Справа № 214/6734/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 грудня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Щеняєвої І.Б.,

при секретарі - Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в. ОСОБА_1 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,-

встановив:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк в три місяці, достатній для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті її брата ОСОБА_3, 12 червня 2012 року. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 12 червня 2012 року помер ОСОБА_3, який доводиться позивачеві братом. ЇЇ брат постійно проживав в інтернаті КЗ «Стародобровільський ПНІ»ДОР» Широківсього району Дніпропетровської області. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складає 1/3 частини двокімнатної квартири, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, 13/17. Вказана квартира належить померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло. Спадкоємцем першої черги за законом є батько ОСОБА_4, прийняв спадщину, однак юрично не оформив. 25 квітня 2016 року помер батько. Після смерті батька спадкоємцем першої черги є позивачка, тому вона звернулась до Другої криворізької державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва на право на спадщину за законом, де їй стало відомо, що її батько, спадщину після смерті ОСОБА_3, померлого 12.06.2012 року не прийняв, оскільки її брат ОСОБА_3 на момент смерті був зареєстрований і інтернаті КЗ «Стародобровільський ПНІ «ДОР» Широківсього району Дніпропетровської області. 04.12.2016 року позивач звернулась до Широківської державної нотаріальної контори, проте їй було відмовлено в звязку з пропуском шестимісячного терміну для прийняття спадщини, тому позивач вимушена звернутись до суду для захисту захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В позові вона зазначає що причинами пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини є те, що вона вважала що ОСОБА_4І та ОСОБА_3 зареєстровані за однією адресою та тяжкий стан здоров'я через перенесені три операції на серці, щитовидної залозі, онкозахворювання та відсутністю інтересу до питання де був зареєстрований її брат ОСОБА_3, хто прийняв спадщину після нього бо не сподівалась що переживе своїх рідних.

До судового засідання позивач не зявився, повідомлявся заздалегідь та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Територіальна громада в особі Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, та визнання позову.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив наступні обставини справи та визначив відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Так, згідно технічного паспорту, свідоцтва № С-622 на право власності на житло від 17.04.2001 року видане органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів квартира, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, 13/17 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та членам його сімї ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.15;16)

Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 460208 ОСОБА_3 помер 12 червня 2012 року про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №1 (а.с. 7)

Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 582319 ОСОБА_5 помер 16 вересня 2014 року, про що 16 вересня 2014 року складено відповідний актовий запис № 1517 (а.с.9)

Згідно свідоцтва про смерть серії В-КИ № 684619 ОСОБА_4 помер 25 квітня 2016 року, про що 26 квітня 2016 року складено відповідний актовий запис №703 (а.с.8).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_6 померла 06 липня 2000 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №1203 (а.с.6)

Батьками ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с.10,11,12).

ОСОБА_3, згідно довідки від 31.10.2016 року наказом директора КЗ «Стародобровільський ПНІ «ДОР» № 263 від 19.09.2005 року був зарахований підопічним інтернату і до своєї смерті, що настала 12 червня 2012 року , був зареєстрований і постійно проживав за адресою інтернату. (а.с.13).

15 січня 1964 року ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_8, прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила на ОСОБА_9 (а.с. 19).

Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії І-КИ № 294951 ОСОБА_10 21 грудня 1979 року уклав шлюб з ОСОБА_9, прізвище після державної реєстрації дружини змінено на Золотих ( а.с. 18) .

04 листопада 2016 року позивач звернулась з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлого, 12 червня 2012 року, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в звязку з пропуском шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини (а.с.5).

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № У-14296, ОСОБА_2 знаходилась на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні КУ «Міська клінічна лікарня №2» м. Кривого Рогу з 10.11.2009 р. по 16.11.2009р. (а.с. 20)

10.02.2010 року позивачка зверталась за консультацією до Дніпропетровського обласного клінічного діагностичного центру в відділення ЕФД, що підтверджується висновками лікаря ОСОБА_11 (а.с.21).

Також, в період з 20.05.2014 року по 30.05.2014 року позивач знаходилась на стаціонарному лікуванні в Криворізькій міській лікарні №3, згідно виписки із медичної карти (амбулаторного) стаціонарного хворого № 3380 (а.с. 22)

Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець у строк,встановлений ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким,що не прийняв її ч.1 ст.1272 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті та відповідно до розяснень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, правила ч.3ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо :1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та від 4 листопада 2015 року (справа 6-1486цс15), від14.09.16р.,(справа№6-1215цс 16), які в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України, які зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Крім того, згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач ,яка не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак достовірно знала про смерть спадкодавця ОСОБА_3 та відкриття спадщини після його смерті, не звернулася до нотаріальної контори у визначений законом термін для прийняття спадщини після смерті останнього.

Поважність пропуску строку для прийняття спадщини позивач пояснює тим що знаходилась на стаціонарному лікуванні з 10.11.2009 року по 16.11.2009 року (7 днів) та з 20.05.2014 року по 30.05.2015 року (11 днів), 10.02.2010 року перебувала на консультації в Дніпропетровському обласному клінічному діагностичному центрі ( 1 день), мала погане самочуття, а також вважала що її батько ОСОБА_4І , як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину після смерті свого сина ОСОБА_3 Однак, поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а саме подання заяви про прийняття спадщини протягом 6 місяців з моменту смерті брата ОСОБА_3

Оскільки позивачем не надано суду доказів поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини протягом 6 місяців з моменту смерті брата ОСОБА_3, який помер 12 червня 2012 року, в позові слід відмовити.

Документи про перебування позивача на лікуванні у 2009, 2010, 2014-2015 роках, не мають відношення до періоду коли необхідно було подавати заяву про прийняття спадщини, тому не належать до обставин, які потребують доказуванню.

В звязку з відмовою в задоволенні позову судові витрати суд покладає на зявника.

На підставі викладеного і керуючись 10, 60, 66, 212, 215 ЦПК України, ст. 1261-1270, 1272 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів із дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів із дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б.Щеняєва