РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2016 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Ніколайчук А.В.

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майнового права

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з 04 лютого 2016 року фактично сімейні відносини припинили своє існуванн через непорозуміння та різні погляди на життя.

28 жовтня 2016 року до суду з зустрічним позовом звернулася ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання за нею 1/2 частини паєнакопичення (пайового внеску) в обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив «Приозерний» за 1-кімнатну квартиру №32 загальною проектною площею 38.71 м.кв. на шостому поверсі будинку по вул. Озерній, 4А, 4Б, 4В у м. Хмельницькому згідно Договору №20 пайової участі у будівництві (про сплату пайових внесків) від 14.05.2015 року, укладеного між ЖБК «Приозерний» та ОСОБА_1 так, як зазначені внески сплачено під час перебування у шлюбі та є спільною сумісною власністю подружжя та позивач відмовляється в добровільному порядку поділити майнові права на квартиру тому вимушена звернутися до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою суду від 28.10.2016 року обєднано в одному провадженні зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майнового внеску з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позивач в судове засідання зявився, підтримав вимоги про розірвання шлюбу, заперечив стосовно визнання за ОСОБА_3 ? чатини майнових прав на спірну квартиру так, як за квартиру сплачував власні кошти, отримані у позику.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судове засідання зявився, визнав первісний позов про розірвання шлюбу та підтримав зустрічні позовні вимоги про визнання майнового права на ? частину квартири квартиру №32 загальною проектною площею 38.71 м.кв. на шостому поверсі будинку по вул. Озерній, 4А, 4Б, 4В у м. Хмельницькому.

Преставник третьої особи обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Приозерний» у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що первісний та зустрічний позови підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 26 травня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі актовий запис №629, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого 09 вересня 2016 року відділом реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що перспектив для збереження сімї не має, сторони не наполягають у наданні строку на примирення, дітей від шлюбу не має, проживання в шлюбі буде суперечити інтересам подружжя суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 необхідно розірвати.

Під час проживання у шлюбі за інвестиційним договором №20 від 14 травня 2015 року на дольову участь у будівництві укладеного між ОСОБА_1 та обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Приозерний» подружжям придбано квартиру №32 загальною проектною площею 38.71 м.кв. на шостому поверсі будинку по вул. Озерній, 4А, 4Б, 4В у м. Хмельницькому. Загальна вартість квартири відповідно до договору складає 241937 грн., яка згідно умов додаткової угоди від 07 вересня 2016 року збільшена до 242062,50 грн. Зазначена вартість сплачена повністю, що визнається сторонами у судовому засіданні та підтверджується даними платіжних документів.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Згідно з нормою статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

За статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України).

У ЦК України, крім понять «нерухомість», «нерухоме майно», «об'єкт нерухомого майна» (частина перша статті 181, пункт 6 частини першої статті 346, статті 350, 351), вживаються також інші поняття, наприклад: «об'єкт незавершеного будівництва» (стаття 331), «об'єкт будівництва» (статті 876, 877, 879-881, 883), однак прямого визначення цих понять не міститься.

Виходячи з аналізу чинного законодавства та враховуючи характерні ознаки незавершеного будівництва, слід визнати, що об'єкт будівництва (об'єкт незавершеного будівництва) - це нерухома річ особливого роду: її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб'єктивних майнових, а також зобов'язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства.

Вирішуючи питання про виникнення, зміну та припинення суб'єктивних цивільних прав стосовно об'єкта незавершеного будівництва, потрібно враховувати особливості та обмеження, встановлені законодавчими актами.

Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що квартира №32 загальною проектною площею 38.71 м.кв. на шостому поверсі будинку по вул. Озерній, 4А, 4Б, 4В у м. Хмельницькому збудована за час шлюбу за спільні кошти подружжя та є об'єктом спільної сумісної власності подружжя; право власності на неї не оформлюється з вини ОСОБА_1; ОСОБА_3 позбавлена можливості здійснити вказані дії, що перешкоджає їй реалізувати своє право на поділ набутого за час шлюбу зазначеного майна суд вважає, що достатньо правових підстав для визнання спірної квартири об'єктом права спільної сумісної власності та визнання за ОСОБА_3майнового права на 1/2 частину пайового внеску в обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив «Приозерний» за 1-кімнатну квартиру №32 тому позовні вимоги зустрічного позову є обгрунтованими та знайшли підтвердження у судовому засіданні.

Зазначена правова позиція закріплена у Постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року по справі №6-47цс16.

Судовий збір за первісним позовом про розірвання шлюбу підлягає до стягнення з ОСОБА_3 на користь держави так, як позивач звільнений від його сплати згідно п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Судові витрати за зустрічним позовом становлять 1209,70 грн., не підлягають до стягнення з відповідача ОСОБА_1 так, як останній звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 214-218 ЦПК України, ст.ст.60,61,69,70,71 СК України, ст.ст.525,530,623,651,653 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб зареєстрований 26 травня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №629 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_3 про визнання майнового права задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3майнове право на 1/2 частину пайового внеску в обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив «Приозерний» за 1-кімнатну квартиру №32 загальною проектною площею 38.71 м.кв. на шостому поверсі будинку по вул. Озерній, 4А, 4Б, 4В у м. Хмельницькому згідно Договору №20 пайової участі у будівництві (про сплату пайових внесків) від 14.05.2015 року, укладеного між ЖБК «Приозерний» та ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним рішенням суду 30 грудня 2016 року.

Суддя С. Стефанишин