РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/2289/16-ц

Провадження № 2/643/2705/16

23.06.2016 Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - Скотаря А.Ю.,

за участю секретаря - Кречетової М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка представляє інтереси неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка представляє інтереси неповнолітнього ОСОБА_5, третя особа: служба у справах дітей Московського району Харківської міської ради про визначення порядку користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності зареєстрована за ним, ОСОБА_6, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком останньої ОСОБА_7, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Фактично кожному з власників належить по 1/7 частині спірної квартири.

Після смерті ОСОБА_7 його донька ОСОБА_6, яка є дружиною позивача, фактично прийняла спадщину і стала власником 2/7 частин спірної квартири, а після смерті ОСОБА_6 спадщина у вигляді 2/7 частин зазначеної квартири фактично була прийнята в рівних частках позивачем та відповідачами.

Отже, на теперішній час ОСОБА_1 фактично належить 5/21 частин квартири АДРЕСА_1, а виходячи з її житлової площі у 44,9 кв.м. - 10,68 кв.м.

Враховуючи, що за порядком, який склався, він проживає в кімнаті площею 13,1 кв.м., позивач просить виділити йому дану кімнату в користування, а відповідачам та їх дітям інші дві кімнати, площею 14,8 та 17,0 кв.м., а кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор та підсобні приміщення залишити в загальному користуванні, що вирішить питання сплати комунальних платежів за приміщення, якими фактично користується кожна з сторін.

В суді позивач підтримав позовні вимога та дав пояснення відповідно до викладених в них обставин.

Відповідачі проти задоволення позову заперечували, зазначивши, що на теперішній час дійсно склався той порядок користування квартирою, на який вказує позивач, проте останній невірно визначив порядок та наслідки спадкування після ОСОБА_7, який насправді заповів все належне йому майно ОСОБА_2 і остання отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину. Таким чином ОСОБА_6 нічого не успадкувала після свого батька, а після смерті останньої позивачем спадкові права не оформлювались, отже позов є передчасним.

Представник третьої особи до суду не з'явився, про дату і час слухання справи сповіщався належним чином, що дає змогу розглянути справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02.07.2007 квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності зареєстрована за ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1 миколайовичем, ОСОБА_1 (на тепер ОСОБА_2) ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 8).

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 померли, відповідно, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 25, 26).

Як вбачається з довідки 8-ї Харківської державної нотаріальної контори після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкав АДРЕСА_2, заведено спадкову справу № 20/2013 на підставі заяви ОСОБА_2 згідно ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, рішення Київського районного суду м. харкова від 19.12.2012 та заповіту. 01.02.2013 на ім'я ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 72, 73).

З погляду на вказану інформацію можна дійти висновку, що ОСОБА_2 на підставі заповіту успадкувала після ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_2, проте даних про складання ОСОБА_7 заповіту стосовно його 1/7 частки в квартирі АДРЕСА_1 відсутні, отже суд приходить до висновку, що дана частка успадковувалась на підставі закону, а не заповіту, на що вказує відповідач.

ОСОБА_6 (дружина позивача) є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після свого батька ОСОБА_7, яка у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України успадкувала належну останньому 1/7 частку квартирі АДРЕСА_1.

Отже на час смерті, як зазначає позивач і з цим погоджується суд, ОСОБА_6 належало 2/7 частин спірної квартири.

Згідно довідки 11-ї Харківської державної нотаріальної контори після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, яка мешкала АДРЕСА_1, надійшли заяви про прийняття спадщини від доньок останньої: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 67-70).

Інших заяв не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, проте з погляду на те, що на час смерті спадкодавця позивач постійно проживав з останнім, його можна вважати таким, що прийняв спадщину.

За вказаних умов позивач та відповідачі успадкували після ОСОБА_6 по 2/21 частин квартирі АДРЕСА_1.

Отже, на час розгляду справи можна стверджувати, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 фактично належить по 5/21 частин спірної квартири, а ОСОБА_3 і ОСОБА_5 - по 1/7 її частини.

З погляду на технічну характеристику квартири, а саме її житлову площу, яка складає 44,9 кв.м., можна дійти висновку, що на 5/21 частин квартири, фактично належних позивачеві, приходиться 10,69 кв.м. її житлової площі.

Статтею 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до положень ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності в разі чого вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Клопотань про призначення судової будівельно-технічної експертизи з метою встановлення технічної можливості виділу у натурі частки з спільнго майна сторонами не заявлено.

На теперішній час в квартирі зареєстровано сім осіб: ОСОБА_1, доньки останнього ОСОБА_2 з неповнолітніми дітьми ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 з неповнолітнім сином ОСОБА_5 (а.с. 9).

Таким чином, можна дійти висновку, що кімната площею 13,1 кв.м. є більшою за частку позивача у праві власності на спірну квартиру і визначення такого порядку користувння квартирою, про який просить позивач, порушить права відповідачів, інших власників та користувачів квартири.

За таких обставин позов задоволений бути не може.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 370 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка представляє інтереси неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка представляє інтереси неповнолітнього ОСОБА_5, третя особа: служба у справах дітей Московського району Харківської міської ради про визначення порядку користування квартирою залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.Ю. Скотар