Справа №4-с/489/26/16
УХВАЛА

13 липня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на постанову державного виконавця Інгульського (на момент винесення постанови - Ленінського) ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_2 від 16 травня 2016р. про призначення експерта, субєкта господарювання для участі в рамках виконавчого провадження ВП № 37483573 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Енергобанк» на підставі виконавчого листа № 2/1416/3004/2012 від 22 лютого 2013р.

13 липня 2016 представник заявниці звернувся до суду з клопотанням про забезпечення скарги шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа №2/146/3004/2012 від 22 лютого 2013 р. виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «Енергобанк». Підставою зазначив побоювання, що нерухоме майно, щодо якого призначена оцінка може бути реалізоване державною виконавчою службою.

В судове засідання скаржниця та її представник не зявилися.

Представник ДВС пояснила, що майно на реалізацію не передане, просила клопотання про забезпечення скарги залишити без задоволення.

Відповідно до ст.. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову, зокрема: зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскарджується боржником у судовому порядку (п.п. 5,6 ст. 154 ЦПК України). У частині 3 статті 151 ЦПК України зазначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Постановою № 6 від 07 лютого 2014р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», пунктом 15, визначено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження).

Суд звертає увагу, що забезпечення вимог має за мету перешкодити втраті майна через реальну небезпеку, а не таку, що особа припускає.

Доказів про передачу майна на реалізацію автор клопотання не навів, це заперечувала сама державний виконавець.

Тому клопотання про забезпечення скарги є передчасним і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні вимоги забезпечити скаргу шляхом зупинення стягнення - відмовити.

Ухвала можу бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя Д.Г. Губницький