Провадження № 2/520/5118/16
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Калініченко Л.В.
при секретарі Єгоровій Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 11.10.2016 року звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком №24, по вулиці Тімірязєва, в місті Одесі.
Позивач ОСОБА_1Б та її представник ОСОБА_4 у судове засідання не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності, проти винесення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав.
Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею.
Згідно з відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.23) ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та саме за цією адресою направлялись судові повістки на імя ОСОБА_2.
Суд також зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Враховуюче вищевикладене, а також, що відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, та у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1підлягає задоволенню.
27 жовтня 2010 ОСОБА_3 помер.
Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 09.12.2011 року, справа №2-6612/2011, визнано за ОСОБА_1 право власності на 6/25 часток житлового будинку №24, по вулиці Тімірязєва, в місті Одесі, після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого 27 жовтня 2010 року, яка складається в цілому з: камяного жилого будинку, загальною жилою площею 172,7 кв.м., та надвірними спорудами «Б», «С» - літні кухні, «В» - сарай, «Ж» - душ, IV, V, XII, XIII, XV, XVI мостіння, VI-VIІІ шахт, 1, 4, 8-10, 11, 13, 19- огорож, розташованих на земельній ділянці розміром 1100 кв.м. Рішення суду вступило в законну силу 20.12.2011 року. ОСОБА_1 зареєструвала своє право власності на підставі вказаного рішення суду на нерухоме майно в КП «ОМБТІ та РОН» 28.04.2012 року, номер запису 19843 в книзі:153доп-41.

Надалі позивачеві стало відомо, що у зазначеному будинку залишився бути зареєстрованим колишній власник ОСОБА_2.

Згідно з довідкою Органу самоорганізації населення «Золотий берег» №253 від 08.10.2016 року, в будинку №24 по вулиці Тімірязєва в місті Одесі зареєстровані пять осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, який не мешкає у вказаному будинку.

Згідно з актами від 06.10.2016 року, вбачається, що мешканці сусідніх будинків підтверджують, що ОСОБА_7, з грудня 1996 року в будинку №24 по вулиці Тімірязєва, в місті Одесі не мешкає.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Вивчивши матеріали справи, вбачається, що відповідач не мешкає у будинку №24, за адресою: м. Одеса, вул. Тімірязєва, речей відповідача на спірній жилій площі немає, вселитись він не намагався.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважне або тимчасово.

Згідно з абз.3 п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» за №5 від 07.02.2014 року, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Суд вважає, що є підстави для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком №24, за адресою: м. Одеса, вул. Тімірязєва.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 215, 226-228 ЦПК України, ст. ст. 29 ЦК України, ст. 71, 72 ЖК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (паспорт серії КЕ453985, виданий 04.11.1996 року Приморським РВ м. Одеси) таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням будинком №24, по вулиці Тімірязєва, в місті Одесі.

Дане рішення, у разі набрання ним законної сили, є підставою для зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (паспорт серії КЕ453985, виданий 04.11.1996 року Приморським РВ м. Одеси) з реєстраційного обліку з житлового приміщення - будинку №24, по вулиці Тімірязєва, в місті Одесі.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Головуючий Калініченко Л. В.