Справа № 0915/1913/12
Провадження № 2/352/5/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючого - судді Струтинського Р.Р.,

секретаря Бардюк-Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного судуцивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання припиненим договорів поруки та визнання недійсними додаткових угод до договорів поруки, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним Генерального кредитного договору та додаткових угод, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовуванні тим, що між позивачем, який є правонаступником ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 08.05.2008 року було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №BL3640 відповідно до якого Позивач зобовязувався надати Відповідачу 1 кредитні послуги в рамках ліміту цього договору що дорівнює 500000 доларів США. При цьому умови і порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобовязань оформлюється додатковими угодами до генерального договору у формі окремих індивідуальних угод. У рамках Генерального договору між Позивачем та ОСОБА_1 08.05.2008 р. укладено додаткову угоду №BL3640/BL3664-K до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3640 від 08.05.2008 р. (надалі Індивідуальна угода 1) відповідно до якої Відповідачу 1 надано кредит в сумі 250000 доларів США з датою погашення 01.05.2018 року з відсотковою ставкою 14% річних. Також 08.05.2008 року між Позивачем та Відповідачем 1 було укладено додаткову угоду №BL3640/BL3640-K до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3640 від 08.05.2008 р. (надалі Індивідуальна угода 2) відповідно до якої Відповідачу 1 надано кредит в сумі 250000 доларів США з датою погашення 01.05.2018 року з відсотковою ставкою 11,5% річних. На забезпечення виконання зобовязань за Індивідуальними угодами 1, 2 між Позивачем та ОСОБА_2 08.05.2008 року укладено договори поруки. Позивач взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі. Відповідачі систематично ухилялися від виконання взятих на себе зобов'язань за вказаним кредитними договорами (індивідуальними угодами 1, 2). У зв'язку з цим у останніх, станом на 02.04.2012 року, виникла заборгованість в сумі 599124,01 доларів США, що по курсу НБУ станом на 02.04.2012 року становить 4785742, 75 грн., з яких по додатковій угоді № BL3640/ BL3664-К від 08.05.2008 року до генерального договору про надання кредитних послуг № BL3640 від 08.05.2008 року 299442,36 доларів США, що по курсу НБУ станом на 02.04.2012 року становить 2391915, 66 грн.; по додатковій угоді № BL3640/ BL3640-К від 08.05.2008 року до генерального договору про надання кредитних послуг № BL3640 від 08.05.2008 року 299618,65 доларів США, що по курсу НБУ станом на 02.04.2012 року становить 2393827,09 грн. На даний час відповідачі дані зобов'язання не виконали. Крім того, просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів судові витрати у розмірі 3219 грн.

ОСОБА_1 звернулася із зустрічним позовом до ПАТ «Універсал Банк» про визнання недійсними Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3640 від 08.05.2008 р., Додаткової угоди № BL3640/3640-К від 8.05.2008 року та Додаткової угоди №BL3640/3664-К від 8.05.2008 року до Генерального договору, із змінами та доповненнями, внесенеми до Генерального договору та Індивідуальних угод № BL3640/3640-К та № BL3640/3664-К, згідно укладених між сторонами Додаткової угоди №1 від 22.04.2009 року до Генерального договору, Додаткової угоди №2 від 22.04.2009 року до Генерального договору, Додаткової угоди №3 від 12.11.2009 року до Генерального договору, Додаткової угоди №4 від 12.11.2009 року до Генерального договору, Додаткової угоди №5 від 26.02.2010 року до Генерального договору, Додаткової угоди № 6 від 26.02.2010 року до Генерального договору, Додаткової угоди № 7 від 26.02.2010 року до Генерального договору, Додаткової угоди №8 від 26.02.2010 року до Генерального договору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в момент їх вчинення недодержано вимог чинного законодавства щодо надання інформації про продукцію, відсутністю у Генеральному договорі на Індивідуальних угодах, умов, які є істотними для даного виду договорів, включення в договори умов, що обмежують права споживача та містять ознаки нечесної підприємницької практики, що суперечить ст.ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.638 ЦК України, а тому підлягають визнанню недійсними відповідно до ст.ст. 203, 215 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом підтримав позовні вимоги в повному обсязі та проси їх задовольнити, а у задоволенні зустрічних позовів відмовити.

Представник Відповідача 1 за первісним позовом заперечив проти задоволення первісного позову та підтримав зустрічні позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Відповідача 2 за первісним позовом заперечив проти задоволення первісного позову.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що в задоволенні первісного позову слід відмовити виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 23.03.2016 року, яке набрало законної сили 04.04.2016 року, визнано поруку ОСОБА_2І, яка виникла на підставі договору поруки №BL3664/1 від 08.05.2008 року укладеного між ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк») припиненою. Визнано поруку ОСОБА_2, яка виникла на підставі договору поруки №BL3640/1 від 08.05.2008 року укладеного між ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк») припиненою.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги банку до поручителя ОСОБА_2 не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Порядок допустимості доказів визначається ч.2 ст.59 ЦПК, яка визначає, що обставини справи, котрі за законом повинні підтверджуватися певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки, предметом розгляду справи є встановлення факту виконання сторонами кредитного договору, доводи сторін базуються на твердженнях та запереченнях щодо проведення банківських та господарських операцій, наявності чи відсутності розміру заборгованості за розрахунками, відтак єдино допустимими доказами є первинні бухгалтерські документи, згідно приписів ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Статтею 59 ЦПК України Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із вищенаведеними нормами, факти здійснення господарських операцій доказуються виключно первинними бухгалтерськими документами. Відтак факт надання грошових коштів в кредит доказується виключно первинними бухгалтерськими документами.

Відповідно до п.1 додатку №2 до Додаткової угоди №BL3640/BL3640-K до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3640 від 08.05.2008 р. банк надає Позичальнику кредит шляхом перерахування коштів на рахунок Позичальника «прочерк», код банку (МФО) 322001, . Аналогічний зміст п.1 додатку №2 Додаткової угоди №BL3640/BL3664-K до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3640 від 08.05.2008 р.

Позивач надав копії меморіальних ордерів від 08.05.2008 року №0204271USD000203, №0204263USD002064, які на думку Позивача підтверджують надання кредиту.

Як вбачається з меморіальних ордерів, вказані документи складені 08.05.2008 року, банком платника зазначено ПАТ «Універсал Банк», наявний відбиток круглої печатки «Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк».

Суд критично оцінює вказані докази (меморіальні ордери від 08.05.2008 року), як докази надання кредиту. Згідно витягу зі статуту ПАТ «Універсал Банк» у пункті 1.1 якого зазначено, що Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» відповідно до рішення зборів акціонерів ВАТ «Універсал Банк» (протокол №2-2009 від 22.06.2009 року). Таким чином рішення про зміну назви банку (з ВАТ на ПАТ), що у меморіальних ордерах зазначено, як «Банк платника» та «Банк одержувача» було прийнято лише через рік від дати складання меморіальних ордерів.

Також, суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.ст.59, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

На підтвердження заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Універсал Банк» згідно Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3640 від 8.05.2008 року, Позивачем подано Розрахунок заборгованості за кредитним договором №BL3640-К/BL3664-К, розшифровка до Розрахунку заборгованості за кредитним договором №BL3640-К/BL3664-К відповідно до додаткової угоди про реструктуризацію кредиту від 01/03/2010 року; Розрахунок заборгованості за кредитним договором №BL3640-К, розшифровка до Розрахунку заборгованості за кредитним договором №BL3640-К відповідно до додаткової угоди про реструктуризацію кредиту від 26.02.2010 року.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом (ч.4 ст.10 ЦПК України).

Ухвалою суду призначено у справі судово-економічну експертизу з питанням: «Чи відповідають у матеріалах справи № 0915/1913/12 здійснені ПАТ «Універсал Банк» розрахунки (розрахунок заборгованості за кредитним договором № BL3640-K/BL3664-K, розшифровка до Розрахунку заборгованості за кредитним договором № BL3640-K/BL3664-K відповідно до додаткової угоди про реструктуризацію кредиту від 01.03.2010 року; Розрахунок заборгованості за кредитним договором №BL3640-K, розшифровка до Розрахунку заборгованості за кредитним договором № BL3640-K відповідно до додаткової угоди про реструктуризацію кредиту від 26.02.2010 року) заборгованості позичальника, ОСОБА_1 (щодо погашення основної суми боргу, сплаті процентів за кредит, сплаті підвищених процентів за кредит, сплаті пені) перед ПАТ «Універсал банк» умовам укладеного між вказаними сторонами Генерального договору про надання кредитних послуг № BL3640 від 08.05.2008 року (з врахуванням наявних у матеріалах справи додатків та додаткових угод до вказаного Генерального договору, та змін і доповнень, що вносились до них) та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за Генеральним договором про надання кредитних послуг № BL3640 від 08.05.2008р.».

Експертом було подано клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для дачі висновку, а саме: Додатку №1 до Додаткової угоди №BL3640/BL3640-K до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3640 від 08.05.2008 р.; Додатку №1 до Додаткової угоди №BL3640/BL3664-K до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3640 від 08.05.2008 р.; квитанції, які підтверджують отримання позичальником кредитних коштів; квитанції, які підтверджують погашення позичальником кредиту (Основний борг, відсотки).

Однак Позивач не надав на вимогу суду запитувані експертом документи хоча суд тричі витребував вказані документи.

Експерт обґрунтував неможливість проведення експертизи у тому числі і тим, що у матеріалах справи міститься Додаток №1 до Додаткової угоди №BL3640/BL3664-K до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3640 від 07.05.2008 року», що не відповідає даті укладання наявного Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3640 від 08.05.2008 року, а отже потребує надання правової оцінки щодо належності документу «Додаток №1 до Додаткової угоди №BL3640/BL3664-K до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3640 від 07.05.2008 року» до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3640 від 08.05.2008 року.

Згідно ч.1 ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Враховуючи, що позивачем за первісним позовом не виконано вимоги суду щодо надання запитуваних експертом документів, що у свою чергу стало підставою для неможливості дачі висновку судово-економічної експертизи, суд відповідно до ст.146 ЦПК України визнає, що надані позивачем «Розрахунки заборгованості позичальника, ОСОБА_1 (щодо погашення основної суми боргу, сплаті процентів за кредит, сплаті підвищених процентів за кредит, сплаті пені) перед ПАТ «Універсал Банк» не відповідають умовам Генерального договору про надання кредитних послуг № BL3640 від 08.05.2008 року.

Таким чином, Позивачем не доведено наявність заборгованості у Відповідачів по Генеральному договору про надання кредитних послуг №BL3640 від 08.05.2008 року.

Позивачем не доведено розмір заборгованості по кредиту.

Отже, у задоволенні первісного позову слід відмовити в тому числі і за недоведеністю.

Також дійшов висновку про відсутність договірних відносин між Позивачем за первісним позовом та Відповідачем 1.

Згідно з ст.509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, однією з яких є договори та інші правочини.

На підтвердження наявності кредитних відносин між Банком та ОСОБА_1 банк надав копії Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3640 від 08.05.2008 року та Додаткових угод №BL3640/BL3664-K та №BL3640/BL3640-K від 08.05.2008 року до Генерального договору від 08.05.2008 року.

Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити:

1) назву документа;

2) назву, адресу та реквізити суб'єкта господарювання;

Пункт 2 частини першої статті 6 із змінами, внесеними згідно із Законом № 3462-VI від 02.06.2011\

3) прізвище, ім'я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу;

4) найменування, місцезнаходження юридичної особи;

5) найменування фінансової операції;

6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків;

7) строк дії договору;

8) порядок зміни і припинення дії договору;

9) права та обов'язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору;

9-1) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту;

Частину першу статті 6 доповнено пунктом 9-1 згідно із Законом № 3462-VI від 02.06.2011\

10) інші умови за згодою сторін;

11) підписи сторін.

Листом ВСУ від 07.10.2010 року «Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин» передбачено, що при вирішенні справ про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги законодавства, що стосуються їх чинності. Вони встановлені як ЦК України (статті 1048 - 1052, 1054), так і Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Зокрема, це:

- досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору: мета, сума і строк кредиту; умови і порядок його видачі та погашення; види (способи) забезпечення зобов'язань позичальника; відсоткові ставки; порядок плати за кредит; порядок зміни та припинення дії договору; відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Отже, порядок нарахування та сплати процентів, а також умови погашення кредиту є істотними умовами кредитних договорів.

Погашення кредитів відповідно до Додаткових угод №BL3640/BL3664-К та №BL3640/BL3640-К, повинно здійснюватися згідно графіків (додатки №1 до Додаткових угод) (п.п.2.2, 2.3 додаткових угод). Однак слід зазначити, що у Графіках погашення заборгованості, що є додатками №1 до Додаткових угод №BL3640/BL3664-K та №BL3640/BL3640-K зазначається, що додаткові угоди укладені до Генерального договору від 07.05.2008 року.

Судом досліджено наданий представником Відповідача 1 оригінал Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3640 від 07.05.2008 року, що свідчить, що такий документ існує.

Отже, у Додаткових угодах до Генерального договору від 08.05.2008 року відсутні графіки погашення заборгованості. Наведене свідчить про відсутність згоди щодо істотної умови кредитних договорів порядку погашення кредиту.

Більше того у додатках №2 до зазначених додаткових угод не вказано номеру поточного рахунку на який банк повинен перерахувати кредитні кошти.

Відповідно до п.5 Додаткових угод №BL3640/BL3664-K та №BL3640/BL3640-K від 08.05.2008 року до Генерального договору від 08.05.2008 року банк надає Позичальнику кредит шляхом списання коштів із позичкового рахунку та перерахування їх на поточний рахунок Позичальника, вказаний у Індивідуальних угодах.

Відсутність номеру рахунку свідчить, що сторони не дійшли згоди з істотної умови - щодо порядку надання та погашення кредиту.

Зі змісту ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України слідує, що договір, в якому відсутні всі узгоджені сторонами істотні умови, вважається неукладеним, а сторони такого договору не можуть мати права та вважатись зобовязаними відповідно до умов такого договору.

Аналогічна позиція викладена у п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». Так, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо).

Правовий наслідок неузгодження сторонами істотних умов договору полягає у відсутності такого договору.

Отже, Додаткова угода №BL3640/BL3664-K від 08.05.2008 року та Додаткова угода №BL3640/BL3640-K від 08.05.2008 року до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3640 від 08.05.2008 року не є укладеними.

Враховуючи наведене слід відмовити у задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання недійсним Генерального кредитного договору та додаткових угод до нього підлягає частковому задоволенню виходячи із наступних підстав.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

Враховуючи, що судом встановлено, що Додаткова угода №BL3640/BL3664-K від 08.05.2008 року та Додаткова угода №BL3640/BL3640-K від 08.05.2008 року до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3640 від 08.05.2008 року не є укладеними, то вимоги зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання недійсними Додаткової угоди №BL3640/BL3664-K від 08.05.2008 року та Додаткової угоди №BL3640/BL3640-K від 08.05.2008 року до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3640 від 08.05.2008 року задоволенню не підлягають.

Щодо Додаткових угод до Генерального договору, а саме: Додаткової угоди №1 від 22.04.2009 року, Додаткової угоди №2 від 22.04.2009 року, Додаткової угоди №3 від 12.11.2009 року, Додаткової угоди №4 від 12.11.2009 року, Додаткової угоди №5 від 26.02.2010 року, Додаткової угоди №6 від 26.02.2010 року, Додаткової угоди № 7 від 26.02.2010 року, Додаткової угоди №8 від 26.02.2010 року, то фактично вказані додаткові угоди вносять зміни до Додаткової угоди №BL3640/BL3664-K від 08.05.2008 року та Додаткової угоди №BL3640/BL3640-K від 08.05.2008 року до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3640 від 08.05.2008 року, тобто тих угод, які судом встановлені неукладеними.

Оскільки на момент укладення додаткових угод №№1-8 (якими змінювалися Додаткові угоди №BL3640/BL3664-K від 08.05.2008 року та №BL3640/BL3640-K від 08.05.2008 року) Додаткові угоди №BL3640/BL3664-K від 08.05.2008 року та №BL3640/BL3640-K від 08.05.2008 року не були укладеними, а отже дані правочини (Додаткові угоди №BL3640/BL3664-K та №BL3640/BL3640-K) не могли бути зміненими.

Додаткові угоди №№1-8 в силу положень ст.203 ЦК України не були спрямованими на реальне настання правових наслідків, оскільки за своїм змістом додаткові угоди №№1-8 змінюють зобов'язання яке не виникло.

З цих підстав та відповідно до вимог ч.1 ст.215 ЦК України слід визнати недійсними Додаткові угоди до Генерального договору, а саме: Додаткову угоду №1 від 22.04.2009 року, Додаткову угоду №2 від 22.04.2009 року, Додаткову угоду №3 від 12.11.2009 року, Додаткову угоду №4 від 12.11.2009 року, Додаткову угоду №5 від 26.02.2010 року, Додаткову угоду № 6 від 26.02.2010 року, Додаткову угоду № 7 від 26.02.2010 року, Додаткову угоду №8 від 26.02.2010 року,укладені між ПАТ "Універсал Банк" та ОСОБА_1

Доводи ОСОБА_1 щодо вимоги про визнання недійсним Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3640 від 8.05.2008 року не підтверджені доказами, які містяться у матеріалах справи, а тому підлягають відхиленню.

На підставі наведеного, відповідно ст.ст. 203, 215, 509, 559, 598, 638, 1047, 1054 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ЗУ «Фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та керуючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісного позову Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним Генерального кредитного договору та додаткових угод задоволити частково.

Визнати недійсними Додаткові угоди до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 3640 від 08.05.2008 року, а саме: Додаткову угоду № 1 від 22.04.2009 року, Додаткову угоду № 2 від 22.04.2009 року, Додаткову угоду № 3 від 12.11.2009 року, Додаткову угоду № 4 від 12.11.2009 року, Додаткову угоду № 5 від 26.02.2010 року, Додаткову угоду № 6 від 26.02.2010 року, Додаткову угоду № 7 від 26.02.2010 року, Додаткову угоду № 8 від 26.02.2010 року, укладені між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1.

У решті позовних вимогза зустрічним позовом ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий Р.Р.Струтинський