АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 661/1825/15-ц Головуючий в І інстанції Ведяшкіна Ю.В.
Номер провадження №22-ц/791/1524/16-ц Доповідач Фурман Т.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Фурман Т.Г.

суддів: Ігнатенко П.Я.

ОСОБА_1

секретар Мирненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що вона звернулася до відділення публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Аваль" (далі - ПАТ "ОСОБА_3 Аваль") у м. Нова Каховка Херсонської області щодо надання їй банківської послуги на переказ грошових коштів у Євро за навчання сина за кордоном і надала оригінал рахунку, який надійшов з Нідерландів.

Без надання будь - якої банківської інформації щодо обраної нею банківської послуги, працівник банку запропонував їй відкрити на свої імя рахунок та внести грошові кошти до каси банку.

28 квітня 2015 року вона подала до ПАТ "ОСОБА_3 Аваль" заяву і внесла на розрахунковий рахунок 14 210 Євро.

Відповідач відмовив їй у наданні послуги про переказ грошових коштів за навчання сина за кордон, при цьому відмовив у поверненні вказаних грошових коштів.

Позивачка просила суд стягнути на свою користь кошти у розмірі 14 210 Євро, 14 210 Євро додатково у розмірі завдатку, 5 тис. грн.. моральної шкоди, 3 457 грн. 83 коп. збитків, яких вона зазнала через неправомірні дії банку, який не надав їй необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про банківську послугу та нездійснення грошового переказу за межі України.

Надалі у період з 18 травня по 19 червня 2015 року кошти у розмірі 14 210 Євро були повернуті ОСОБА_2, а тому, остаточно позивачка просила стягнути на свою користь з відповідача 14 210 Євро додатково у розмірі завдатку, 3 457 грн. 83 коп. збитків та 5 тис. грн моральної шкоди.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 Аваль» доводи апеляційної скарги не визнає, просить її відхилити, рішення суду, як законне і обґрунтоване, залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом установлено та із матеріалів справи вбачається, що 28 квітня 2015 року ОСОБА_2 підписала з ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» заяву №93 про відкриття та ведення поточного рахунку до Договору банківського обслуговування, укладеного підписанням Угоди №PDV2-402414 від 28.05.2015 року, згідно якого банк відкриває поточний рахунок в EUR на імя клієнта та здійснює його розрахунково-касове обслуговування у відповідності до Правил і Тарифів банку на ведення та обслуговування поточних рахунків фізичних осіб. Клієнт визнає та підтверджує, що на взаємовідносини сторін за цією заявою поширюються положення Договору. Клієнт зобовязується дотримуватись умов Договору, Правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування поточних рахунків /а.с. 9, 24-26/.

На виконання умов договору позивачка 28 і 29 квітня 2015 року внесла готівку до банку на власний рахунок 10 500 і 3 710 Євро відповідно, на загальну суму 14 210 Євро, що відповідає рахунку-фактурі, виставленому на ім'я її сина ОСОБА_4 навчальним закладом м. Нідерланди /а.с. 4-5, 7/.

30 квітня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Голови Правління ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» зі скаргою, зазначаючи про те, що після внесення на рахунок коштів в сумі 14 210 євро за навчання сина банк відмовився перераховувати ці кошти та відмовив повернути їх їй /а.с.3/.

Відмовляючи у здійсненні переказу коштів в іноземній валюті за межі України, банк послався на те, що грошові кошти були внесені на власний поточний рахунок позивачки, а не на імя особи, вказаної в рахунку-фактурі, а також внаслідок відсутності оригіналів підтвердних документів щодо необхідності здійснення оплати за навчання.

Відповідно до виписки розрахунку ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» по особовому рахунку №93, ОСОБА_2 видано з власного рахунку грошові кошти в сумі 14 210 євро, видача яких здійснювалась частково, починаючи з 20.05.2015 р. по 19.06.2015 р. /а.с.76-79/.

За зняття готівкових коштів з вказаного рахунку банк утримав з позивачки 3 457 грн. 83 коп. /а.с.80-81/.

Відповідно до рахунку-фактури на ім?я ОСОБА_4, виданого університетом прикладних наук Саксіон, Нідерланди від 02.04.2015 року, загальна пакетна вартість за 2015-2016 навчальний рік складає 14 100 євро і повинна бути сплачена на відповідний рахунок до 09 серпня 2015 року та напису на ньому, здійсненому АТ «Ощадбанк», останнім було перераховано за навчання 29.05.2015 р. і 02.06.2015 р. 6540 і 1260 Євро, відповідно 7800 Євро /а.с.113/.

Звернувшись до суду із вказаним позовом, позивачка вказувала на те, що недостовірною та неповною інформацією про банківську послугу їй була заподіяна шкода.

Із матеріалів справи, пояснень позивачки та її представника в судових засіданнях суду першої та апеляційної інстанцій вбачається, що працівники банку були поінформовані про мету перерахування кошів за кордон, саме працівниками банку було запропоновано позивачці відкрити поточний рахунок в євро на своє імя, а не на імя особи, вказаної в рахунок-фактурі і саме ця обставина стала підставою для відмови в наданні банківської послуги і заподіянні позивачці збитків.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення понесених позивачкою збитків, суд першої інстанції виходив з того, що банк, відмовляючи позивачці у переказі грошових коштів за межі України, діяв у межах укладеної між сторонами угоди щодо наслідків ненадання клієнтом певної інформації; видача позивачці вкладу частинами відповідає обмеженням, запровадженим Національним Банком України, а стягнення комісії за видачу готівки передбачено умовами укладеної між сторонами угоди.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до ст. 55 Закону України „Про банки і банківську діяльність відносини банку з клієнтом регулюються законом України, нормативно правовими актами Національного банку України та умовами ( договором) між клієнтом та банком.

Банк зобовязаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів.

Пунктом 5 частини 1 статті 56 Закону передбачено, що клієнт має право доступу до інформації та консультації з питань надання банківських послуг.

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У пункті 7 статті 15 Закону України „Про захист прав споживачів зазначено, що у разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

За положеннями статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, законодавством передбачено відшкодування особі збитків, за наявності порушення цивільного права особи та причинного зв'язку між порушенням права й збитками.

За правилами ст. 60 ЦПК України саме позивач повинен довести, що з вини відповідача він не здійснив переказ грошових коштів, на який мав право розраховувати.

Враховуючи, що з вини відповідача, який надав недостовірну та неповну інформацію про банківську послугу, переказ грошових коштів не був здійснений, внаслідок чого позивачка понесла збитки, колегія суддів вважає, що заявлені позивачкою вимоги є обґрунтовані, збитки мають бути відшкодовані у зазначеному нею розмірі, тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення зазначеної вимоги.

Враховуючи, що 14210 Євро, внесених ОСОБА_2 на поточний рахунок №93, відповідно до призначення платежу, є внесення готівки на власний рахунок, а відтак не є завдатком, як зазначає позивачка, ні за своїм змістом, ні за формою, відповідно до положень ст. 570 ЦК України, та зважаючи на те, що відшкодування моральної шкоди не передбачено укладеним між сторонами договором, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив позивачці у задоволенні цих вимог.

Висновки суду в цій частині підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до ЦПК України та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги у вказаній частині, у звязку з безпідставністю підлягають відхиленню.

Рішення суду в частині відмови у стягненні подвійного задатку та відшкодуванні моральної шкоди постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування та ухвалення нового рішення в цій частині, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 серпня 2015 року в частині відмови ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» про відшкодування збитків - скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» на користь ОСОБА_2 на відшкодування збитків 3457, 83 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г. Фурман

Судді: П.Я. Ігнатенко

ОСОБА_1