Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року,

встановила:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом до ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення суду першої інстанції визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу повернути для подальшого розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Постановляючи ухвалу про визнання апеляційної скарги

ОСОБА_4 неподаною та повертаючи її заявнику, апеляційний суд правильно виходив із того, що остання не виконала вимоги ухвали суду у встановлений судом строк.

Даний висновок суду ґрунтується на процесуальному законі.

Так, як убачається з матеріалів справи, ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2016 року залишено без руху та надано строк , який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії ухвали суду, а саме для сплати судового збору. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2016 року дану апеляційну скаргу залишено без руху з наведених вище підстав, оскільки на виконання вимог ухвали, заявником сплачено судовий збір на неналежний рахунок. Листом суду від 15 червня 2016 року копія ухвали від 14 червня 2016 року була надіслана на адресу заявника ОСОБА_4 та її представника

ОСОБА_6, які були отриманні останніми 18 та 17 червня 2016 року, про що свідчать підписи на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення. Проте вимоги ухвали суду не виконано.

За таких обставин висновок апеляційного суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Посилання заявника в касаційній скарзі на те, що постановляючи оскаржувану ухвалу, апеляційний суд не вирішив питання про повернення сплаченого судового збору на неналежний рахунок не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

1 листопада 2011 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-VIII було викладено ст. 7 Закону України «Про судовий збір» в новій редакції (зміни набули чинності з 1 вересня 2015 року), а саме, встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Матеріали справи не свідчать, що ОСОБА_4 або її представник зверталися з відповідною заявою про повернення сплаченого судового збору в зв'язку з поверненням апеляційної скарги.

Разом із тим, слід відмітити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Умнова

І.М.Фаловська