РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

при секретарі Чалій Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що перебувала з відповідачем в фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народилася донька ОСОБА_3, 07.10.2012р.н., батьком якої записано відповідача. Після припинення фактичних шлюбних відносин з квітня 2014р. дитина залишилась мешкати з нею, а відповідач не цікавиться вихованням та розвитком дитини, не приймає ніякої участі в цьому, не надає ніякої матеріальної допомоги, що свідчить про ухилення його від виконання своїх батьківських обовязків та є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Просить позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_3, 07.10.2012р.н.

В судове засідання позивачка не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, подав нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позбавлення його батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3, 07.10.2012р.н., не заперечує.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та третьої особи за наявними доказами.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

При цьому, відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст.ст. 141,155 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Суд встановив, що сторони знаходились у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них 07.10.2012р. народилась донька ОСОБА_3.

Батьком дитини в свідоцтві про її народження записаний ОСОБА_2.

З квітня 2014р. сторони мешкають окремо, дитина мешкає з матірю і знаходиться на її утриманні.

Згідно висновку органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району від 21.12.2016р. ним визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої ОСОБА_3, 07.10.2012р.н.

Згідно заяви, посвідченої 20.12.2016р. приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_4, реєстровий №3313, ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_3, 07.10.2012р.н.

Відповідно до ч.1,4 ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону та порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оцінивши обставини даної справи, беручи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 визнав позов повністю і таке визнання не суперечить вимогам діючого законодавства, не порушує чиїх-небудь прав, виходячи із максимально можливого урахування інтересів дитини, суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_3, 07.10.2012р.н., оскільки він ухиляється від виконання обовязків по вихованню дитини, що ним не оспорюється.

На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.7,141,150,155,164 Сімейного кодексу України, ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.3,4,10,11,57-61,88,174,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

ОСОБА_2, 26.04.1985р.н., ур. м.Запоріжжя, громадянина України, позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3, 07.10.2012р.н., ур. м.Запоріжжя.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Хотицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.А.Мурашова

27.12.2016