Дата документу 22.06.2016 Справа № 554/4943/16-ц
Справа № 554/4943/16-ц
Провадження № 2/554/2407/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2016 року суддя Октябрського районного суду м.Полтави Січиокно Т.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и л а:

у червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики від 29.03.2014 року у сумі 249150 гривень, 3 % річних від простроченої заборгованості в сумі 13392 грн. 70 коп., грошові кошти з урахуванням індексу інфляції від суми заборгованості у розмірі 166183 гривень 05 копійок, проценти за користування кредитом 10937 гривень 70 копійок, а всього стягнути грошових коштів на загальну суму 439663 гривень 45 копійок.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову в якій просить накласти арешт на ? частину квартири №74, яка знаходиться за адресою:м.Полтава,вул.Фрунзе,96.

Вимоги про забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 є власником ? частини вказаної квартири та може розпорядитись даною частиною квартири та відчужити її на користь інших осіб, що ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Згідно із ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, у заяві повинно бути зазначено: причини, у зв»язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.152 ЦПК України).

Як розяснено в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову" встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Між тим, як вбачається із заяви про забезпечення позову, доданих до неї матеріалів, заявником не наведено достатніх правових підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? частину вказаної квартири, яка не є предметом спору, обгрунтованих причин і належних доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду та ґрунтується лише на припущеннях заявника.

Оскільки, підтверджуючі дані про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову відсутні, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.151, 152 ЦПК України,

у х в а л и л а:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.О.Січиокно