Справа №464/8557/16-ц
пр № 2-з/464/86/16
У Х В А Л А

14.12.2016 року суддя Сихівського районного суду м. Львова Бойко О.М., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

ПАТ «ВіЕс Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 в якому просить стягнути солідарно з відповідачів в користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість за кредитним договором № KF52486 від 24 вересня 2008 року в сумі 69 527, 57 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 1 800 434, 99 грн. та 27 695 грн. 52 коп. судового збору.

Одночасно позивач подав заяву, у якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 23,9 кв.м.; нежитлові приміщення, загальною площею 84,4 кв.м., що знаходиться за адресою Львівська область, м.Трускавець, вул. Стебницька,8; квартиру №6а по вул. Зелена, 2 у м.Львові, загальною площею 14,7 кв.м.; квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 50,2 кв.м.,оскільки невжиття заходу забезпечення позову може призвести до суттєвого утруднення чи унеможливить виконання відповідного рішення суду.

Оглянувши матеріали позову, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. З огляду на зміст зазначеної норми метою вжиття таких заходів є забезпечення виконання відповідного рішення суду.

Згідно ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно розяснень, що містить п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з п. 2.1 копії кредитного договору № KF52486 від 24 вересня 2008 року виконання зобовязання позичальника за даним кредитним договором забезпечено іпотекою нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_3.

Будь-яких інших доказів про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду по даній справі суду не надано.

З огляду на викладені обставини, вважаю, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі ст.ст.151-153 ЦПК України, -

у х в а л и в :

в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про забезпечення позову - відмовити.

Суддя Бойко О.М.