Справа № 2-5703/16
У Х В А Л А

09 вересня 2016 року суддя Солом'янського районного суду міста Києва Кушнір С.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваш Домофон», третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» про визнання недійсним договору, зобов'язання провести демонтаж системи домофон та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідачів фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, ТОВ «Ваш Домофон» про визнання недійсним договору, зобов'язання провести демонтаж системи домофон та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки позивач не зазначив обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких вона звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги до відповідачів відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Так в позовній заяві не викладені обставини, в чому саме полягає порушення прав позивача відповідачами і всупереч яким нормативним актам та з якими правовими наслідками, а також за яких обставин як правових підстав саме відповідачі мають відповідати у такий спосіб захисту прав позивача.

Тому, позивачем ОСОБА_1 заявляючи до відповідачів вимоги про визнання недійсним договору, зобов'язання провести демонтаж системи домофон, не чітко викладено зміст позовних вимог та обставини, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги, не зазначено який саме договір, та між якими сторонами укладений договір, який позивач просить визнати недійсним, не зазначено, які права позивача порушені відповідачами та якими нормами права регулюються такі правовідносини.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 заявляючи до відповідачів вимогу про відшкодування моральної шкоди, не чітко викладено зміст позовних вимог та обставини, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги, не зазначено докази, що підтверджують розмір моральної шкоди та докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Таким чином, в поданій позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовуює своє право вимоги до відповідачів та правові підстави звернення до суду відповідно до норм матеріального права, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто, які саме права позивача порушені, ким саме та якими діями, як вони взаємопов'язані, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення і яких саме порушених прав позивача, враховуючи, що ст. 16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст. 4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначено ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також, в порушення п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", позивачем не зазначено посилання на докази, які б підтверджували обставини в обґрунтування її міркувань, з яких вона виходила, визначаючи розмір моральної шкоди саме в заявленій нею сумі.

Тому, заявляючи позивачем до відповідачів вимогу про відшкодування завданої моральної шкоди, яку вона оцінила в сумі 20000,00 грн., не викладає юридично значимих фактів та обставин, за яких їй заподіяно відповідну шкоду, не вказує, в чому полягає моральна шкода, якими діями відповідачів, і в порушення яких правових норм відповідачами заподіяно позивачу шкоду, якими доказами це підтверджується, та який причинний зв'язок між цими подіями.

Разом з тим, згідно ст. 42 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами: довіреністю фізичної особи, довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, заяву подано та підписано ОСОБА_3, однак не надано документ, що посвідчує його повноваження на звернення до суду, не надано довіреність позивача, яка посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання.

Таким чином, заява подана та підписана, особою, яка не має повноважень на ведення даної справи.

Згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача відповідачами, є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст. ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваш Домофон», третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» про визнання недійсним договору, зобов'язання провести демонтаж системи домофон та відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків на протязі п'яти днів з дня отримання ним копії ухвали, шляхом подання нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кушнір С.І.