У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Закропивного О.В., Мазур Л.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 28 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 03 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (далі - ПАТ «Брокбізнесбанк») звернулося до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 03 квітня 2007 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» і ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 3371, відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді відкличної поновлюваної кредитної лінії з остаточним терміном повернення не пізніше 02 квітня 2010 року, із сумою ліміту, розмір якого не більше 200 000 грн для поповнення обігових коштів, зі сплатою 22 % річних за користування кредитом.

На забезпечення виконання умов кредитного договору 01 вересня 2008 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки № 1275, згідно з умовами якого останній передав в іпотеку земельну ділянку площею 13 200 кв. м, що розташована у с. Рижа Путильського району Чернівецької області.

05 квітня 2007 року між банком та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки № 358, згідно з умовами якого остання передала в іпотеку належний їй житловий будинок загальною площею 129,40 кв. м, що розташований по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,2487 га, яка розташована по АДРЕСА_2

ПАТ «Брокбізнесбанк» зазначало, що починаючи з 2008 року ОСОБА_4 не виконував належним чином взятих на себе зобов'язань щодо сплати кредиту та відсотків, не відповідав на претензійні листи, які направлялись банком з метою досудового врегулювання спору. Станом на 30 вересня 2014 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 157 502 грн 76 коп., яку банк і просив стягнути на свою користь із ОСОБА_4

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 28 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 03 березня 2016 року, позов ПАТ «Брокбізнесбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 157 502 грн 76 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Суди, задовольняючи позовні вимоги, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходили з того, що ПАТ «Брокбізнесбанк» у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором від 03 квітня 2007 року у розмірі 410 997 грн 76 коп. прийняв у власність іпотечне майно - житловий будинок, початкова вартість якого становила 255 995 грн, при цьому залишок боргу склав 157 502 грн 76 коп., який суд, відповідно до положень ст. ст. 526, 530, 1049, 1050 ЦК України, стягнув з відповідача.

Крім того, є правильними висновки судів про те, що банком не було пропущено строк позовної давності звернення до суду з відповідним позовом, оскільки як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи 22 січня 2014 року ВДВС Путилівського районного управління юстиції було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, в той час коли ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулося до суду у лютому 2015 року (ст. 261 ЦК України).

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають, зводяться до переоцінки доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України).

Із матеріалів справи та змісту судових рішень не вбачається, що судами при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 28 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 03 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.О. Писана
В.О. Закропивний
Л.М. Мазур