Ухвала

іменем україни

05 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Іваненко Ю.Г.,

Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства страхової компанії «Теком» до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства страхової компанії «Теком» на рішення апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року приватне акціонерне товариство страхова компанія «Теком» (далі - ПрАТ СК «Теком») звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просило суд стягнути із приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (далі - ПрАТ «УТСК») 47 083 грн 54 коп. майнового збитку, а з ОСОБА_3 стягнути відповідну різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням та вартість висновку експерта і послуг телеграфу, що становить 24 050 грн 18 коп.

Позовні вимоги ПрАТ СК «Теком» обґрунтовано тим, що 24 червня 2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу марки Nissan Qasqai, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуваннямОСОБА_3 та транспортного засобу марки Suzuki Grand Vitara, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 та який належить ОСОБА_5, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, за скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки Suzuki Grand Vitara, державний номерний знак НОМЕР_2 був застрахований у ПрАТ СК «Теком», яке здійснило виплату страхового відшкодування, у зв'язку з чим звернулось до суду із вказаним позовом для відшкодування понесених витрат.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2015 року задоволено позовні вимоги ПрАТ СК «Теком». Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ПрАТ СК «Теком» 24 050 грн 18 коп., а з ПрАТ «УТСК» на користь ПрАТ СК«Теком» стягнуто 47 083 грн 54 коп. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2016 року, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2015 року змінено в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів та стягнення витрат за сплату судового збору - стягнуто із ОСОБА_3 на користь ПрАТ СК «Теком» 1 590 грн 70 коп., а решту позовних вимог до ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог до ПрАТ «УТСК» скасовано, а провадження у справі в цій частині - закрито.

У касаційній скарзі ПрАТ СК «Теком» просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду в частині позовних вимог до ОСОБА_3 і ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути із ОСОБА_3 на користь ПрАТ СК «Теком» 22 152 грн 78 коп., посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

В іншій частині рішення суду апеляційної інстанції не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст. 335 ЦПК України не є предметом касаційного перегляду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне.

Частково змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що покладення на ОСОБА_3 обов'язку сплатити різницю між вартістю відновлюваного ремонту та розміром матеріального збитку не відповідає нормам чинного законодавства.

Проте, з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 24 червня 2014 року сталася ДТП за участю транспортного засобу марки Nissan Qasqai, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки Suzuki Grand Vitara, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, та який належить ОСОБА_5

Причиною ДТП було порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 25 липня 2014 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу за № 091-14 Д/Т/АТ, транспортний засіб марки Suzuki Grand Vitara державний номерний знак НОМЕР_2, був застрахований у ПрАТ СК «Теком»: вид страхування КАСКО, страхова сума 200 тис. грн, безумовна франшиза 0,01% ( 200 грн.).

Згідно договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № АІ/2659463, транспортний засіб марки Nissan Qasqai державний номерний знак НОМЕР_1, був застрахований ОСОБА_6 15 січня 2014 року у ПрАТ «УТСК».

25 червня 2014 року ОСОБА_4 письмово повідомив страховика про страховий випадок та звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно висновку експерта від 04 липня 2014 року, складеного на замовлення представника страховика, вартість майнового збитку, завданого власнику транспортного засобу марки Suzuki Grand Vitara, державний номерний знак НОМЕР_2, становить 48 083 грн 54 коп., а вартість відновлювального ремонту, за вирахуванням 200 грн франшизи, складає 70 436 грн 32 коп.

Відповідно до страхового акту № 500 від 18 липня 2014 року сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті страхувальнику визначена у розмірі 70 236 грн 32 коп, яку ПрАТ СК «Теком» перерахувало платіжним дорученням за № 2698 від 29 липня 2014 року СПД ОСОБА_7

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року №6-691цс15.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При цьому за змістом ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом ст. 1194 ЦК України в системному зв'язку зі ст. 993 цього Кодексу та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року №6-2878цс15.

Суд першої інстанції ухвалюючи у справі рішення, оцінивши в сукупності зібрані в матеріалах справи докази, дійшов вірного висновку про те, що із ОСОБА_3підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, із врахуванням витрат на проведення експертизи та послуг пошти, оскільки за змістом ст. 1194 ЦК України відшкодовується різниця саме між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а не різниця між фактичним розміром шкоди та лімітом відповідальності.

Вказані обставини судом апеляційної інстанції не враховано та помилково скасовано законне рішення суду першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції виконав вимоги ст. 212 ЦПК України щодо оцінки доказів і ст. 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі та ретельно перевірив та врахував надані докази і пояснення учасників процесу.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ доходить висновку, що судом першої інстанцій дотримано вимоги чинного законодавства та цивільного процесуального закону, всебічно, повно й об'єктивно з'ясовано обставини справи та надана їм належна оцінка, тому, відповідно до вимог ст. 339 ЦПК України, оскільки апеляційним судом скасоване судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 333, 335, 336, 339, 343, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства страхової компанії «Теком» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2016 року скасувати в частині вирішення позовних вимог приватного акціонерного товариства страхової компанії «Теком» до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2015 року у вказаній частині залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

Ю.Г.Іваненко

О.В.Кафідова

І.М. Фаловська