УхвалА

іменем україни

27 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ващук Віри Федорівни про витребування майна із чужого незаконного володіння за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Волинської області від 29 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 19 липня 2007 року надала згоду своєму чоловіку - ОСОБА_6 - на отримання ним кредиту з посвідченням іпотечного договору, без оформлення заставної, щодо належної їм на правах спільної сумісної власності квартири, що набута або буде набута у зареєстрованому шлюбі, яка була складена у вигляді нотаріально посвідченої заяви. Крім того, 19 липня 2007 року вона надала згоду своєму чоловікові на розпорядження грошовими коштами, одержаними на правах спільної сумісної власності та щодо набуття-купівлі будь-якого нерухомого майна, яка була складена у вигляді нотаріально посвідченої заяви.

Позивачка указувала про те, що зазначені вище заяви вона передала ОСОБА_6 для оформлення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири, а він передав вказані заяви приватному нотаріусу Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ващук В.Ф. Приватним нотаріусом дані заяви було долучено до матеріалів нотаріальної справи щодо укладення договору купівлі-продажу та до матеріалів нотаріальної справи щодо укладення договору іпотеки, які були укладені 17 липня 2007 року.

Вважала, що відповідачка протиправно заволоділа оригіналами нотаріально посвідчених заяв від 19 липня 2007 року і безпідставно відмовляється їх повернути.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просила суд зобов'язати приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ващук В.Ф. передати їй оригінали нотаріально посвідчених заяв від 19 липня 2007 року.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено. Зобов'язано приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ващук Віру Федорівну повернути ОСОБА_4 оригінали заяв від 19 липня 2007 року зареєстрованих у реєстрі за № 3440 (про надання згоди чоловіку - ОСОБА_6 - на отримання ним кредиту і посвідчення іпотечного договору) та № 3441 (про згоду на набуття - купівлю будь-якого нерухомого майна), підписаних ОСОБА_4 та нотаріально посвідчених приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Дудись В.Н. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 29 липня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати й залишити у силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що нотаріусом учинені дії згідно з положеннями Закону України «Про нотаріат» і надані документи зберігаються в нотаріальній справі.

Також суд вірно зазначив, що нотаріусу документи були надані добровільно для вчинення нотаріальних дій - посвідчення правочинів, які недійсними не визнані.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 29 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта