У х в а л а

14 липня 2016 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 25 квітня 2012 року, ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 1 серпня 2012 року, ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 серпня 2012 року, 25 грудня 2012 року, 7 травня 2013 року, 16 липня 2013 року, 27 серпня 2013 року, 14 жовтня 2013 року, 5 грудня 2013 року, 14 березня 2014 року, 13 червня 2014 року, 16 липня 2014 року, 11 листопада 2014 року, 11 грудня 2014 року, 20 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання будинку спільною власністю подружжя,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України з указаною заявою про перегляд судових рішень, як вбачається зі змісту цієї заяви, з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах (пункт 1 частини першої статті 355 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та четвертої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. У разі пропущення строку, встановленого частинами першою-третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. Питання про поновлення строку вирішується колегією суддів під час вирішення питання допуску справи до провадження.

Оскільки ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд судових рішень у червні 2016 року, а ухвали суду касаційної інстанції, які заявник просить переглянути, постановлені 30 серпня 2012 року, 25 грудня 2012 року, 7 травня 2013 року, 16 липня 2013 року, 27 серпня 2013 року, 14 жовтня 2013 року, 5 грудня 2013 року, 14 березня 2014 року, 13 червня 2014 року, 16 липня 2014 року, 11 листопада 2014 року, 11 грудня 2014 року, 20 березня 2015 року, то ОСОБА_1 пропущено встановлений статтею 356 ЦПК України річний строк для подання заяви про перегляд судових рішень, який відповідно до змісту частини четвертої статті 356 ЦПК України поновленню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 72 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись частиною другою статті 72 та статтею 356 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 25 квітня 2012 року, ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 1 серпня 2012 року, ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 серпня 2012 року, 25 грудня 2012 року, 7 травня 2013 року, 16 липня 2013 року, 27 серпня 2013 року, 14 жовтня 2013 року, 5 грудня 2013 року, 14 березня 2014 року, 13 червня 2014 року, 16 липня 2014 року, 11 листопада 2014 року, 11 грудня 2014 року, 20 березня 2015 року залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України А.Г. Ярема