УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,

за участю секретаря Панасюк Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заявуТовариства з обмеженою відповідальністю «Магік», заінтересовані особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лекос», Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Киві, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекос», заінтересовані особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «Магік», Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Киві, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

Заявник ТОВ «Магік» та заявник ТОВ «Лекос» звернулись до суду із заявами про визнання виконавчих листів № 755/15467/14-ц від 16.09.2016 року, виданих Дніпровським районним судом м. Києва, такими, що не підлягають виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05.05.2015 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 в розмірі 6 063 555, 70 грн. в межах вказаної суми звернуто стягнення на виділену частину майна ТОВ «Лекос», пропорційну частці учасника товариства ОСОБА_3 у статутному капіталі в розмірі 25%, та виділену частину майна ТОВ «Магік», пропорційну частці учасника товариства ОСОБА_3 у статутному капіталі в розмірі 50%. На виконання даного рішення суду 16.09.2016 року було видано два виконавчі листи та відкрито два виконавчі провадження з примусового виконання рішення суду щодо боржника ТОВ «Магік» та ТОВ «Лекос». Однак рішення суду не може бути виконано в межах відкритих на його підставі виконавчих проваджень, оскільки в під час розгляду справи не було поставлено вимогу та не вирішено питання про виділення в натурі частини майна ТОВ «Магік», пропорційної частці учасника товариства ОСОБА_3 у статутному капіталі в розмірі 50%, та про виділення в натурі частини майна ТОВ «Лекос», пропорційної частці учасника товариства ОСОБА_3 у статутному капіталі в розмірі 25%, тому відсутні законодавчі можливості реалізації рішення суду про звернення стягнення на частину майна Товариств у визначеному судом розмірі, що на думку заявників свідчить про помилковість видачі виконавчих листів № 755/15467/14-ц від 16.09.2016 року, що є підставою звернення заявників з даними заявами в судовому порядку.

Заявник, який є уповноваженим представником ТОВ «Лекос» та ТОВ «Магік» - Рибченко О.Г. в судовому засіданні заяви підтримав з підстав, що містить зміст поданих заяв.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась про день, час та місце судового розгляду заяви повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомила.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення заяв заперечував в повному обсязі, вважає підстави звернення боржників до суду із заявами про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконання, надуманими та такими що не відповідають положенням діючого законодавства України, просив у задоволенні заяв відмовити з підстав, що містить зміст письмових заперечень, долучених до матеріалів справи.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду заяви повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Киві в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду заяви повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення представника заявників Рибченка О.Г. та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5, вивчивши матеріали цивільної справи № 755/15467/14-ц, суд дійшов до наступного.

Стаття 368 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що виконавчий лист видається за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Виконання рішення суду є невід'ємною частиною права на справедливий суд, а правильне застосування судами процесуального законодавства, пов'язаного з виконанням судових рішень, є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05.05.2015 року по справі № 755/15467/14ц позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекос», Товариства з обмеженою відповідальністю «Магік», третя особа: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Киві про звернення стягнення на частину майна товариства з обмеженою відповідальністю, пропорційну частці учасника товариства у статутному капіталі - задоволено частково; виділено частину майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекос» пропорційну частці учасника товариства ОСОБА_3 у статутному капіталі в розмірі 25% та частину майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Магік» пропорційну частці учасника товариства ОСОБА_3 у статутному капіталі в розмірі 50%, для звернення на нього стягнення; в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 в розмірі 6 063 555 (шість мільйонів шістдесят три тисячі п'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 70 коп. в межах вказаної суми звернуто стягнення на виділену частину майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекос», пропорційну частці учасника товариства ОСОБА_3 у статутному капіталі в розмірі 25%, та виділену частину майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Магік», пропорційну частці учасника товариства ОСОБА_3 у статутному капіталі в розмірі 50%.

Частиною1 статті 368 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що питання, пов'язані зі зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

16.09.2016 року на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05.05.2015 року по справі № 755/15467/14ц видано два виконавчі листи відносно боржників ТОВ «Магік» та ТОВ «Лекос», що були пред'явлені стягувачем до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Киві.

Відповідно до частини четвертої статті 369 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулось повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Як убачається з матеріалів справи, заявники просять суд визнати виконавчі листи № 755/15467/14-ц від 16.09.2016 року, видані Дніпровським районним судом м. Києва на виконання рішення суду від 05.05.2015 року, за якими звернуто стягнення на виділену частину майна ТОВ «Лекос», пропорційну частці учасника товариства ОСОБА_3 у статутному капіталі в розмірі 25%, та виділену частину майна ТОВ «Магік», пропорційну частці учасника товариства ОСОБА_3 у статутному капіталі в розмірі 50%, - такими, що не підлягають до виконання, з підстав неможливості фактичного виконання рішення суду без здійснення процедури виділення в натурі нежилих приміщень в розмірі, пропорційному часткам боржника ОСОБА_3 у статутному капіталі ТОВ «Магік» та ТОВ «Лекос».

Відповідно до ч. 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі звернення стягнення на об'єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з'ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об'єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до положень статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов'язково, серед іншого, зазначається: якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.

Згідно ч. 1, 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна.

Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Згідно ч. 9 розділу ІІІ «Порядку реалізації арештованого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 року № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 року за № 1301/2943, передбачено, якщо реалізації підлягає нежитлове приміщення, в інформації про майно додатково зазначаються: розмір площі, план приміщень (за наявності)Ґ, місце розташування; призначення об'єкта; встановлені обмеження; відомості про земельну ділянку, на якій розташоване нежитлове приміщення (її правовий режим та розмір), та її кадастровий номер (за наявності); інформація про орендарів та інших користувачів приміщення, якщо вона відома державному виконавцю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 369 Цивільного процесуального кодексу України, за заявою боржника, суд який видав виконавчий лист може визнати його таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги письмові доводи заявників та заперечення представника стягувача, керуючись положеннями вищенаведеного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання виконавчих листів № 755/15467/14-ц від 16.09.2016 року, виданих Дніпровським районним судом м. Києва на виконання рішення суду від 05.05.2015 року, такими що не підлягають до виконання, - оскільки рішенням суду не здійснено виділення в натурі нежилих приміщень ТОВ «Магік» та ТОВ «Лекос», вартість яких була б пропорційною часткам учасника ТОВ «Магік» та ТОВ «Лекос» ОСОБА_3 у статутному капіталі цих Товариств, задля звернення стягнення у рахунок погашення заборгованості в розмірі 6 063 555,70 грн. перед стягувачем ОСОБА_1 Тому відсутність рішення суду про виділення майна ТОВ «Магік» та ТОВ «Лекос» в натурі, яке б відповідало часткам боржника учасника Товариств, унеможливлює виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05.05.2015 року про звернення стягнення на таке майно у рахунок погашення заборгованості, оскільки позбавляє державного виконавця можливості дотримання ним вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо арешту майна, його подальшої оцінки та реалізації без порушення права власності боржника та інших осіб учасників ТОВ «Магік» та ТОВ «Лекос».

З огляду на викладене, ураховуючи встановлені порушення, суд приходить до висновку, що заяви ТОВ «Магік» та ТОВ «Лекос» про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконаннює обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 369 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Магік», заінтересовані особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лекос», Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Киві, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекос», заінтересовані особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «Магік», Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Киві, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Виконавчі листи № 755/15467/14-ц, видані Дніпровським районним судом м. Києва від 16.09.2016 року, про звернення стягнення на виділену частину майна ТОВ «Лекос», пропорційну частці учасника товариства ОСОБА_3 у статутному капіталі в розмірі 25%, та виділену частину майна ТОВ «Магік», пропорційну частці учасника товариства ОСОБА_3 у статутному капіталі в розмірі 50% в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 в розмірі 6 063 555,70 грн. в межах вказаної суми, - визнати такими, що не підлягають виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я: