Справа № 307/1784/16-ц
Провадження № 2/307/1061/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2016 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Мельник В.І при секретарі Комяті Н.А. розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тячів цивільну справу за позовною заявою:
Керівника Тячівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Комунального закладу Тячівська районна лікарня № 1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Керівник Тячівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Комунального закладу Тячівська районна лікарня № 1 предявив позов в суд до відповідача про відшкодування спричиненої шкоди.
Позовні вимоги мотивує тим, що 21 червня 2015 року в 18 годині ОСОБА_1 знаходячись за кермом транспортного засобу «Ауді А6», рухаючись по вул.. Миру, в смт. Дубове, Тячівського району, в напрямку с. Калини , всупереч вимог п.п. 1.10, 1.5, 2.3(6), 2.9. (а), 10.1, 12.1, 12.9 Правил дорожнього руху України, виконуючи маневр повороту на АЗС «Вакос», що розташована по вул.. Миру, №59 «а» в смт. Дубове, не впорався з керуванням допустив зіткнення з автомобілем марки «Мерседес-Бенс», який був припаркований біля бензоколонки, в результаті чого пасажир автомобіля ОСОБА_2 знаходячись між бензоколонкою та вказаним автомобілем отримав тілесні ушкодження. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи №494 від 08 липня 2015 року потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що характерні для ДТП та знаходяться у прямому причинному звязку із настанням наслідків.
Потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії КЗ Тячівська районна лікарня №1 в травматологічному відділенні з 21 червня по 07 липня 2015 року. Згідно довідки про вартість лікування хворого № 220 від 08 червня 2016 року витрати на лікування ОСОБА_2 становлять 3 623 гривень 64 копійки.
Просить суд стягнути з ОСОБА_1 3 623 гривен 64 копійки в користь комунального закладу Тячівська районна лікарня № 1 та судові витрати по справі.
Прокурор в судове засідання не зявився, а надіслав суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення.
ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи тому суд зі згоди позивача ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Судом встановлено, що ухвалою Тячівського районного суду від 23 грудня 2015 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у звязку з дійовим каяттям та кримінальне провадження відносно нього закрито.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_1 потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Тячівської районної лікарні протягом 16 ліжкоднів, а саме з 21 червня по 07 липня 2015 року.
Відповідно до довідки № 220 виданої 08 червня 2016 року Комунальним закладом Тячівська районна лікарня 1 витрати на лікування ОСОБА_2 становлять 3623 гривень 64 копійки.
Відповідно до п.2 ст.121 Конституції України , на органи прокуратури України покладається представництво інтересів громадянина чи держави в суді у випадках, передбачених законом.
Частиною 2 статті 3 ЦПК України встановлено, що у випадках, встановлених законом , до суду можуть звертатися органи та особи , яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.
Відповідно до ст. 28 ЦПК України, особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальній справі, а також особа , цивільний позов якої залишається без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.
Згідно ст. 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави , якщо захист цих інтересів не здійснює або належним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, при викладених обставинах, у звязку з тим, що відповідач ОСОБА_1 не відшкодовує завдані збитки, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат № 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.
Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Враховуючи зазначені обставини, з відповідача ОСОБА_1 на користь Тячівської ЦРЛ необхідно стягнути понесені витрати на лікування потерпілого від злочину в розмірі 3623 гривень 64 копійки.
На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь держави також необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 гривню 20 копійок.
На основі викладеного та керуючись ст. ст. . 10 60, 80, 88, 213, 215 , ЦПК України ст.ст.1206 ЦК України.
РІШИВ
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 3 623 (три тисячі шістсот двадцять три) гривні 64 копійки на користь Комунального закладу Тячівська районна лікарня № 1 за лікування ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_1 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору на спеціальний рахунок Держаного бюджету України.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів, з дня його проголошення, а особам, які брали участь у розгляді справі , але не були присутні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив протягом 10 днів з дня отримання копії рішення відповідачем
Суддя Тячівського районного суду В.І.Мельник