справа № 165/1742/16-ц
провадження №2/165/685/16
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Харук Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, -

встановив:

09 вересня 2016 року ПАТ «СК «УНІКА» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.

Позов мотивує тим, що 12.05.2015 року ОСОБА_1, застрахував свою цивільну відповідальність в ПАТ «СК «УНІКА», про що було підписано поліс № АІ/7582548 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема транспортного засобу марки «Вольво», д.н.з. НОМЕР_1, строком дії з 13.05.2015 року до 12.05.2016 року включно.

03.09.2015 року в м. Харків на вул. Полтавський шлях, ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки Вольво, д.н.з. НОМЕР_1, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкоджень транспортних засобів.

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова відповідач від 01.10.2015 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні ДТП та притягнений до адміністративної відповідальності.

Страховою компанією було виплачено страхове відшкодування на користь власника транспортного засобу «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_3 в розмірі 8058,88 грн.

Оскільки вина відповідача у скоєнні ДТП встановлена в судовому порядку, то відповідно до ст. 1166 ЦК України, позивач має право вимагати від відповідача відшкодування в повному обсязі майнової шкоди.

А тому, ПАТ "СК "Уніка" просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму виплаченого страхового відшкодування та судові витрати у справі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився , про час та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 12.05.2005 року ОСОБА_1, як страхувальником, в ПАТ «СК «УНІКА» було підписано поліс № АІ/7582548 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, транспортного засобу марки «Вольво», д.н.з. НОМЕР_1. Згідно умов вищевказаного договору ПАТ «СК «УНІКА» було прийнято під свій страховий захист транспортний засіб марки «Вольво», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 17).

Згідно п. 2 полісу, страховим випадком, є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.10.2015 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адмінстягнення у виді штрафу (а.с.14).

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 03.09.2015 року о 18 годині, керуючи автомобілем «Вольво», д.н.з. НОМЕР_1, в м. Харкові по вул. Полтавський шлях1, в районі Будинку №45, не вибрав безпечний боковий інтервал, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_2, державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, автомобілі отримали механічні пошкодження.

В звязку з настанням страхової події 03.09.2015 року за участю відповідача ОСОБА_1, потерпіла ОСОБА_3, яка на момент ДТП керувала автомобілем НОМЕР_4, звернулася до ПАТ «СК «УНІКА» із відповідними заявами про виплату матеріального збитку (а.с. 9,10).

Відповідно до страхового акту № 00175715 від 21.10.2015 року, внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП, вартість матеріального збитку ОСОБА_3 становить 8058,88 грн. (а.с. 11), розмір збитків також підтверджується ремонтною калькуляцією від 12.09.2015 року (а.с.21).

На підставі страхового акту № 00175715 від 21.10.2015 року потерпілій ОСОБА_3 було виплачено страхове відшкодування в розмірі 8058,88 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 036694 від 26.10.2015 (а.с. 18).

Розмір відшкодованої шкоди ПАТ «СК «УНІКА» становить 8058,88 грн.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п.п. 33.1.4 ч.1 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,- МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має підтвердити це документально.

У відповідності до ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Правова позиція Верховного Суду України у справі за №6-1 цс 14 свідчить, що виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у редакції з 18 вересня 2011 по 8 січня 2012 року), слід зазначити, що у звязку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обовязок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.

Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування, не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.

Відповідно до ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Як вбачається з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_4 власник забезпеченого транспортного засобу 09.09.2015 року повідомила страховика про настання страхового випадку, який настав 03.09.2015 року.

Отже, позивач набув права регресної вимоги до ОСОБА_1 у відповідності до вищезазначених вимог закону.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача 8058,88 грн. відшкодування шкоди в порядку регресу.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 88, 213, 214, 215, 218 , 224, 225, 226ЦПК України, на підставі ст.ст. 993, 1188, 1191 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» відшкодування шкоди в розмірі 8058 (вісім тисяч пятдесят вісім) гривні 88 копійок та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук