00 грн. (п.1.5.);

- протягом двох днів позивачі сплачують товариству 151650,00 грн. та залишок від вартості приміщення у розмірі 60670,00 грн. протягом тридцяти днів після підписання акту прийому-передачі обєкту будівництва (п.4.2., п.4.3.);

- після сплати позивачами всієї суми інвестування та введення будинку в експлуатацію товариство надає позивачам документи, необхідні для оформлення приміщення у власність (п.3.2.).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2010 року у цивільній справі № 2-2-14/08 (т.1 а.с.261-262) встановлено, що:

- 11.07.2005 року позивачі сплатили відповідачу кожний по 75825,00 грн. (т.1 а.с.191);

- згідно з Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту від 28.12.2007 року, затвердженим рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 2100 від 10.07.2008 року, прийнятий в експлуатацію житловий будинок з приміщеннями комерційного призначення по вул. Героїв Сталінграду № 108, зокрема прийнято у експлуатацію і спірне нежитлове приміщення, якому присвоєно № 113, загальною площею 127,9 кв.м. (т.1 а.с.234-245).

Як вбачається зі справи, доказів сплати позивачами залишку вартості приміщення у розмірі 60670,00 грн. за договором № 05/07/01 від 05 липня 2005 року, в тому числі: і після прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту згідно з Актом державної приймальної комісії від 28.12.2007 року, позивачами суду не надано.

Судом першої інстанції помилково визнано обґрунтованими доводи позивачів про відмову ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія XXI століття» від отримання залишку вартості нерухомого майна у розмірі 60670,00 грн., оскільки доказів цього позивачами суду не надано.

Разом з тим, відповідно до вимог п.2) ч.1 ст.537 ЦК України в разі ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку боржник має право виконати свій обовязок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей у депозит нотаріуса.

Позивачі таким своїм правом не скористалися.

З матеріалів цивільної справи № 2-2014/08, дослідженої в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, вбачається, що у вересні 2007 року товариство звернулось до позивачів з позовом про визнання договору недійсним, а останні у червні 2008 року звернулись з зустрічним позовом до товариства про визнання за ними права власності на спірне нерухоме майно, зобовязання товариства виконати договір та про стягнення пені за договором в сумі 5721889,26 грн. (т.1 а.с.193-195,197-198).

Згідно з рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.19.2008 року задоволено позовні вимоги ТОВ «Інвестиційно-будівельної компанії XXI століття» (т.1 а.с.199-200):

- визнано недійсним договір № 05/07/01 від 05 липня 2005 року про участь у реконструкції будинку, укладений між ТОВ «Інвестиційно-будівельної компанії XXI століття» та ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

- стягнуто з ТОВ «Інвестиційно-будівельної компанії XXI століття» на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 75825,00 грн.;

- відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Після цього судового рішення ВК Дніпропетровської міської ради своїм рішенням № 3615 від 24.11.2008 року «Про оформлення прав власності фізичним та юридичним особам на об'єкти нерухомого майна за адресою: вул. Героїв Сталінграда, 108» визнав оформлення права власності за ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія XXI століття» на нежитлове приміщення № 113 загальною площею 127,9 кв.м. по вул. Героїв Сталінграду № 108 (т.1 а.с.247-253).

Рішенням ВК Дніпропетровської міської ради № 1447 від 09.06.2009 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської радії від 24.11.2008 року № 3615 та оформлення прав власності фізичним та юридичним особам на об'єкти нерухомого майна за адресою: вул. Героїв Сталінграда, 108» замість нежитлового приміщення № 113 загальною площею 127,9 кв.м. зазначено право власності за ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія XXI століття» на нежитлове приміщення № 113, загальною площею 127,9 кв.м., ґанок літ. а2 (т.1 а.с.48-49).

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 2-2014/08, в подальшому:

- рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.19.2008 року було скасоване рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2009 року (т.1 а.с.254-257), яке в свою чергу було скасоване ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 березня 2010 року та справу передано на новий апеляційний розгляд (т.1 а.с.259-260),

- рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2010 року (т.1 а.с.261-262) скасоване рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2008 року та відмовлено в задоволенні позову ТОВ «Інвестиційно-будівельної компанії XXI століття» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнанняч договору недійсним та в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в тому числі про визнання за ними права власності на спірне нерухоме майно.

Доводи позивачів про те, що ліквідатором не виявлено дебіторської заборгованості (т.1 а.с.183-184), не можуть бути прийняті до уваги.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.05.2014 року ТОВ «Інвестиційно-будівельної компанії XXI століття» ліквідовано (т.1 а.с.185-186).

Як встановлено судом першої інстанції, згідно інформації з сайту ЄДРПОУ з 29.05.2014 р. (номер запису 0029990) підприємство припинено, а правонаступників немає (т.1 а.с.74-75).

Зважаючи на судові рішення про відмову позивачам у задоволенні позову до ТОВ «Інвестиційно-будівельної компанії XXI століття» про визнання за позивачами права власності та рішення ВК Дніпропетровської міської ради № 1447 від 09.06.2009 року про визнання права власності на спірне нерухоме майно за ТОВ «Інвестиційно-будівельної компанії XXI століття», при його ліквідації замість дебіторської заборгованості позивачів у розмірі 60670,00 грн. була наявна кредиторська заборгованість товариства перед позивачами у розмірі сплаченої ними суми за договором у сумі 151650,00 грн., про стягнення якої з товариства позивачі до суду в тому числі і протягом проведення процедури ліквідації товариства не звернулись.

Таким чином висновки суду першої інстанції про виконання позивачами в повному обсязі своїх обовязків за договором № 05/07/01 від 05.07.2005 року «Про участь у реконструкції будинку за адресою: вул. Героїв Сталінграда, 108» не відповідають матеріалам справи.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального права з ухваленням нового рішення про відмову позивачам у задоволенні позову до ОСОБА_2 та Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, припинення права власності та визнання права власності.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,309,314,316 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2015 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, припинення права власності та визнання права власності - відмовити.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: