Справа № 387/871/16-ц
Номер провадження по справі 2/387/444/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстер І. П.

при секретарі Сташевській В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 18 червня 1983 року у Приморському відділі записів актів громадянського стану міста Одеси зареєструвала шлюб з відповідачем, про що було вчинено актовий запис № 612. Від шлюбу спільних малолітніх дітей не мають. Разом не проживають більше восьми років. Сім'я фактично розпалася, позивач фактично проживає в межах міста Одеси, їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, строк на примирення просила не надавати. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "Сиволап" .

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином, заяву про розгляд справи без його участі, причину неявки та заперечень проти позову суду не надав.

Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, тому справу можливо розглянути по суті у відсутності сторін та винести очне рішення по справі .

Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини :

18 червня 1983 року у Приморському відділі записів актів громадянського стану міста Одеси сторони зареєструвала шлюб, про що було вчинено актовий запис № 612 (свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 331569 видане 18.06.1983 року Приморським відділом записів актів громадянського стану міста Одеси, а.с. 11 ).

Від шлюбу сторони спільних малолітніх дітей не мають, проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімейні відносини не бажають, а тому надання строку на примирення є недоцільним. Вказані обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу.

З'ясувавши фактичні взаємовідносини між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також , враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами по справі не відповідає поняттю «сім'ї», як соціального інституту сучасного суспільства.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, тому позов слід задовольнити .

Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного кодексу, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати .

Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 551 гривня 20 копійок .

З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215 ЦПК України, ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд , -

В И Р І Ш И В :

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 18 червня 1983 року у Приморському відділі записів актів громадянського стану міста Одеси, актовий запис № 612.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище " Сиволап ".

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, іденифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с. Новоглиняне, Добровеличківського району, Кіровоградської області, іденифікаційний номер НОМЕР_2, судові витрати в сумі 551 гривня ( п'ятсот п'ятдесят одна гривня ) 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області в десятиденний строк з дня отримання його копії шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції .

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_3sp; П.