Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1737/16-ц
Провадження №: 2/332/912/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А. за участю секретаря Ковтуна В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2, 3-я особа: Колот

ОСОБА_3

про зменшення розміру аліментів ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, 3-тя особа - ОСОБА_4, про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що він від попереднього шлюбу з ОСОБА_2 має повнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір»ю та на даний час навчається в Запорізькому гуманітарному коледжі ЗНТУ на 2-му курсі денної форми навчання. На підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2016 року з нього на користь відповідача ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 08.04.2016 року і до закінчення її навчання, але не більш ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років. Під час розгляду справи та ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, він не заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки в повній мірі усвідомлює свій обовязок щодо надання допомоги колишній дружині у вихованні дочки, серед іншого, в наданні матеріальної допомоги на її утримання та забезпечення належних умов для здобуття дочкою освіти. Разом з тим, на даний час склалися обєктивні обставини, які унеможливлюють сплату аліментів у визначеному судом розмірі ? частини його доходів з наступних підстав.Станом на момент звернення з позовною заявою до суду, він проходить службу в органах Національної поліції України та рівень його грошового забезпечення складає приблизно 5000,00грн. на місяць.При цьому, на даний час він проживає зі своєю другою дружиною ОСОБА_5 та виховує з нею спільну малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а його дружина ОСОБА_5 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Отже, єдиним джерелом доходу сімї є його заробітна плата. Крім того, протягом останніх пяти місяців різко погіршився стан його здоровя у звязку з його участю в проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, та на даний час він продовжує проходити курси лікування (терапії), які потребують значних фінансових витрат. Також, у звязку із збільшенням тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно збільшилися його витрати на утримання квартири, в якій він проживає з дружиною, її батьками пенсіонерами та малолітньою дитиною. Таким чином, на даний час у його житті склалася несприятлива фінансова ситуація, у зв»язку з чим відрахування з його грошового забезпечення ? частини призведе до неможливості на належному рівні утримувати його родину та лише призведе до неможливості своєчасно та в повному обсязі сплачувати аліменти на утримання дочки, а тому просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача ОСОБА_2 за рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2016 року на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 з ? частини до 1/6 частини його доходу.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснення суду в обґрунтування позовних вимог надав аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та зазначив, що з часу подачі ним позову до суду про зменшення розміру аліментів і до часу розгляду справи судом ніяких змін в його житті не відбулося і всі доводи викладені у позові. Його дружина отримує аліменти на свою дитину від першого шлюбу, на їх спільну дитину вона отримує державну допомогу. Їх спільна дитина з 05.09.2016 року відвідує дитячий садок, але дружина ще не вийшла на роботу, оскільки вирішила змінити місце роботи та для цього їй необхідно пройти відповідні курси. Батьки дружини, з якими вони проживають разом, отримують пенсії, але він їм допомагає у придбанні ліків та продуктів. Він має пільги щодо сплати комунальних послуг, як учасник бойових дій у розмірі 75% та має право на надання безоплатної медичної допомоги, але обстеження та лікування, як йому пояснили, буде здійснюватися у порядку черговості, а тому він за власною ініціативою самостійно підтримує свій стан здоров»я в інших медичних закладах, оскільки не хоче втратити роботу. В подальшому позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився. Через канцелярію суду надійшла заява позивача з проханням проводити розгляд справи без його участі(а.с125-126).

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Представник відповідача ОСОБА_6, який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні, оскільки позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні ніяким доказами не підтвердив те, що зміни його сімейного, матеріального стану, та стану здоров»я відбулися після ухвалення судом рішення про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, яка продовжує навчання. Всі ті обставини, на які посилається позивач вже існували і під час ухвалення судом рішення від 26.04.2016 року і ніяких змін після рішення суду у житті позивача не відбулося.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити у їх задоволення з підстав, викладених представником відповідача ОСОБА_6.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представника відповідача та 3-ої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, у ї сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Положеннями ч.1 ст. 201 Сімейного Кодексу України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно розясненням, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.03.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв»язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров»я когось з них.

Отже, стаття 192 СК України передбачає можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Але, в розумінні зазначеної норми матеріального права, ці зміни, повинні настати вже після ухвалення судом рішення щодо стягнення аліментів.

Згідно свідоцтвам про народження серії I-ЖС № 239431 та серії I-ЖС № 293149, позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4(а.с.9,22).

Шлюб між позивачем ОСОБА_1М та відповідачем ОСОБА_2 був розірваний на підставі заочного рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 24.12.2012 року, яке набрало законної сили 04.01.2013 року(а.с.11)

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЖС №127588, позивач ОСОБА_1 з22 червня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, яка після державної реєстрації шлюбу має прізвище Колот(а.с.13). З довідки № 5307 від 15.07.2016 року, виданої УПСЗН Запорізької міської ради по Хортицькому району м. Запоріжжя вбачається, що ОСОБА_5 перебуває на обліку та отримує щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, розмір якої складає 1012,50грн.(а.с.80-81).

Згідно рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2016 року з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 08.04.2016 року і до закінчення її навчання, але не більш ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Рішення суду набрало законної сили 04.05.2016 року(а.с.12).

Відповідно до довідки №01/6-2671 від 24.05.2016 року, виданої Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, позивач ОСОБА_1 з 13.05.2016 року значиться зареєстрованим та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5(а.с.16). Разом з позивачем за вказаною адресою значаться зареєстрованими: його дружина ОСОБА_5 з дочкою ОСОБА_5, ОСОБА_8,ОСОБА_9, що підтверджується довідками № 01/602670, № 01/6-2602, №01/6-2668 від 24.05.2016 року, виданими Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради (а.с.17,18,19).

Згідно довідки № 91 від 05.04.2016 року, ОСОБА_4 є студенткою 2 курсу денної форми навчання Запорізького гуманітарного коледжу Запорізького національного технічного університету. Навчається за контрактом. Повний термін навчання в коледжі з 01.09.2014 року по 30.06.2017 року(а.с.24). Відповідно до умов договору № 40-14 про надання освітніх послуг з підготовки молодшого спеціаліста від 12.08.2014 року та додаткової угоди № 2 до цього договору загальна вартість освітньої послуги становить 17120,00грн. Вартість за другий рік навчання - 5620грн., за 3-й рік навчання 7900грн.(а.с.25,88).

З довідки про доходи від 04.05.2016 року № 432, виданої Головним управлінням Національної поліції в Запорізькій області вбачається, що позивач ОСОБА_1 працює на посаді інспектора і загальна сума його заробітної плати за період з 07 листопада 2015 року по 30 квітня 2016 року за винятком аліментів склала 30007,97грн.. Із заробітної плати проводяться відрахування по сплаті аліментів у розмірі ? частини доходу, що у грошовому еквіваленті складає 1249,76грн.(а.с.27). Згідно довідки про доходи № 672 від 28.07.2016 року, загальна сума доходу позивача ОСОБА_1 за період з травня по липень 2016 року за винятком аліментів складає 13922,57грн., середньомісячна нарахована заробітна плата складає 6210,00грн.. Розмір сплачених аліментів становить 1249,76грн.(а.с.105).

Відповідно до посвідчення серії МВ №041091, виданого 20 липня 2015 року Головним управлінням міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, позивач ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України(а.с.28).

В обґрунтування стану здоров»я позивачем були долучені висновки магнітно-резонансної томографії від 11.03.2016 року, ультразвукового дослідження від 07.04.2016 року(а.с.29,30-31), а також довідки ЧП «Реабілітація» від 06.10.2016 року щодо вартості курсу лікування його та його дружини ОСОБА_5О.(а.с.127,128).Відповідно до консультативного висновку та довідок, виданих медичними установами, відповідач ОСОБА_2 та 3-я особа ОСОБА_4 за станом здоров»я також потребують лікування, ОСОБА_4 рекомендоване планове оперативне лікування(а.с.89, 91,92,95,143,144).

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено належними та допустимими доказами, під час ухвалення Заводським районним судом м. Запоріжжя рішення від 26 квітня 2016 року позивач ОСОБА_1 вже перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 та на його утриманні вже знаходилась малолітня дитина від другого шлюбу ОСОБА_5, яка народилась 22.06.2013 року. Як на час ухвалення судом рішення станом на 26.04.2016 року так станом і на теперішній час позивач ОСОБА_1 працює і отримує стабільний доход у виді заробітної плати, розмір якої за цей час не зменшився та нарахований дохід складає 6210,00грн. щомісяця. Отже, сімейний стан позивача, також як і його матеріальний стан ніяким чином не змінилися після визначення аліментів у розмірі ? частини його доходу за вище вказаним рішенням суду на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, яка продовжує навчання. Посилання позивача ОСОБА_1 в позовній заяві на ту обставину, що на теперішній час збільшилися витрати на утримання квартири, в якій він проживає разом з дружиною, її батьками пенсіонерами та малолітньою дитиною, на думку суду, не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, так як ці обставини виникли не лише для позивача, а і для відповідача, яка також буде сплачувати комунальні послуги у збільшеному розмірі. Окрім того, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій, що підтверджується наданим ним суду безтерміновим посвідченням серії МВ № 041091 від 20 липня 2015 року. Зокрема, статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачена 75-процентна знижка плати за користування житлом(квартирна плата) та 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами). У той самий час судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 немає будь-яких пільг щодо оплати за користування житлом та плати за користування комунальними послугами. Крім того, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що протягом останніх пяти місяців різко погіршився стан його здоров»я, та на даний час він продовжує проходити курси лікування (терапії), які потребують значних фінансових витрат. У той самий час, позивачем до позовної заяви були долучені довідки щодо стану його здоров»я, які датовані березнем та квітнем 2016 року, тобто також до ухвалення рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2016 року. Належних доказів стосовно погіршення стану здоров»я позивача після ухвалення судом рішення щодо визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, суду також не було надано, оскільки долучену позивачем в обґрунтування погіршення стану здоров»я лише одну довідку ПП «Реабілітація» суд не може визнати достатнім доказом щодо суттєвого погіршення стану здоров»я позивача. Разом з тим, як вже було зазначено судом, позивач ОСОБА_1, як особа, яка має статус учасника бойових дій, має право на пільги гарантовані йому державою, які закріплені в статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема, пунктами 1,3 цієї статті визначено, що учасниками бойових дій мають право на безплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та виробів медичного призначення за рецептами лікарів; безоплатне забезпечення санаторно-курортним лікуванням або одержання компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування. Зазначене спростовує доводи позивача щодо необхідності значних фінансових витрат з його сторони на проходження курсів лікування. Посилання позивача в судовому засіданні на погіршення його матеріального стану внаслідок проживання разом з батьками пенсіонерами його дружини ОСОБА_5 та долучені довідки про стан здоров»я його тестя ОСОБА_8 не можуть вплинути на вирішення спору по суті, оскільки батьки дружини позивача отримують пенсію за віком, а надання ним позивачем у добровільному порядку будь-якої матеріальної допомоги, на власний розсуд, не може свідчити про зміну його матеріального стану та його погіршення. Разом з тим, при вирішенні спору по суті, суд враховує, що відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають істотне значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. На підставі вище викладеного, та аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позивач ОСОБА_1 не надав суду достатніх належних доказів в обгрунтування своїх позовних вимог, а тому у задоволені його позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10,11,60,61,88,209,212,213-215,218 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Андрюшина Л.А.