ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7422/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

за участю секретаря - Кубіва С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, треті особи: Житлово-будівельний кооператив «Будівельник - 9», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ващенко Віталій Володимирович про визнання права власності в порядку спадкування

В С Т А Н О В И В:

Позивачі, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкуванняпосилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_7, яка була дружиною ОСОБА_2та матір'ю ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Після її смерті відкрилася спадщина, на належне їй майно. До складу спадкового майна увійшла квартира АДРЕСА_1, в ЖБК «Будівельник-9» у місті Києві. Позивачі є спадкоємцями померлої, ОСОБА_7. З метою отримання спадщини позивачі звернулись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ващенко В.В.з заявою про прийняття спадщини. Однак, оформити право власності на вказане спадкове майно не виявилося можливим, оскільки в спадковій справі відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, у зв'язку з чим позивачі звернулись до суду.

У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов.

Представники відповідача та третіх особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, направили на адресу суду заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши та оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_7. Після її смерті відкрилася спадщина, на належне їй майно.

Як вбачається із копії сідоцтва про укладення шлюбу від 30.04.1978 року серія НОМЕР_1 позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,є чоловіком померлої ОСОБА_7.

Відповідно до копій свідоцтв про народження від 12.08.1981 року серія НОМЕР_2 та від 05.02.1983 року серія НОМЕР_3 померла ОСОБА_7 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ващенко В.В.від 25.05.2016 року № 29/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на квартиру АДРЕСА_2.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі та померла ОСОБА_7 проживали в АДРЕСА_1 на підставі ордеру Виконавчого комітету Київської Ради народних депутатів на житлове приміщення від 23.11.1967 року № 065869.

Як вбачається з довідки житлово-будівельного кооперативу«Будівельник-9» від 21.04.2016 року № 82, виданій по квартирі АДРЕСА_2 станом на 01.07.1992 року пайовий внесок сплачено повністю в розмірі 13 763, 77 карб.

Позивачі є спадкоємцями ОСОБА_7 за законом.

Позивач вчасно, у встановлений законом шестимісячний строк, звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округуза місцем відкриття спадщини і подав заяву про прийняття спадщини. Однак, оформити у законному порядку право власності на квартиру АДРЕСА_2 не виявилося можливим, так як померла ОСОБА_7, не встигла отримати свідоцтво про право власності.

Проте приватний нотаріус роз'яснив позивачу те, що за відсутності у спадкоємців необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину, дане питання підлягає вирішенню в судовому порядку.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди".

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року, законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю (стаття 18 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закон України від 10 липня 2003 року № 1087-IV «Про кооперацію», стаття 384 ЦК).

Відповідно до ст. 1218 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, і при цьому, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином за кожним позивчем необхідно визнати право власності на 1/6 частину на квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом.

Як вбачається із матеріалів справи, пайовий внесок щодо квартири АДРЕСА_2 сплачено станом на 01.07.1992 року, тобто на час перебування позивача, ОСОБА_2 та померлої, ОСОБА_7 у шлюбі.

У відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23, 24 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року за № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що наявні підстави для визнання за ОСОБА_2права власності на частку в спільному майні подружжя, а саме на 1/2 частинуквартири АДРЕСА_2.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та ст. ст. 1218, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 15, 57,60, 64, 76, 77, 169, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, треті особи: Житлово-будівельний кооператив «Будівельник - 9», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ващенко Віталій Володимирович про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2право власності на 1/6 частинуквартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Визнати за ОСОБА_3право власності на 1/6 частинуквартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Визнати за ОСОБА_4право власності на 1/6 частинуквартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА