Провадження № 2/522/4117/16
Справа № 522/3496/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 26.02.2016 року звернулась до суду з позовом до Одеської міської ради, за яким просила визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 13.08.2010 року.

При цьому посилалась на те, що після смерті 13.08.2010 року ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі на квартиру АДРЕСА_1. 07.05.2010 року ОСОБА_2 було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом, ОСОБА_3, нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори, за реєстровим номером 3-530, за яким, належну їй на праві приватної власності квартиру, вона заповіла позивачці, так як не мала родичів. Оскільки померла довгий час хворіла, позивачка останні кілька років( а саме з 2008 року) наглядала за нею та допомагала по господарству: купувала ліки,прибирала в квартирі, готувала їжу та інше. Коли у ОСОБА_4 було загострення хвороби, позивачка залишалася у неї на ніч, останні вісім місяців взагалі проживала з померлою в її квартирі, щоб мати змогу цілодобово наглядати за нею, у вдячність за піклування ОСОБА_4 виявила бажання скласти на користь позивачки заповіт, у якому вказувалося, що після її смерті квартира переходить у власність ОСОБА_1. Посилаючись на свою юридичну неграмотність, позивачка звернулась до юриста Астахов І.І. за правовою допомогою щодо оформлення заповіту та у подальшому права власності, сплативши при цьому кошти на суму 23 000 грн. та передавши дублікат ключів від квартири. Після оформлення заповіту, позивачка й далі продовжувала наглядати за ОСОБА_4, до її смерті. Пізніше за власні кошти організувала похорони та поминки померлої. Після смерті ОСОБА_4 позивачка прийшла до вищевказаного юриста і повідомила про смерть, а також просила його розпочати роботу по оформленню, належної їй за Заповітом, спадщини. ОСОБА_5 запевняв, що всі необхідні документи щодо прийняття спадщини оформить він самостійно. Його поведінка дуже здивувала позивача, а тому остання вирішила звернутись до нотаріуса з питанням вчинення дій щодо прийняття спадщини. На консультації у нотаріуса, позивачка дізналась, що квартира АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу перейшла до інших осіб. Звернувшись до ОСОБА_5 за поясненнями, проте отримала від нього лише погрози. За цим фактом позивачка зверталась до правоохоронних органів, написавши заяву до прокуратури Суворовського району м. Одеси. Минулого року ОСОБА_5 заарештували та обвинувачують у вбивстві трьох людей та шахрайстві, тому, позивачка більше не має підстав боятися, і хоче повернути собі законне право на прийняття спадщини. Маючи намір прийняти спадщину, 19.11.2015 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_6. Проте, у прийнятті заяви позивачці було відмовлено в звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців). При цьому було розяснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом. За таких обставин, оскільки вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин: страх за життя моїх близьких людей та погане самопочуття, оскільки дуже переживала за ситуацію яка склалася після смерті ОСОБА_4, тому у неї довгий час боліло серце та був високий тиск, остання звернулась до суду з відповідним позовом.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_7 (діє на підставі довіреності від 20.11.2015 року) не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. У минулих судових засіданнях позовні вимоги та обставини, якими вони обґрунтовані, підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До суду 14.04.2016 року надійшла заява представника відповідача ОСОБА_8 (діє на підставі довіреності від 14.01.2016 року), за якою просив справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 серпня 2010 року померла ОСОБА_2, про що Першим Суворовським відділом РАЦС ОМУЮ зроблено актовий запис за №1207 та видано свідоцтво про смерть серії І-ЖД №234877 (а.с.6). Похованням останньої займалась позивачка, що підтверджується договором-замовленням на організацію проведення поховання від 14.06.2010р. (а.с.11), договором-замовленням на організацію проведення поховання №102817 від 15.08.2010р. (а.с.12-13), квитанцією від 15.08.2010 року (а.с.14).

ОСОБА_2 07 травня 2010 року було складено заповіт, за яким, належну їй на праві приватної власності квартиру ;154 у будинку №70 по вул.. Дніпропетровська дорога у м. Одеса, вона заповіла ОСОБА_1. Заповіт посвідчено державним нотаріусом Четвертої ОДНО ОСОБА_3 та зареєстровано у реєстрі за №3-530.

Зазначені правовідносини регулюються нормами ст..ст. 1216-1218 ЦК України повязані з набуттям права власності в порядку спадкування.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також, відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233, ч.1 ст 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Виходячи з вимог ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

При цьому приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачають, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та від 04.11.2015 року № 6-1486цс15, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що маючи намір прийняти спадщину, позивачка звернулася за допомогою до юриста Астахова І.І., який шахрайським шляхом заволодів майном, котре за заповітом мало перейти ОСОБА_1. Дізнавшись про намір Позивачки прийняти спадщину, ОСОБА_5 погрожував їй та її родині, але в 2015 році його було арештовано, а в 2016 році він помер не дочекавшись вироку суду. Зазначене підтверджується копією обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000263, відомості про яке 02.07.2014 року внесено до ЄРДР, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.1,6,9 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.1 ст.263, ч.2 ст. 294, ч.ч.3,4 ст.358 КК України (а.с.33-37).

З матеріалів, наданих приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_6 на виконання ухвали суду про витребування доказів від 17.05.2016 року (а.с.50-62), вбачається, що 19.11.2015 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_6, але оскільки ОСОБА_1 пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, Нотаріусом листом від 19.11.2015 року №414/01-16 було рекомендовано звернутися за захистом своїх прав до суду.

При цьому вбачається, що заяв про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 та про відмову від прийняття спадщини ніхто інший не подавав, спадкова справа відносно майна померлої ОСОБА_2 не заводилась, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса ОСОБА_6 від 19.11.2015 року. Таким чином, інших спадкоємців померлої ОСОБА_2 не встановлено.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК.

Отже, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що причини, за яких позивачка пропустила шестимісячний строк для звернення до нотаріуса, є поважними, вона була позбавлена можливості у визначений законодавством строк звернутися із відповідною заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлої 13.08.2010 року, оскільки боялась за соє життя та своїх близьких, шкода яким може була бути завдана з боку ОСОБА_5

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 доведений, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 169, 197, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 13.08.2010 року, строком у два місяці, з дня вступу рішення в законну силу.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, яки брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Домусчі Л.В.

07.11.2016