Справа № 541/2372/16-ц
Провадження №2/541/1150/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 грудня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сидоренка Ю.В.,

з участю секретаря судового засідання - Лисенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зняття арешту з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним позовом, в якому просила зняти арешт та заборону відчуження з будинку № 189 по вулиці Гурамішвілі в м.Миргороді Полтавської області, що були накладені: постановою б/н від 23.05.2003 року Миргородською виконавчою службою (реєстраційний номер обтяження 1706839), постановою б/н Миргородської виконавчої служби від 29.05.2003 року (реєстраційний номер обтяження 1706886) та постановою б/н від 02.06.2003 року Миргородської виконавчої служби (реєстраційний номер обтяження 1706895). В позові посилалася на те, що їй на праві приватної власності належить будинок № 189 по вулиці Гурамішвілі в м.Миргороді Полтавської області, який вона отримала у спадок. В жовтні 2016 року при оформленні договору купівлі-продажу виявилося, що на вказаний будинок накладено три арешти. При звернення до Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області з питанням про зняття вказаних арештів, листом № 11031 від 07.10.2016 року їй було надано відомості про відсутність виконавчих проваджень про стягнення з неї боргів станом на 07.10.2016 року, також їй було повідомлено, що ВДВС не має можливості зясувати підстави накладення арештів у звязку з відсутністю інформації згідно Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень щодо перебування на виконанні виконавчих проваджень за якими вона є боржником.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов з підстав, вказаних у позовній заяві, оскільки відповідач відмовив їй у скасуванні арешту та заборони відчуження.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду подав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі (а.с. 28).

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27.05.2011 року належить житловий будинок № 189 по вулиці Гурамішвілі в м.Миргороді Полтавської області, що підтверджується копією судового рішення та витягом про державну реєстрацію прав (а.с.8, 9). Постановою б/н від 23.05.2003 року (реєстраційний номер обтяження 1706839), постановою б/н від 29.05.2003 року (реєстраційний номер обтяження 1706886) та постановою б/н від 02.06.2003 року (реєстраційний номер обтяження 1706895) Миргородської виконавчої служби було накладено арешт на будинок №189 по вулиці Гурамішвілі в місті Миргороді Полтавської області, що підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с. 11-12). Позивач зверталася із заявою до відповідача щодо повідомлення про хід виконання виконавчого провадження та зняття арешту з належного їй майна, на що отримала відповідь, у якій повідомляється що станом на 07.10.2016 року в Єдиному Державному реєстрі виконавчих проваджень не містяться дані щодо перебування на виконанні виконавчих проваджень про стягнення боргів з ОСОБА_1, також відповідач повідомив, що завершені виконавчі провадження, передані до архіву, зберігаються 3 роки і знищені як такі що втратили своє практичне значення станом на 01.01.2012 року (а.с. 10).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Судом встановлено, що на даний час виконавче провадження знищено, через що позивач не має можливості отримати постанову про зняття арешту, як наслідок, позивач не може реалізувати свої права щодо розпорядження своєю власністю.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі викладеного, оскільки виконавче провадження, під час якого був накладений арешт на будинок, знищено за строком зберігання, що в свою чергу свідчить про його завершення, а арешт знятий не був, суд вважає є всі підстави для задоволення позову.

В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.11 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.10, 11, 60, 130, 209, 212-215, 294 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешти та заборону відчуження з будинку № 189 по вулиці Гурамішвілі в м.Миргороді Полтавської області, що належить ОСОБА_1, накладені: постановою б/н від 23.05.2003 Миргородської виконавчої служби (реєстраційний номер обтяження 1706839), постановою б/н від 29.05.2003 Миргородської виконавчої служби (реєстраційний номер обтяження 1706886), постановою б/н від 02.06.2003 Миргородської виконавчої служби (реєстраційний номер обтяження 1706895).

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_2