Головуючий суду 1 інстанції - Калмикова Ю.О.
Доповідач - Луганська В.М.
Справа № 415/2149/16-ц
Провадження № 22ц/782/851/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі

головуючого - Луганської В.М.,

суддів: Коновалової В.А., Коротенка Є.В.,

за участю секретаря: Козубської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє через представника ОСОБА_3 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 29 вересня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" про захист прав споживача, визнання дій незаконними,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» про захист прав споживача, визнання дій незаконними. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона є власником будинку, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1. 24 лютого 2016 року відповідач виявив у неї порушення в електричному лічильнику і прийняв рішення про проведення експертизи. При знятті електролічильника, був складений акт № 160924 про зняття старого лічильника і встановленні нового, а 26.02.2016р. було проведена експертиза електролічильника і складено акт № 321.Позивач посилається на те, що до теперішнього часу він не отримував ніяких документів, окрім акту заміни електролічильника і проведення його експертизи. 24 березня 2016 року без будь-якого попередження, відповідач відключив його будинок від електропостачання, а підключив лише 19 квітня 2016 року. Позивач вважає, що такі дії відповідача є протиправними, просив суд визнати дії товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» по відключенню від електромережі будинку з 24.03.2016 р. по 19.04.2016 р. незаконними, визнати бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання», а саме у відмові надати відповідь на звернення від 31.03.2016р. незаконною.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 29.09.2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з даним рішенням ОСОБА_2, яка діє через представника ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій посилалась на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції. Вважає що, висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим по справі обставинам. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

В судовому засідання ОСОБА_2 та іі представник не з'явилися, про місце та час судового засідання повідомлені у визначеному законом порядку, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

В судовому засідання представник ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" апеляційну скаргу не визнав вважає, що підстав для скасування судового рішення не має.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, судом під час розгляду цієї справи дані вимоги закону в повній мірі виконані не були.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 в частині визнання дії відповідача незаконними по відключенню будинку позивача від електропостачання з 24 березня 2016 року по 19 квітня 2016 року суд першої інстанції виходив з правомірності відключення відповідачем будинку позивача - споживача електричної енергії, у зв'язку з тим, що дії споживача призвели до розкрадання електричної енергії.

Однак, колегія суддів судової палати вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає встановленим по справі обставинам, виходячи з наступного.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24 - 27 Закону України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення. Затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357 і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року №562

За положеннями ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.

Відповідно до п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) далі (Правил) у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату.

Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії.

Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу.

У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються:

відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії;

розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

У разі відмови споживача від сплати вартості не облікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення).

Якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що на підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання (у випадках, передбачених п. 35 Правил), а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Відповідно до п. 35 Правил енергопостачальник має право відключити побутового споживача у разі розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження засобу обліку та зриву пломби.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є споживачем електричної енергії, що підтверджується особовим рахунком № НОМЕР_1, відкритим на ім'я ОСОБА_2 за договором на постачання електричної енергії від 28.08.2007 року за адресою: АДРЕСА_1.

24.02.2016 року під час перевірки представниками ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» за місцем проживання позивача, за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено, що споживач при користування електричною енергією порушив ППЕЕН і п.42-48, дії позивача призвели до зміни показників прибору обліку, що підтверджується актом про порушення №1000063 від 24 лютого 2016 року (а.с.18). Тобто, відповідачем було встановлено порушення з боку позивача Правил, що зафіксовано у зазначеному вище акті, які є підставою для відключення споживача від електромережі на підставі п.35 Правил.

Відповідно до вказаного акту прилад обліку електричної енергії було знято. Акт складався у присутності позивача з якого вбачається, що споживач повідомлений про розгляд акта про порушення комісією засідання якої буде проводитися 16.03.2016 року.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача пояснив, що у позивача 24.02.2016 року був знятий прилад обліку з метою проведення експертизи для встановлення причини зниження показів лічильника та в цей же день був встановлений споживачу новий прилад обліку.

Згідно акту №321 проведення експертизи лічильника електроенергії від 26.02.2016 року в лічильнику, який було вилучено у споживача було встановлено наявність додаткового пристрою не передбаченого конструкцією заводу- виробника, а саме в розрив лічильного механізму впаяно плиту, яка дистанційно розкриває коло, що призвело до зниження показників.

Комісією з розгляду актів про порушення 26 лютого 2016 року проведено засідання по розгляду акту № 1000063 від 24.02.2016 року та складено протокол, в якому прийнято рішення про визнання акта 24.02.2016 року правомірним, нараховано по акту у відповідності з пунктом 2.7 Методики обсяг не облікованої електричної енергії на 76 кВт/год. на суму 33, 93 грн.

Відповідно до вказаного протоколу на засіданні комісії був присутній ОСОБА_6, якого було ознайомлено з протоколом, рахунком на оплату, розрахунком збитків.

Позивач не була присутня на засіданні комісії.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що споживач ОСОБА_2 отримала рахунок на оплату, розрахунок вартості не облікованої електричної енергії та попереджена щодо необхідності сплати вказаного рахунку протягом 30-ти днів.

Судом встановлено, що 24 березня 2016 року відповідач відключив будинок позивача від електропостачання, а підключено будинок до електропостачання 19 квітня 2016 року на підставі заяви адвоката ОСОБА_3, який повідомив відповідача про подання до суду позовної заяви ОСОБА_6.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач під час виявлення розкрадання електричної енергії -24.02.2016 року та після складання акту про порушення №100063 не відключив споживача від електропостачання, не провів відключення споживача від електропостачання і після засідання комісії по розгляду акту № 1000063 відповідно до п.35 Правил. 24.02.2016 року виявлене порушення було усунуте шляхом встановлення іншого приладу обліку електричної енергії, зазначені обставини представником не спростовуються. А відключення споживача від електропостачання відповідач провів 24.03.2016 року. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що під час розгляду акту № 1000063 від 24.02.2016 року на засіданні комісії, яке відбулося за участю ОСОБА_6. На підставі Методики було визначено розмір вартості не облікованої енергії внаслідок порушення електричної енергії в сумі 33, 93 грн. та було надано рахунок для оплати, однак позивач протягом 30-ти днів не сплати вказану суму.

Аналізуючи встановлені по справі обставини, колегія суддів судової палати приходить до висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для відключення позивача від електричної мережі 24.03.2016 року. Посилання представника відповідача на п.35 Правил колегія суддів не приймає до уваги, оскільки під час виявлення порушення, а саме розкрадання електричної енергії споживачем, споживача не було відключено від мережі електропостачання, а відключення відповідач провів 24.03.2016 року у зв'язку з несплатою позивачем визначеного розміру не облікованої електроенергії у сумі 33, 93 грн. Колегія суддів судової палати вважає, що такі дії відповідача є незаконними, що призвели до порушення прав споживача та не відповідають п.53 Правил ( у редакції що діяла на час правовідносин), яким передбачено, що у разі відмови споживача від сплати вартості не облікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення).

Відповідно до Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 08.02.2006 року №122 розрахунок вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, здійснюється за встановленими для відповідної групи споживачів тарифами, що діяли у період порушення. На підставі акта виявлених порушень енергопостачальник розраховує розмір завданих внаслідок викрадення електричної енергії збитків та надсилає споживачеві електричної енергії рахунок для їх оплати. Споживач електричної енергії здійснює оплату зазначених збитків протягом 30 днів після отримання рахунка. У разі відмови споживача відшкодувати збитки підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення збитків здійснюється у судовому порядку.

В судовому засіданні представник відповідача не надав суду належних та допустимих доказів того, що позивачу був вручений рахунок для сплати збитків та попереджено його щодо необхідності сплати рахунку протягом 30-ти днів. Як встановлено в судовому засіданні на час розгляду справи у суді позивач не сплатив 33, 93 грн., будь-яких дій спрямованих на сплату вказаного боргу зі сторони відповідача до позивача не приймалися.

На підставі вищевикладеного, відповідно до вимог ч.1 п.1 ст.309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заявлених вимог позивача в частині визнання незаконних дій відповідача по відключенню будинку позивача від електричної мережі з 24.03.2015 року по 09.04.2016 року.

Разом з тим, колегія суддів судової палати, не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо скасування рішення суду першої інстанції в цілому.

Відмовляючи у задоволенні заявлених вимог позивач в частині визнання бездіяльності щодо ненадання відповіді позивачу відповідачем за зверненням позивача незаконною, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позивачем обрано не той спосіб захисту.

Так, згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Статтею 16 ЦК України не передбачено такого способу захисту як визнання бездіяльності юридичної особи щодо ненадання відповіді на звернення.

Колегія суддів судової палати вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині відповідає вимогам закону і підстав для його скасування не має.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, то відповідно до вимог ст.88 ЦПК України пропорційно підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору, яка складає 1 157, 52 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє через представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 29 вересня 2016 року змінити, скасувавши в частині відмови заявлених вимог про визнання дій по відключенню від електричної мережі незаконними та в цій частині ухвалити нове рішення, яким визнати дії товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» по відключенню будинку ОСОБА_2 від електричної мережі з 24 березня 2016 року по 19 квітня 2016 року незаконними.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» в дохід держави судовий збір у розмірі 1 157, 52 грн.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Cудді: