У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шаховніної М. О. ,

при секретарі - Якимович К. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Малкової Марії Вікторівни, зацікавлена особа - ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2016 року ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» звернулося до суду із скаргою на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Малкової Марії Вікторівни.

Вимоги скарги обґрунтовують тим, що у провадженні ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження ВП № 49434672 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» 33 557 грн. 23 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Вказали, що 15 квітня 2016 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з тим, що транспортних засобів, нерухомого майна за боржником не зареєстровано, відкритих рахунків у банківських установах не має, тобто відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Посилаючись на те, що державним виконавцем не вжито всіх заходів до виконання рішення суду, не перевірив інформації про наявність у боржника 1/2 частини квартири, не виконав вимоги ст. 11, 47, 52, 57 Закону України «Про виконавче провадження», ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» просив визнати неправомірною постанову від 15.04.2016 року про повернення викон7авчого документу стягувачеві та зобов'язати державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві відновити виконавче провадження ВП № 49434672.

У судовому засіданні представник ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» підтримав подану скаргу, просив її задовольнити.

Державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Малкова М.В. у судовому засіданні просила скаргу залишити без задоволення, оскільки при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві вона діяла в межах повноважень та згідно із вимогами Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, нею було вжито всі заходи щодо розшуку майна боржника ( а.с. 23-24).

Суд, заслухавши пояснення представника ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» та державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Малкової М.В., дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необґрунтованість скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 1 та п. 3 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Судом встановлено, що 12 грудня 2013 року видано виконавчий лист Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» 33 557 грн. 23 коп. на відшкодування матеріальної шкоди (а.с. 27-28).

ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» звернулось до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження ( а.с. 25-26).

Постановою від 23 листопада 2015 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Зоргач А.В. відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» 33 557 грн. 23 коп. на відшкодування матеріальної шкоди ( а.с. 29-30).

15 квітня 2016 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», у якій вказано, що «транспортних засобів, нерухомого майна за боржником не зареєстровано, відкритих рахунків у банківських установах не має, а також інформації про джерела отримання доходів боржника фізичної особи - відсутні. Згідно відповіді УПФУ про осіб боржників які отримують пенсії - інформація відсутня. Згідно акту державного виконавця майна належного боржникові та за рахунок якого можна звернути стягнення не виявлено» ( а.с. 43-44).

Звертаючись до суду з даною скаргою ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» посилався на те, що за період з моменту відкриття провадження державним виконавцем не вчинено жодної дії з примусового виконання рішення суду, державним виконавцем не виконано вимоги ст. 11, 47, 52, 57 Закону України «Про виконавче провадження», а тому вони змушені звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону державний виконавець зобов"язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати в своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 32 даного Закону передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, після його відкриття державним виконавцем вчинявся ряд дії щодо його виконання та виявлення майна належного боржнику.

Так, 23 листопада 2015 року державним виконавцем було направлено запит до Територіального сервісного центру № 8045 Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві про надання інформації про наявні транспорті засоби у ОСОБА_2 та запити до ПФУ та ДФС України ( а.с. 31).

Як вбачається з відповіді ДПС України, ПФУ відкритих розрахункових рахунків за боржником не зареєстровано, боржник не перебуває у трудових відносинах з жодним підприємством, та таким, що перебуває на обліку в пенсійному фонді як такий, що отримує пенсію не значиться ( а.с. 32-35).

Згідно акту державного виконавця від 22.03.2016 року, виходом за адресою проживання боржника - АДРЕСА_1, не розшукано майна належного боржнику для опису та арешту ( а.с. 36).

08 квітня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження ( а.с. 37-38).

З інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником нерухомого майна не зареєстровано ( а.с. 39-40).

З огляду на вищевикладене, державним виконавцем при виконанні рішення суду № 758/11285/13-ц від 07.10.2013 року вчинялося ряд дій відповідно до законодавства з дотриманням вимог ЗУ "Про виконавче провадження".

Статтею 47 Закону України "Про виконавче провадження" встановлений вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документу стягувачеві.

Зокрема, у п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Саме такі обставини і покладені державним виконавцем в основу оскаржуваної постанови, оскільки згідно відповідей на запити, рухомого та нерухомого майна за боржником не розшукано, інформація про джерела доходів боржника відсутні, що унеможливлює здійснити відрахування із доходу останнього, а тому його висновок про повернення виконавчого листа стягувачеві не суперечить закону.

Будь-яких доказів на спростування такого висновку державного виконавця суду не надано. Доводи заявника в обґрунтування скарги не підкріплені жодним доказом, або посиланням на такі докази.

Таким чином, вимоги скарги ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Малкової Марії Вікторівни є недоведеними, оскільки дії державного виконавця при виконанні рішення суду здійснювалися у спосіб і порядок визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, суд вважає за можливе роз»яснити скаржнику, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383, 384, 386, 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Малкової Марії Вікторівни, зацікавлена особа - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а в разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяМ. О. Шаховніна