Справа №705/965/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді Коваля А.Б.

при секретарі Остропольській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: Уманська міська рада Черкаської області, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про виселення особи без надання іншого житлового приміщення,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом про те, що вони проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1. У цьому ж будинку без реєстрації у квартирі № 10, яка належить Уманській міській раді, проживає відповідач ОСОБА_6, нещодавно в 2014 році судима за вчинений злочин, передбаченого частиною 1 ст.125 КК України за фактом нанесення ОСОБА_1І тілесних ушкоджень у вигляді різаних та колотих ран, пошкодження одягу, та ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні цього злочину вироком Уманського міськрайонного суду від 19.09.2014 року залишеним у силі ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 09.12.2014 року. Не дивлячись на судимість, ОСОБА_6І висновків щодо своєї ганебної поведінки відносно сусідів співвласників будинку № 12 по вул. Деревянка в м. Умань та мешканців сусідніх будинків, вона не зробила, будь які заходи громадського впливу на ОСОБА_6, прохання та звернення сусідів профілактичні бесіди працівників, скарги на неї до державних органів влади, у тому числі виконавчого комітету Уманської міської ради та навіть обвинувальний вирок результату не дали, ОСОБА_6І продовжує свою ганебну поведінку у присутності свідків, вчиняє протиправні дії, у вигляді побиття ОСОБА_3Б, а тепер і по відношенню ОСОБА_9 Джумаєвої, у звязку із чим Уманським МВ УМВС України здійснюється досудове розслідування за ч.1 ст.125 КК України, що вказує на вчинення відповідача нових злочинів.

ОСОБА_6І виражається нецензурною лайкою відносно всіх сусідів, у тому числі на адресу малолітніх дітей, вчиняє дії, які шкодять будинку №12 по вул. Деревянка у м. Умань, де вони проживають, вона вирила глибоку яму біля фундаменту, яка заливається дощовими водами, що негативно впливає та руйнує фундамент і будинок. ОСОБА_6І вчиняє протиправні дії відносно сімї ОСОБА_1, постійно кидаючи у двір своє лайно, ламає огорожу і т.д., та у такий спосіб своєю аморальною поведінкою та протиправними вчинками не дає можливості проживати з нею у одному будинку і його співвласникам та мешканцями.

Просять суд ухвалити рішення яким виселити без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_6 із квартири АДРЕСА_1 та стягнути судові витрати.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що проживають з відповідачем ОСОБА_6 по сусідству. Його сімя проживає у приватизованій квартирі, а відповідач у квартирі, яка є власністю Уманської міської ради. Причиною звернення їх до суду стала неадекватна поведінка відповідача ОСОБА_6, яка поводиться антисоціально, вживає нецензурну лайку при спілкуванні як з дорослими, так і з дітьми, шкодить майно інших мешканців тощо. У двір виливає помиї, створюючи тим самим антисанітарну ситуацію. Здійснила напад на його дружину, у звязку з чим була засуджена вироком суду. З приводу такої поведінки останньої неодноразово зверталися зі скаргами та з проханням допомогти до правоохоронних органів та органів місцевого самоврядування. Оскільки поведінка відповідача є неадекватною та такою, що порушує права інших мешканців будинку, а також вона проживає не у власній квартирі, вимушені звернутися до суду з цим позовом, який просить задоволити.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що перебуває у неприязних стосунках із відповідачем ОСОБА_6 з 2007 року, оскільки остання поводиться по відношенню до неї агресивно, погрожує їй, завдає моральної та матеріальної шкоди, з приводу чого вона неодноразово зверталася до дільничного інспектора, після бесід з яким, ОСОБА_6 ставала ще агресивнішою. Також зверталася і до інших установ зі скаргами на поведінку відповідача, але їй було рекомендовано звернутися до суду. Просить суд позов задоволити.

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що з того часу, як відповідач ОСОБА_6 почала проживати у їх будинку, у них постійно виникають сварки, оскільки остання поводиться агресивно, погрожує усім мешканцям будинку, дітям, які граються у дворі, на зауваження не реагує. Також у дворі розвела антисанітарію, виливаючи помиї у яму, яку ж сама і вирила. Вони зверталися і до правоохоронних органів, і до міської ради, де їм рекомендували звернутися до суду, що і стало причиною їх звернення до суду з вказаним позовом, який просить задоволити.

Позивач ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що до вселення у їх будинок відповідача ОСОБА_6 усі мешканці проживали у спокої та мирі, але коли вселилася відповідач, вона почала сваритися з усіма сусідами, виражатися нецензурною лайкою, обзивати людей, погрожувати. Вони бояться її неадекватної поведінки та фізичної розправи. Також на своїй ділянці вона влаштувала помийну яму, яка створює незручності та є носієм антисанітарії. На їх зауваження не реагує, тому вони зверталися зі скаргами до відповідних установ, де їм рекомендували звертатися до суду. Просить суд позов задоволити.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та факти викладені у позові, вважає, що позивачами надано достатньо доказів в підтвердження позову. Пояснив, що неадекватна, агресивна поведінка відповідача ОСОБА_6 негативно відображається на моральному та фізичному стані усіх мешканців будинку. Заходи, які були прийнято позивачами позитивного результату не дали, тому було піднято питання щодо виселення останньої із квартири, яка їй не належить. ОСОБА_6 була засуджена вироком суду за нанесення тілесних ушкоджень його довірительці, але на шлях виправлення після цього не стала. Просить суд позов задоволити в повному обємі.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що постійно проживає у вказаній квартирі і має намір її приватизувати. Її сусіди ОСОБА_1 самочинно побудували паркан та прибудову, що не дає їй можливості провести каналізацію, а усунути ці перешкоди не бажають, тому і виникла така конфліктна ситуація. Усе зазначене у позовній заяві не відповідає дійсності і не має будь-яких доказів.

Представники відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, позов вважають безпідставним та необґрунтованим. Пояснили, що їх довірителька проживає у багатоквартирному будинку № 12 по вул. Деревянка в м. Умані Черкаської області разом з іншими учасниками судового процесу. У всіх квартирах, крім квартири ОСОБА_6, проведено каналізацію, що підтвердили позивачі по справі в судовому засіданні, а вона позбавлена такої можливості, оскільки збудовані позивачами ОСОБА_1 забудова та паркан, є перешкодою, яку усунути вони не бажають. Початком конфлікту між останніми та їх довірителькою став той факт, що ОСОБА_1 мали намір придбати у ОСОБА_6 квартиру, але вона їм відмовила, тому вони почали фактично переслідувати ОСОБА_6, позбавивши її нормальних умов життя. Також вважають, що положення ст. 116 ЖК України не можуть бути застосовані до ОСОБА_6, як до сусідки, оскільки усі вони проживають у своїх ізольованих жилих приміщеннях. У звязку з цим просять суд відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи Уманської міської ради Черкаської області в судовому засіданні пояснила, що житловий будинок № 12 по вул. Деревянка в м. Умані Черкаської області не перебуває на їх балансі.

Треті особи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не зявились, на адресу суду направили письмові заяви, у яких просять суд справу слухати у їх відсутність, позов вважають безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що працювала у відділі житлового господарства Уманської міської ради. Протягом 2011-2012 років до них неодноразово зверталися мешканці будинку № 12 по вул. Деревянка у м. Умані Черкаської області зі скаргами на агресивну поведінку ОСОБА_6 Комісією, членом якої була і вона, розглядалися зазначені скарги, вони виходили на місце, опитували людей, проводили бесіди із самою ОСОБА_6, про що складалися відповідні акти. Дійсно, були виявлені пошкодження майна сусідів, здійснені ОСОБА_6, на тілі ОСОБА_3 бачила синці, які зі слів останньої були нанесені ОСОБА_6 Разом з тим зазначила про те, що остання приходила до них із заявою про приватизацію квартири і їй було пояснено, що в разі усунення перешкод, а саме необхідно було ліквідувати вигрібну яму, дозвіл на приватизацію їй буде надано. Вона особисто розяснювала відповідачу, що в разі такої неадекватної поведінки сусіди будуть вимушені підняти питання щодо її виселення із квартири. Ця квартира була надана матері ОСОБА_6, а сама вона була лише прописана у цьому помешканні, але протягом приблизно останніх пяти років ОСОБА_6 уже проживає у цій квартирі. Відмітка про реєстрацію у паспорті ОСОБА_6 дійсно є, але без зазначення номера квартири, лише вказаний будинок № 12 по вул. Деревянка, оскільки на той час будинок ще не мав номерів квартир, така необхідність виникла після того, коли мешканці будинку почали приватизовувати свої помешкання.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з позивачами та відповідачем по справі. Підтвердив, що дійсно неодноразово бачив, як ОСОБА_6 виливає помиї поблизу вікон ОСОБА_1, бачив зафарбовані вікна, а також був свідком, коли ОСОБА_6 сварилася на дітей, які гралися на дитячій площадці. Був свідком коли вона вдарила по голові сусідку, після чого приїхали працівники міліції. Особисто він з ОСОБА_6 не спілкується, але як і всі мешканці будинку бажає, що її було виселено із їх будинку.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству з позивачами та відповідачем по справі. З ОСОБА_6 мав місце конфлікт, оскільки вночі, коли вона йшла до магазину, остання вдарила її по голові та почала звинувачувати у крадіжці. Вона звернулася до правоохоронних органів і відносно ОСОБА_6 було відкрито кримінальне провадження. Бачила наслідки неправомірних дій ОСОБА_6, а саме пошкодження паркану, зафарбоване вікно тощо. Остання на зауваження не реагує, поводиться агресивно.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що її батько важко хворів і міг вчиняти некеровані дії, при цьому не порушуючи нічиїх інтересів, прав та громадського порядку, але ОСОБА_6 в положення батька не ввійшла, погрожувала, а в подальшому зверталася із заявою про його виселення. У спілкуванні ОСОБА_6 агресивна, постійно погрожує, порушує порядок проживання у будинку, проживає у квартирі, яка їй не належить.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що проживає в одному будинку зі сторонами по справі, а тому неодноразово була свідком сварок за участю ОСОБА_6 На зауваження та на бесіди не реагує, свої погрози до мешканців будинку не припиняє.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що знайома з позивачем ОСОБА_3 і на протязі двох років бачила на тілі останньої синці. Зі слів ОСОБА_3 її бє сусідка ОСОБА_6, яка проживає у квартирі навпроти.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству з позивачами та відповідачем по справі. ОСОБА_6, яку вона знає тривалий час, зараз поводиться дуже агресивно, постійно свариться, наносить шкоду сусідам, виливає помиї перед вікнами мешканців. Сусіди намагалися знайти з нею спільну мову, але вона відмовляється навіть від спілкування з ними. Її бояться всі діти, які проживають у дворі, оскільки ОСОБА_6 постійно на них кричить, вживаючи при цьому нецензурну лайку.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 10 років. Про ОСОБА_6 спочатку чув від подружжя ОСОБА_1, а потім і сам бачив, як вона себе поводить, а саме: кричить, виражається брутальною лайкою, погрожує, шкодить майно, бє ОСОБА_3 З цього приводу викликалися правоохоронні органи, дільничний інспектор проводив з нею бесіди, складав протоколи, але поведінка ОСОБА_6 не покращилася і з нею проживати і спілкуватися неможливо.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, допитавши свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Судом достовірно встановлено про те, що сторони по справі проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно довідки про склад сімї, виданої 06.05.2015 року директором ДП «Уманський цегельний завод» у квартирі АДРЕСА_2 постійно проживають і мають право на приватизацію житла: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована з 24.06.1965 року; відповідач по справі ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка зареєстрована з 05.08.1982 року та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрований з 09.06.1994 року.

Також, в ході розгляду справи було встановлено, що квартиронаймачем вказаної квартири є ОСОБА_7, а її діти ОСОБА_6 та ОСОБА_8, є членами її сімї. Таким чином, відповідач, будучи зареєстрованим у ІНФОРМАЦІЯ_8 як член сімї квартиронаймача у передбаченому законодавством порядку, набула права користування цим житловим приміщенням.

У відповідності до ст. 64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЖК України визначає, що якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ними, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціального співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Виходячи з аналізу змісту наведеної норми стаття 116 вказує на такі підстави виселення фізичної особи без надання іншого жилого приміщення: а) систематичне руйнування чи псування жилого приміщення; б) використання його не за призначенням; в) систематичне порушення правил співжиття, що робить неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку.

Позивачами в якості підстави свого позову було обрано виселення через неможливість сумісного проживання внаслідок систематичного порушення правил соціалістичного співжиття відповідачем.

Виселення через неможливість спільного проживання може мати місце лише при систематичному порушенні винним правил суспільного співжиття.

П. 17 ПВСУ «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року розяснив, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Отже доказуванню за обраною позивачами підставою позову підлягає як факт наявності самої протиправної систематичної поведінки відповідача, так і той факт, що до нього попередньо вживались заходи, попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями органу місцевого самоврядування, а також заходи громадського впливу.

Під систематичністю необхідно розуміти скоєння двох і більше таких правопорушень. При цьому необхідно, щоб до винної особи попередньо були застосовані міри попередження суспільного впливу, але вона знов чинила такі дії.

Таким чином законодавством встановлений чіткий порядок для виселення інших осіб, які проживають разом з власниками житла.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як зясовано в ході розгляду справи, між сторонами виникають періодично конфліктні ситуації. Але, сама по собі наявність періодичних неприязних, конфліктних відносин між сторонами по справі не може бути безумовною підставою для виселення відповідача і не має законних підстав виселяти його з вищевказаного будинку.

Таким чином, суд дійшов до висновку про необґрунтованість та не доведеність позовних вимог щодо виселення відповідача, яка проживає у окремій квартирі належній її матері, а не разом у одній квартирі з позивачами, оскільки позивачами не доведено, а судом не встановлені підстави передбачені ч. 1 ст. 116 ЖК України або інші встановлені законом підстави для виселення відповідача з вказаної квартири.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 64, 109, 116 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: Уманська міська рада Черкаської області, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про виселення особи без надання іншого житлового приміщення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Б. Коваль