Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

2/330/430/2016

Справа № 330/1096/15-ц

"14" липня 2016 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Ковальчук О.А.,

при секретарі Базаджи Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт Якимівка Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 1600 гривень та моральної шкоди у сумі 3000 гривень,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, обґрунтовуючи тим, що 03.06.2015 року приблизно о 12.55 годин в смт. Кирилівка Якимівського району Запорізької області біля магазину по вул. Радянська буд.27-а відповідач ОСОБА_2 металевим предметом з необережності пошкодив належний позивачу автомобіль «Хюндай Акцент», державний номер НОМЕР_1. А саме було пошкоджено задній бампер автомобілю. Позивач вказував на те, що такими діями відповідача йому спричинена майнова шкода у вигляді вартості відновлювального ремонту у розмірі 1600 гривень та моральна шкода- 3000 гривень. Після з*ясування обставин справи позивач передав ОСОБА_4 гроші на ремонт автомобілю , вартість якого склала згідно рахунку склала 1600 грн.. В цей час автомобіль відремонтовано. Крім того, внаслідок дій відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 3000 грн., моральна шкода полягає в тому, що він відчував неприємній психологічний стан, коли дізнався, що пошкоджено його власність, йому необхідно було докладати додаткових зусиль щодо відновлення стану автомобілю, який був до пошкодження, нести матеріальні витрати, організовувати ремонт бамперу автомобілю, звертатись до адвоката для отримання правової допомоги , щоб отримати від відповідача належне відшкодування завданих збитків, тому позивач вважає,, що сума в 3000 гривень відповідає принципу розумності та справедливості.

За клопотання представника позивача ОСОБА_4 в якості співвідповідача судом був залучений фізична особа-підприємець ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити в повному обсязі стягнувши матеріальну та моральну шкоду, судові витрати з ОСОБА_2 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , мотивуючи тим що ОСОБА_2 під час нарізки металевого кутника та його погрузки пошкодив задній бампер автомобіля, який належить його батькові ОСОБА_1 На час її завдання ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах та виконував службові обов*яки у ФОП ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, просив у позові відмовити, бо вважав, що обставини, на які посилається позивач не відповідають дійсним обставинам справи, а вимоги суперечать нормам діючого законодавства та вказав , що по вулиці Радянській, 27а в смт Кирилівка (де стався інцидент) розташовані складські приміщення, а не магазин, як це зазначає позивач у своєму позові. Відповідно під'їзд до зазначених об'єктів нерухомості є регламентованим у відповідності з правилами дорожнього руху, якісь чомусь проігноровано позивачем. Так при в'їзді на територію складських приміщень розміщений знак 3.21 «В'їзд заборонено», а на воротах самого складу міститься дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено».

Не дивлячись на це, гр. ОСОБА_4, нехтуючи правилами дорожнього руху та без будь-яких дозволів, під'їхав в притул з ворітьми складського приміщення, де саме знаходяться металеві вироби, які в той час готувалися до нарізки у відповідності із замовленням гр. ОСОБА_5, таким чином порушуючи правила дорожнього руху: п. 15.9 «й» -зупинка забороняється ближче 10 м. від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду; п. 15.10 «а» - стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка; п. 15.10 «д» - стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Вказані обставини підтверджуються фотознімками території металобази з відповідними дорожніми знаками, які додані до заперечення.

По-третє, документи, надані Позивачем в якості підтвердження розміру нанесеної шкоди не можуть вважатись такими, що підтверджують розмір збитків.

Відповідач звернув увагу суд на те, що позивач, пред'явивши вимоги про стягнення з відповідача компенсацію за заподіяну ним моральну шкоду посилається на той факт, що йому необхідно було докладати додаткових зусиль щодо відновлення стану автомобілю, звертатися до адвоката для отримання правової допомоги, хоча насправді, зі змісту самої позовної заяви вбачається, що мешкає Позивач (ОСОБА_1) в смт. Вишнівець, Збаразького району, Тернопільської області по вулиці Сагайдачного, 15. Виникає питання, яким саме чином можливо було вирішувати зазначені вище питання, які й в цілому призвели до моральних страждань, якщо Позивач взагалі мешкає в Тернопільській області. Разом з тим виходячи зі змісту долучених Позивачем документів до позовної заяви, останній, як не дивно, намагався відремонтувати авто «Хюндай Акцент» державний номер НОМЕР_1 в м. Мелітополі у ПП ОСОБА_6 (підтвердження тому рахунок від 15.06.15р.) та отримати правову допомогу у тому ж м. Мелітополі у адвоката ОСОБА_7 (підтвердження тому договір про надання правової допомоги від 22.06.15р.).

За думкою відповідача ОСОБА_2, позивач не надав жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування наявності моральної шкоди та її розміру, зокрема.

Відповідач ФОП ОСОБА_3, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив, суд ухвалив слухати справу зі відсутності відповідача ФОП ОСОБА_3

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, відповідача ОСОБА_2 суд прийшов до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню частково за наступними підставами:

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 01.06.2015 року був прийнятий на роботу підсобним робітником на склад в смт Кирилівка ФОП ОСОБА_3, наказ № 34 від 01.06.2015 року (а.с.90), тобто цього часу ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах та виконував службові обов*яки у ФОП ОСОБА_3 Під час нарізки та погрузки металевого кутника 03.06.2015 року близько 12 години 55 хвилин у смт Кирилівка Якимівського району Запорізької області біля магазину по вулиці Радянська, 27-а він з необережності пошкодив належний позивачу автомобіль «Хюндай Акцент», державний номер НОМЕР_1, а саме задній бампер автомобіль. Згідно висновку старшого дільничного інспектору міліції СДІМ Якимівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області майора міліції ОСОБА_8 за результатами розгляду звернення ОСОБА_9 від 4 червня 2015 року в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.194 КК України. Опитаний гр.. ОСОБА_2 пояснив, що він працює в ПП «Гільдін» за адресою смт Кирилівка, вул.. Радянська, 27-а.03.06.2015 року о 12 годині 40 хвилин він находився на роботі. В цей час переносив металевий кутник та ненавмисно пошкодив металевим кутником задній бампер на автомобілі «Хюндай Акцент», державний номер НОМЕР_1 (а.с.9). Згідно довідки завідувача складом металобази ОСОБА_10 від 03.08.2015 року 03.06.2015 року працівник ОСОБА_2 перебував на робочому місці. Після отримання замовлення від громадянки ОСОБА_5 він доручив підготовку замовлення працівнику ОСОБА_2, а саме нарізку металевого кутника (а.с.73). Сам відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він дійсно працював у ФОМ ОСОБА_3 різноробочим, нарізку металевого кутника здійснював на порозі входу до складу, оскільки в складі недостатньо місця та темно. Рухаючись з темного приміщення складу до двору, де був яркий сонячний світ, він не одразу бачив, що відбувається на території складу, можливо це стало підставою, що він ненавмисно зачепив бампер автомобіля позивача. Робоча інструкція підсобного робітника (а.с.91), з якою був ознайомлений ОСОБА_2 02.06.2015 року, ще раз підтверджує перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 Факт пошкодження автомобіля та розмір спричиненої майнової шкоди підтверджується фотокартками автомобіля, документами щодо його ремонту (а.с.54, 56-58, 74-77, 71-72, 102, 104-105).

Доводи відповідача ОСОБА_2, що представник позивача ОСОБА_4, керуючи автомобілем, порушив п. 15.9, п.15.10 Правила дорожнього руху: -зупинка забороняється ближче 10 м. від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду; п. 15.10 «а» - стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка; п. 15.10 «д» - стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів, і це привело до пошкодження заднього бамперу, є припущенням. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що знаки дорожнього руху, на які посилається відповідач, були встановлені вже після вказаної події.

Згідно частини 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які а законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Порушення Правил дорожнього руху повинно бути підтверджено постановою суду або органів внутрішніх справ про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення на транспорті. Відповідачі, згідно ст.60 ЦПК України, такі докази не надали.

Таким чином суд встановив, що пошкодження автомобіля позивача було спричинено під час виконання ОСОБА_2 своїх посадових обов*язків у ФОП ОСОБА_3. Відповідно до положень ст. 1172 ч.1 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

На цих підставах суд дійшов висновку про те, що з урахуванням положень ст. 1172 ч.1 ЦК України матеріальна шкода підлягає задоволенню у повному обсязі та стягненню з ПП ОСОБА_3

Крім того, згідно з роз*ясненнями, які містяться у п.8 постанови Пленума Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди» за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов*яків, відповідальність несе організація, з якою працівник перебуває у трудових відносинах».

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить із вимог ст.1167 ЦК України, та роз'яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року N4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та визначає суму відшкодування, яка відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин при яких було спричинено моральну шкоду позивачу (спричинення шкоди позивачу відповідачем ОСОБА_2 ненавмисно) та вважає за необхідне стягнути з відповідача ФОП ОСОБА_3.на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 500 гривень.

Враховуючи викладене, суд вважає в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 1600 гривень та моральної шкоди у сумі 3000 гривень відмовити.

Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11,60,88, 212,213,214,215 ЦПК України, на підставі ч.1 ст.1172, ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 1600 гривень та моральної шкоди у сумі 3000 гривень задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1600 гривень, моральну шкоду у сумі 500 гривень та судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 1600 гривень та моральної шкоди у сумі 3000 гривень відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня отримання копії повного рішення.

Суддя: