Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя - Галінська В.В.
при секретарі - Капріян І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Перша рівненська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/6 частку квартири в порядку спадкування за законом,-
Позивач звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із вищеказаним позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/6 частки квартири АДРЕСА_1, належної спадкодавцю ОСОБА_3, померлому 27 серпня 2013 року, в порядку спадкування за законом.
Також зазначила, що у листопаді місяці 2013 року вона звернулася в нотаріальну контору для прийняття і оформлення спадщини після смерті чоловіка, однак не вдалося нічого оформити у зв"язку з відсутністю державної реєстрації права власності на 1/6 частку квартири №2, що у буд. №9 по вул. Марка Вовчка в м. Рівне, яке належало померлому ОСОБА_3І на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою рівненською ДНК 03.07.2009 року за реєстровим №1-1571. Брат померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 у квітні місяці 2016 року виготовив Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2, проте оформити належну йому частку у вищевказаній квартирі, він також не зміг, оскільки нотаріусом йому була надана відмова з аналогічних мотивів.
В судове засідання позивач не з"явилася, згідно поданої до суду заяви просила справу розглянути у її відсутність, не заперечила проти винесення заочного рішення по справі, просила позов задоволити.
Від третьої особи на адресу суду надійшло письмове клопотання , в якому просили слухати справу без участі представника нотаріальної контори.
Відповідач в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином, про причини неявки суду не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
За таких обставин суд ухвалив розглянути справу у відсутність сторін згідно ст. 169, 225 Цивільного процесуального кодексу України з винесенням заочного рішення по справі.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.07.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Другої рівненської нотаріальної контори ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі №1-1571, спадкоємцем 1/2 частки майна гр. ОСОБА_6, померлого 02 грудня 2001 року, є його син ОСОБА_3, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. Спадкове майно, на яке у вказаній частці видане свідоцтво, складається з: 1/3 частки квартири АДРЕСА_3, що належить померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Фондом державно-комунального майна міськради народних депутатів 14.08.1995 року, зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно КП "Рівненське МБТІ" за реєстровим номером 27615773.
Свідоцтвом про смерть від 28 серпня 2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції підтверджується, що ОСОБА_3, помер 27 серпня 2013 року у віці 65 років, про що зроблено відповідний актовий запис №1358.
У листопаді місяці 2013 року позивач звернулася в нотаріальну контору для прийняття і оформлення спадщини після смерті чоловіка, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.11.2013 року.
Листом від 15 травня 2016 року за №795/02-14 державним нотаріусом Першої рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що з матеріалів спадкової справи № 478/2013, заведеної 7 листопада 2013 року до майна ОСОБА_3, померлого 27 серпня 2013 року спадкодавець отримав у спадщину 1/6 частку квартири АДРЕСА_4 в мі.Рівне, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Другою рівненською державною нотаріальною конторою 3 липня 2009 року за р.№ 1-1569, однак, після оформлення права на спадщину, право власності на вказане нерухоме майно не було зареєстроване у відповідному органі державної реєстрації відповідно до Закону, а саме Бюро технічної інвентаризації - до 31 грудня 2012 року, Територіальний орган державної реєстрації - з 1 січня 2013 року.
Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Власник майна, відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Таким чином, цивільні права та обов"язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину. Та обставина, що спадкодавець не зареєстрував своє право власності на частку в квартирі у зв"язку зі смертю, не припиняє існування підстав набуття спадкоємцями права власності у порядку спадкування.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування може бути двох видів: за заповітом або за законом.
Приписами статті 1261 ЦК України встановлено, що при спадкуванні за законом, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.
Таким чином, спадкоємством визначається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої особи - спадкоємцю у порядку передбаченому законодавством, це система правовідносин, в межах яких здійснюється перехід, в тому числі належне оформлення, прав та обов"язків.
Як встановлено судом, позивач є дружиною померлого спадкодавця ОСОБА_3.
За результатами звернення позивачки до Першої рівненської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті її чоловіка, вона отримала відмову, оскільки нерухоме майно не було зареєстроване у відповідному органі державної реєстрації.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та визнання за позивачкою права власності на 1/6 частки квартири АДРЕСА_1, належної спадкодавцю ОСОБА_3, померлому 27 серпня 2013 року, в порядку спадкування за законом.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 88, 169, 214-215, 225 ЦПК України,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/6 частки квартири АДРЕСА_1, належної спадкодавцю ОСОБА_3, померлому 27 серпня 2013 року, в порядку спадкування за законом.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.
У випадку неподання заяви про перегляд заочного рішення чи апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після закінчення строку на їх подання.
Суддя: