Справа № 342/554/16-ц
Провадження № 2/342/430/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Юрчук У.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до Поточищенської сільської ради Городенківського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Поточищенської сільської ради, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6.

Позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 в с.Поточище Городенківського району Івано-Франківської області помер її чоловік - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 виданим Поточищенською сільською радою Городенського району. Факт родинних стосунків підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області 04 квітня 1980 року. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з жилого будинку та господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами ОСОБА_2 було успадковано на підставі свідоцтва про право на спадщину посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_3 Городенківської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області 13 квітня 1979 року. Факт смерті ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 виданим Поточищенською сільською радою Городенківського району 12 жовтня 1978 року. ОСОБА_2 автоматично набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами після смерті ОСОБА_4 та став єдиним власником жилого будинку та господарських будівель і споруд. Після смерті ОСОБА_2, позивач для оформлення спадщини до нотаріальної контори не зверталась. ОСОБА_1 фактично вступила в управління майном померлого ОСОБА_2 відразу після його смерті. Також позивач продовжувала користуватися речами, які залишились після смерті ОСОБА_5, в тому числі особистими побутовими речами померлого. Отже, ОСОБА_1 є такою яка прийняла спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_2, так як вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном. Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, що підтверджується технічним паспортом Обласного комунального підприємства Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку.

В судове засідання сторони та їх представники не з'явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовільнити. Поточищенська сільська рада позовні вимоги визнає.

За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_4, виданим Поточищенською сільською радою Городенківського району 12 жовтня 1978 року.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 1268 від 13.04.1979 року встановлено, що на підставі заповіту, посвідченого Городенківською державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області 15.12.1976 року, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна гр. ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 є гр. ОСОБА_2, проживаючий в АДРЕСА_1; спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається з жилого будинку, що знаходиться в селі Поточище Городенківського району Івано-Франківської області і належав померлій ОСОБА_4 згідно довідки, виданої Поточищенською с/радою 20.11.1979 р. за № 136 (погосподарська книга № 5, особистий рахунок НОМЕР_5).

Як слідує з довідки, виданої Поточищенською сільською радою депутатів трудящих Городенківського району голові колгоспного двору ОСОБА_2 Васильовичу- згідно з подвірними списками за колгоспним двором, який складається з ОСОБА_1, 1928 р.н. значиться жилий будинок, що знаходиться в селі Поточище Городенківського району Івано-Франківської області, розташований на земельній ділянці к-пу ім. Пархоменка розміром 0,04 га кв.м. держфонду.

Довідкою № 506, виданою 01.07.2016 року виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради стверджено, що житловий будинок ОСОБА_1, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташоване в АДРЕСА_1, складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1928 р., загальною площею 73,3 кв.м., житловою площею 35,1 кв.м., 2 стодол, 2 сараїв, гаражу, навісу, огорожі, інвентаризаційна вартість становить 104582 грн.

З виписки з інвентаризаційних матеріалів Вих № 7464 від 23.10.2015 р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», встановлено, що згідно архівних даних право власності на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 р. не зареєстровано.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Довідкою № 249 від 01.07.2016 року, виданою Поточищенською сільською радою Городенківського району стверджено, що станом на 01.01.1991 р. в господарстві в АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, голова сім'ї, помер; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, дружина.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6, виданим Поточищенською сільською радою.

Внаслідок його смерті відкрилась спадщина.

Згідно ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР, який діяв на час смерті ОСОБА_2, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 05.02.1947 року перебували в шлюбі, що стверджено копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1 (позивач).

Про те, що спадкоємець ОСОБА_1 прийняла спадщину, свідчить довідка № 540 від 01.07.2016 року, видана виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради, з якої слідує, що вона до дня смерті чоловіка ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 і помер ІНФОРМАЦІЯ_6 проживала разом з ним в домогосподарстві по АДРЕСА_1, вели спільне господарство.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

З довідки № 248 від 01.07.2016 року, виданої виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради слідує, що площа земельних ділянок в АДРЕСА_1 становить - 0,60 га в т.ч.: для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель - 0,05 га; для ведення особистого селянського господарства - 0,55 га.

Позивач фактично успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1, однак оформити документи не має можливості через відсутність правовстановлюючого документу.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачем.

На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 317, 328, 392, 1216 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Федів Л.М.