У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Карпенко С.О.,
Кадєтової О.В.,Мостової Г.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справуза позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 12 січня 2011 року. У зв'язку з неналежним виконанням боржником своїх грошових зобов'язань станом на 30 червня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 4 521,57 грн, а саме: 796,31 грн - заборгованість за кредитом; 1 493,76 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1 540 грн заборгованості за пенею та комісією, 500 грн - штраф (фіксована частина); 191,50 грн - штраф (процентна складова).

Заочним рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2015 року, у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк»просить судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості на підставі договору про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у вигляді анкети-заяви, який було укладено 12 січня 2011 року.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначав, що відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконувала, внаслідок чого станом на 30 червня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 4 521,57 грн, а саме: 796,31 грн - заборгованість за кредитом; 1 493,76 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1 540 грн заборгованості за пенею та комісією, 500 грн - штраф (фіксована частина); 191,50 грн - штраф (процентна складова) (а. с. 5).

Згідно зі змістом заяви клієнта від 12 січня 2012 року (а.с. 6) та п. 2.1.1 Умов і правил надання банківських послуг строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. При цьому кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення). Строк дії картки вказано з її лицьового боку (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця і по закінченню строку дії картки вона пролонгується на новий строк за зверненням клієнта до банку (пп. 2.1.1.2.11. і 2.1.1.2.12).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 212-215 ЦПК України, з висновками якого погодився й апеляційний суд, визначившись правильно з характером спірних правовідносин, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення з урахуванням наданих сторонами доказів, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суд першої інстанції правильно зауважив, що доказів того, що відповідач отримала платіжну картку та ПІН код зазначена заява та матеріали надані позивачем суду не містять, оскільки у заяві не вказаний номер картки яку отримала нібито позивачка. Згідно наданої суду копії заяви ОСОБА_6 у розділі «Відмітки банку» підписом працівника банку від 12 січня 2012 року засвідчується правильність та достовірність відомостей, нею перевірено, ідентифікація клієнта проведена, згідно порядку ідентифікації клієнтів при відкритті рахунків та випуску платіжних карт (а.с. 6 зворот). У позовній заяві позивач вказував, що кінцевим терміном повернення кредитних коштів, є строк дії картки, але такий строк не зазначив, а матеріали справи таких відомостей не містять.

Судом першої інстанції також взято до уваги, що наданий суду розрахунок заборгованості за договором № б/н від 12 січня 2011 року, укладений між сторонами не містить даних про те, за якою карткою зроблений розрахунок, початковою датою розрахунку зазначена дата 19 червня 2012 року (а.с. 5).

Погодившись з висновками суду першої інстанції апеляційний суд правильно виходив з того, що доказів на підтвердження того, що між сторонами було укладено кредитний договір від 12 січня 2012 року, що саме ОСОБА_6 звернулась до позивача з заявою про отримання кредиту 12 січня 2012 року та того, що саме ОСОБА_6 отримала платіжну картку та ПІН-код за кредитним договором, на який посилається позивач, позивачем не надано.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова