АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3031/14-ц 22-ц/774/1286/К/16
Справа № 210/3031/14-ц Головуючий у 1-ій інстанції
Провадження 22-ц/774/1286/К/16 ОСОБА_1
Категорія 46 (ІV) Доповідач: Михайлів Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

секретар: Петренко К.І.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2 Джигада адвоката ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_2 Джигада, на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 Джигада, третя особа: Міграційна служба Дзержинського РВ КМУ УМВС у Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття з реєстраційного обліку,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Хасабалли Джигада про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні квартирою, виселення та зняття з реєстрації. Уточнивши позовні вимоги в жовтні 2014 року зазначила, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 25.02.2011 року, й є зареєстрованою в ній разом з колишнім чоловіком ОСОБА_2 Джигадом, шлюб з яким розірвано за рішенням суду від 21.11.2013 року, та їхньою малолітньою дитиною ОСОБА_2 Альвалід Джигадовичем, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що з вересня 2013 року відповідач в квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, а його реєстрація перешкоджає їй розпорядитись належною квартирою на свій розсуд, просила суд зняти відповідача з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1 й стягнути з нього судові витрати на свою користь.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24 листопада 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено. ОСОБА_2 Джигада, ІНФОРМАЦІЯ_2, знято з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2. Стягнуто з ОСОБА_2 Джигада на користь ОСОБА_2 243,60 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 Джигада - ОСОБА_4 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи й здійснення розгляду справи за відсутності належних доказів про його повідомлення та без врахування того, що ОСОБА_2 Джигад є уродженцем Єгипту, громадянином ОСОБА_5, приїздить в Україну для навчання, стажування проходить за кордоном, й в період з 17.07.2014 року по 09.03.2016 року знаходився за кордоном, що підтверджується відповідними відмітками його паспорту. Не враховано судом й того, що в квартирі залишилися власні речі відповідача й він мав намір повернутися до вказаної квартири й використовувати її для спілкування з власною дитиною.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити й залишити без змін рішення суду першої інстанції як законне та обґрунтоване.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 25.02.2011 року, який посвідчений Четвертою криворізькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 619 (а.с. 2-3, 5).

Відповідно до даних довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої КП «ЖЕО № 8» (а.с. 11), станом на 19.12.2013 року в квартирі значилися зареєстрованими: позивач ОСОБА_2, її колишній чоловік ОСОБА_2 Джигад відповідач у справі, з яким вона знаходилася в зареєстрованому шлюбі, починаючи з 11.01.2007 року й шлюб з яким розірвано 18.12.2013 року на підставі рішенням Дзержинського районного суду від 21.11.2013 року (а.с. 10, 12), а також їхня малолітня дитина син ОСОБА_2 Альвалід Джигадович, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2, суд першої інстанції керувався ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України й виходив із того, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації з місця проживання.

Проте, повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України та ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом.

Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Підставою звернення ОСОБА_2 до суду з позовом стала наявність перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою № 18 у будинку № 16 по вул. Ціолковського у м. Кривому Розі, які чинить їй відповідач як власнику квартири, будучи зареєстрованим в ній та не проживаючи в ній, не здійснюючи витрат з її утримання.

Частина 1 ст. 214 ЦПК України покладає на суд під час розгляду справи вирішити такі питання, зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до п. 11 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

В порушення зазначеного, вирішуючи даний спір та ухвалюючи рішення на користь позивача ОСОБА_2, суд першої інстанції не перевірив доводів позивача й не з'ясував з яких підстав відповідач ОСОБА_2 Джигад, який є громадянином ОСОБА_5, й має посвідку на постійне місце проживання в Україні (а.с. 14), не проживає у спірній квартирі понад встановлений законом строк, та чи є вони поважними, й чи проживає він взагалі на території України.

Звернувшись до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття з реєстраційного обліку, позивач ОСОБА_2 послалася лише на факт не проживання відповідача в спірній квартирі з вересня 2013 року без поважних причин та відмову його в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку цієї квартири. При цьому, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин позивач, в порушення ч.3 ст.10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України, суду не надала.

Розглянувши справу за відсутності відповідача, суд, у порушення вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України, не сприяв повному й всебічному з'ясуванню обставин справи.

Отже, судом першої інстанції тільки на припущеннях зроблено висновок про те, що ОСОБА_2 Джигад не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин без належного з'ясування обставин не проживання члена сім'ї власника та їх перевірки, а також без застосування судом правових наслідків, передбачених ст. 405 ЦК України.

Крім того, як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 34 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України).

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11.

Як вбачається з поданої позовної заяви (а.с. 1-2, 19), ОСОБА_2 не зверталася до суду з вимогою про позбавлення відповідача права користування спірним жилим приміщенням, а відразу ставить питання про зняття його з реєстраційного обліку в квартирі, як в первісно поданій нею заяві, так і в уточненій, що є передчасним.

Не звернуто уваги судом на вказане й під час розгляду справи, й вирішено питання про зняття відповідача з реєстраційного обліку в спірній квартирі без попереднього вирішення питання про право користування відповідачем цією квартирою.

Крім того, як зазначено в ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання» №1382-IV від 11 грудня 2003 року в редакції на час розгляду справи зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, в тому числі й судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. А тому за наявності рішення про позбавлення особи права користування житловим приміщенням окремого рішення суду щодо зняття особи з реєстрації місця проживання не потребується.

За таких обставин, й враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, закріплений ч.1 ст. 11 ЦПК України, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема квартирою № 18 у будинку № 16 по вул. Ціолковського у м. Кривому Розі, шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку в ній, відсутні, оскільки вимоги про позбавлення його права користування цією квартирою позивач при зверненні до суду не заявляла.

Крім того, колегія суддів враховує й те, що оскаржуючи рішення суду, відповідач зазначає причини не проживання в квартирі, на користування якою він має право - знаходження за кордоном, починаючи з 17.07.2014 року й повернення його до України - 09.03.2016 року, що підтверджується відповідними відмітками закордонного паспорту на його імя (а.с. 70-73).

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про задоволення поданої апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених п.1, п.2 ч.1 ст. 309 ЦПК України у звязку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України колегія суддів стягує з позивача на користь відповідача сплачений та документально підтверджений судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 303 грн.16 коп. (а.с. 92).

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 1, 2 ч.1 ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_2 Джигада, задовольнити.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_2 Джигада, третя особа: Міграційна служба Дзержинського РВ КМУ УМВС у Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття з реєстраційного обліку відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 Джигада судовий збір в розмірі 303 грн. 16 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Л.В. Михайлів

Судді: А.П. Барильська

ОСОБА_6