Справа № 353/684/16-ц
Провадження № 2/353/380/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

з участю cекретаря - Мороз М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 16.08.1993 року він з Відповідачкою перебуває у шлюбі, зареєстрованому у Кутищенській сільській Раді народних депутатів, актовий запис № 6. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час є повнолітніми. Вказує, що останній рік він з відповідачкою разом не проживає, як чоловіка вона його не поважає, як такої сім'ї у них вже давно немає, тому зберегти її надалі не можливо. Кожен проживає своїм життям, своїми інтересами, а тому надалі проживання та збереження шлюбу втратило будь-який сенс, просив шлюб розірвати.

В судове засідання Позивач ОСОБА_1 не з'явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просить його задовольнити та розгляд справи провести у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає не заперечує щодо його задоволення та просила розгляд справи провести без її участі. Також просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 16 серпня 1993 року між Позивачем та Відповідачкою у Кутищенській сільській Раді народних депутатів зареєстровано шлюб (а.з. № 6), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 3). За час перебування у шлюбі у них народилася двоє дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час є повнолітніми (а.с. 4, 5).

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Судом встановлено, що Відповідачка та Позивач шлюбних відносин не підтримують, примирення між ними не можливе. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача, що має істотне значення, а тому суд приходить до висновку, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, а подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам Позивача і даний шлюб слід розірвати.

Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України).

Крім того, приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити.

В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи письмову заяву Відповідачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище «ОСОБА_2».

У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 61, 174, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був зареєстрований 16 серпня 1993 року у Кутищенській сільській Раді народних депутатів, актовий запис № 6 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 шлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 223 ЦПК України.

Головуюча У.Ю. Луковкіна