ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2779/16-ц
Провадження № 2/210/1235/16
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
"27" вересня 2016 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу в складі

головуючого судді Літвіненко Н.А.

при секретарі Рябченко І.В.

з участю позивача ОСОБА_1

з участю предст. відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Арселор Міттал Кривий Ріг, 3-а особа Центрально-Міський районний військовий комісаріат про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу , суд,

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача ПАТ „Арселор Міттал Кривий Ріг про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що 20.01.2015 року, згідно наказу (розпорядження) ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №44 його було прийнято електромонтером з ремонту і обслуговування електрообладнання ремонтного виробництва, дільниці з підготовки виробництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

У квітні 2015 року, йому було вручено повістку про виклик до військкомату. Відвідавши військкомат та пройшовши медичний огляд я дізнався, що його призивають на строкову військову службу.

З метою отримання роз`яснень стосовно моїх подальших дій щодо роботи на підприємстві відповідача він звернувся до працівників департаменту з персоналу підприємства.

В результаті звернення йому було роз`яснено, що він повинен звільнитися за п. З ст. 36 КЗпП України у зв`язку з призовом на військову службу, для чого він має написати власну заяву про звільнення, в інакшому випадку його буде звільнено за прогул, якщо не звільниться.

Написавши відповідну заяву, 21.04. 2015 р., згідно наказу (розпорядження) № 55 про припинення трудового договору від 21.04.2015 р. його було звільнено у зв`язку з призовом іа строкову службу.

Перебуваючи на військовій службі, в ході спілкування з іншими військовослужбовцями він дізнався, що їх роботодавці не припинили з ними трудових відносин та що їм виплачується середній заробіток.

Крім того, тим призовникам його призиву, яких помилково звільнили з роботи на підставі ч. З ст. 36 КЗпП України, яка застосовується у випадку призову у мирний час, підприємства надіслати повідомлення про скасування наказів про звільнення з проведенням щомісячно виплати середнього заробітку з часу призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та необхідність повернення трудових книжок у терміновому порядку до відділу кадрів.

Після цього, він неодноразово, зокрема у січні та повторно у березні 2016 року, звертався до відповідача із заявою, в якій містилось прохання про поновлення його на роботі та виплати середнього заробітку з дати звільнення у зв`язку з призовом, однак в задоволені вищезазначених заяв було відмовлено.

Відмову в задоволенні його звернень відповідач мотивував тим, що на час його звільнення діючим законодавством України не передбачалось збереження місця роботи, посади і компенсації з бюджету середнього заробітку на підприємстві, в установі, організації, особам, в яких вони працювали на час призову на строкову військову службу.

Вважає, що його звільнення відбулося з порушенням вимог трудового законодавства та порушені його трудові права підлягають захисту шляхом скасування незаконного наказу (розпорядження) ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про припинення трудового договору №55 від 21.04.2015 р., поновлення його на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Просить позов задовольнити.

Позивач в судовому зсіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив задовольнити їх судом.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, суду пояснила, що відсутні правові підстави для задоволення позову позивача.

Представник 3-ї особи в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Суд, вислухавши сторони, 3-ю особа, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на підприємстві відповідача з 20.01.2015 року по 21.04.2015 року.

Згідно наказу № 55 про припинення трудового договору від 21.04.2015 р. 21.04.2015 р. ОСОБА_1 було звільнено у зв`язку з призовом на строкову службу.

22 квітня 2015 року, повісткою Центрально-Міського районного військового комісаріату ОСОБА_1 був призваний на строкову військову службу у період проведення мобілізації та дії на території України особливого періоду.

Так, правові відноси між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року № 2232 (далі - Закон № 2232).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2232, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок, згідно ч. 3. ст. 1 вказаного Закону, включає, зокрема, проходження військової служби.

Як слідує з ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачені гарантії поширюються на тих військовослужбовців, які виконують свій обов`язок в особливий період.

Згідно з визначенням, наведеним у ст. 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», а також у ст. 1 ЗУ «Про оборону України», особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює її час.

Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 р. № 303/2014, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 р. в Україні оголошений особливий період. Особливий період триває в Україні по теперішній час та його скасування буде здійснено окремим Указом Президента України після стабілізації обстановки на сході України.

Роз`яснення стосовно того, що в Україні з березня 2014 р. по теперішній час діє особливий період, надано також Міністерством оборони України у листі від 01.10.2015 р. №322/2/8417.

Відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року N 15/2015, затвердженим Законом України від 15 січня 2015 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» , в Україні оголошене проведення протягом 2015 року часткової мобілізації.

Указом Президента України «Про строки проведення чергових призовів, чергові призови громадян України на строкову військову службу та звільнення в запас військовослужбовців у 2015 році» від 17 лютого 2015 року N 88/2015 в редакції, яка існувала на час виникнення спірних відносин, були визначені строки проведення чергових призовів громадян України на строкову військову службу на 2015 рік: 1) квітень - травень; 2) жовтень - листопад.

Так, частиною 7 ст. 1 Закону № 2232 визначено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, підприємства, установи і організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (об`єднані міські) військові комісаріати, а також інші, визначені цією статтею органи та установи.

Таким чином, 22 квітня 2015 року, повісткою Центрально-Міського районного військового комісаріату ОСОБА_1 був призваний на строкову військову службу у період проведення мобілізації та дії на території України особливого періоду, тобто я був залучений до виконання військового обов`язку.

Частиною 2 ст. 119 КЗпП України встановлено, що працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу" і "Про альтернативну (невійськову) службу","Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.

Відповідно до Закону України від 15.01 2015 р. № 116 - VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку проходження військової служби та питань соціального захисту громадян України, які проходять військову службу під час особливого періоду» було внесено зміни до ст. 39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до яких, починаючи з 08.02.2015 року за громадянами України, які призвані на строкову військову службу на строк до закінчення особливого періоду, але не більше одного року, зберігалось місце роботи (посада), середній заробіток на підприємстві, в установі, організації незалежно від підпорядкування та форми власності.

Також вищезазначеним Законом були внесені зміни до ст. 39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до яких, громадяни України, призвані на строкову військову службу на строк до закінчення особливого періоду, користуються гарантіями, передбаченими ч. З та ч. 4 ст. 119 КЗпП України.

Так, відповідно до ч. З ст. 119 КЗпП України в редакції від 15.04.2015 р., за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, але не більше одного року, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.2015 р. № 911 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 р. № 105», виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям в межах середнього заробітку працівникам, призваних на строкову військову службу на особливий період здійснюється з 11.06.2015 р.

Тобто, відповідно до законодавства України з 08.02.2015 р. зазначеній категорії громадян, середній заробіток на підприємстві зберігався на загальних підставах, а починаючи з 11.06.2015 р. підприємствам, установам, організаціям здійснюється компенсація цього заробітку за рахунок державного бюджету.

Відповідно до п. З ст. 36 КЗпП України (в редакції від 15.04.2015 р.) підставою припинення трудового договору є призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім призову працівника на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не

більше одного року, тобто призив працівника під час мобілізації, на особливий період не є підставою для припинення трудового договору по п. З ст. 36 КЗпП України.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, звільнення ОСОБА_1 з займаної посади наказом (розпорядженням) №55 від 21.04.2015 р. у зв`язку з призовом на строкову службу є неправомірним Відповідач повинен був забезпечити дотримання гарантій збереження за ОСОБА_1 робочого місця та виплати йому середньої зарплати, які встановлені ч. З ст. 119 КЗпП України, ст. 39 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу", та які існували на час його звільнення.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України працівник, що був звільнений з роботи з порушенням вимог чинного законодавства, повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Одночасно з цим повинно бути вирішене питання про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

01.06.2016 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в «Швидкісний трамвай».

Кількість днів прогулу з 22.04.2015 р.- дня наступного за днем звільнення, по 01.06.2016 р. - дату працевлаштування становить 271 робочий день.

Средньоденна заробітна плата згідно довідки становить 107,41 грн.

Згідно розрахунку, зробленого на підставі ст. 235 КЗпП України, Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМ України № 100 від 08.02.1995р.:

107,41 грн.х 271 день = 29 108,11 грн.

Враховуючи, що про порушення свого права позивач дізнався лише в березні 2016 року, суд вважає необхідним поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з позовною заявою

Виходячи з наведеного суд вважає необхідним позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Арселор Міттал Кривий Ріг, 3-а особа Центрально-Міський районний військовий комісаріат задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати наказ (розпорядження) ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» № 55 від 21.04.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» у зв`язку з призовом на військову службу в збройні сили України..

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді електромонтера з ремонту і обслуговування електрообладнання ремонтного виробництва, дільниці з підготовки виробництва ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» з 22.04.2015 року.

Стягнути з ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 29 108,11 грн.

Стягнути з ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» судовий збір на користь держави в сумі 551 грн. 20 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст. 119, 232, 234, 235 КЗпП України, ст. 39 ЗУ „Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 73,208-210, 212-215, 218 ЦПК УКраїни суд, -

В И Р І Ш И В :
Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з позовною заявою.

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Арселор Міттал Кривий Ріг, 3-а особа Центрально-Міський районний військовий комісаріат задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати наказ (розпорядження) ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» № 55 від 21.04.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» у зв`язку з призовом на військову службу в збройні сили України..

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді електромонтера з ремонту і обслуговування електрообладнання ремонтного виробництва, дільниці з підготовки виробництва ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» з 22.04.2015 року.

Стягнути з ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 29 108,11 грн.

Стягнути з ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» судовий збір на користь держави в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Н. А. Літвіненко