АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року м. Дніпро

04 липня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Гулієву М.І.о.,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Актабанк" на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства "Актабанк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт", ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И ЛА:

В вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство «АктаБанк» звернулось до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані укладанням 11 травня 2012 року договору банком з ТОВ «Еліт» № 01-966/Т, за умовами якого позичальнику надано кредит в розмірі 3 000 000 грн., зі сплати 22 % річних, зі строком повернення до 10 травня 2013 року.

В подальшому, між ПАТ «АктаБанк» та ТОВ «Еліт» укладено додаткові договори від 28 лютого 2013 року, 08 травня 2013 року, 13 травня 2014 року, якими погоджено зміну розміру зобовязань сторін, зокрема, суми виданого кредиту, розмір відсоткової ставки, строк сплати боргу -травень 2015 року.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 11 травня 2012 року між ПАТ «АктаБанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 01-966/Т/1, а 08 травня 2013 року та 13 травня 2013 року додаткові угоди до договору поруки, у звязку зі зміною зобовязання позичальником.

Позичальник не виконав умови договору, тому станом на 24 березня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 496 555,13 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за відсотками 10 137,38 грн., строкової заборгованості за тілом кредиту 471 957,16 грн., строкової заборгованості за відсотками 8 327,13 грн., пені по простроченій заборгованості по кредит у 5 913,42 грн., пені по простроченій заборгованості по відсоткам 220,04 грн.

03 вересня 2015 року, у звязку з частковим погашенням заборгованості відповідачем, позивач уточнив вимоги та просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 01-966/Т від 11 травня 2012 року станом на 07 травня 2015 року в сумі 12 180,12 грн., з яких 5830,03 грн. заборгованість по тілу кредиту, 5913,42 грн. пеня по простроченій заборгованості по кредиту, 436,67 грн. - пеня простроченої заборгованості по відсоткам.

Представник відповідачів позовні вимоги визнав частково- наявність боргу перед банком, однак у позові просив відмовити, оскільки договірні відносини передбачали право банку на списання коштів з рахунків ТОВ «Еліт» на погашення кредитної заборгованості, що банком зроблено не було при наявності на рахунку ТОВ «Еліт» необхідної для погашення заборгованості суми.

Рішенням суду І інстанції в позові відмовлено.

В скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й постановити нове, яким задовольнити вимоги.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду, в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 травня 2012 року між ПАТ «АктаБанк» та ТОВ «Еліт» укладено кредитний договір № 01-966/Т, за умовами якого позивач зобовязався надати відповідачу у строкове платне користування 3 000 000 грн., а відповідач- сплатити відсотки за користування кредитом (22% річних) та повернути кредит у строк до 10 травня 2013 року.

Відповідно до п.7.6 кредитного договору, банк має право здійснювати договірне списання коштів з рахунків позичальника у разі настання строку погашення кредиту, сплати процентів, комісій, неустойки в порядку, передбаченому ст.11 цього договору, та з урахуванням особливостей розподілу погашення заборгованості за цим договором, встановлених п.3.11 цього договору.

За умовами додаткової угоди № 1 від 28 лютого 2013 року, сторони домовились починаючи з 01 лютого 2013 року та до повного виконання зобовязань по цьому договору, забезпечувати щомісячні надходження виручки від реалізації продукції (надання послуг) на поточні рахунки позичальника, відкритті у ПАТ «АктаБанк» у розмірі пропорційному кредитній заборгованості в загальному кредитному портфелі.

Додатковою угодою № 2 від 08 травня 2013 року погоджено продовження строку користування кредитом до 07 травня 2014 року, збільшено розмір кредиту до 3 180 000 грн., відсоткову ставку зменшено до 21% річних.

Додатковою угодою № 3 від 13 травня 2014 року змінено розмір кредиту- зменшено до 1 772 000 грн., збільшено відсоткову ставку до 28% річних, встановлено кінцевий строк повернення кредиту 06 травня 2015 року .

11 травня 2012 року між ПАТ «АктаБанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 01-966/Т/1, за умовами якого ОСОБА_3 поручилась за виконання ТОВ «Еліт» прийнятих на себе зобовязань за кредитним договором № 01-966/Т від 11 травня 2012 року.

У звязку зі зміною розміру зобовязань позичальника ТОВ «Еліт», 08 травня 2013 року між ПАТ «АктаБанк» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки, а 13 травня 2014 року додаткову угоду № 2.

Відповідно до виписки по особовому рахунку відповідача ТОВ «Еліт» № 2847, ПАТ «АктаБанк» надано позичальнику кредитних коштів у сумі 5 452 000 грн. /а.с.8/

Згідно розрахунку позивача, кредит було надано у сумі 3 180 000 грн., заборгованість відповідача складає 12 180,12 грн., з яких 5830,03 грн. заборгованість по тілу кредиту, 5913,42 грн. пеня по простроченій заборгованості по кредиту, 436,67 грн. - пеня по простроченій заборгованості по відсоткам. /а.с.45-48/

Із виписки по особовим рахункам відповідача ТОВ «Еліт» за період з 01 лютого 2015 року по 28 лютого 2015 року слідує, що залишок коштів на рахунку № 2847 в ПАТ «АктаБанк» складає 15 405,14 грн. /а.с.74/

Як слідує із виписки по рахунку відповідача ТОВ «Еліт» № 2847 в ПАТ «АктаБанк», наданої позивачем до письмових заперечень (а.с.98 зворот), станом на 28 квітня 2015 року на рахунку продовжувала обліковуватись сума 15 791,48 грн., що не включена в реєстр вимог кредиторів.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача ТОВ «Еліт» пояснив суду, оскільки позичальник визнав суму боргу 12 180,12 грн., то у телефонному режимі банку пропонувалось списання вказаної суми з рахунку № 2847, у звязку з чим, при впроваджені тимчасової адміністрації в ПАТ «АктаБанк» та порушенні процедури ліквідації банку, ТОВ «Еліт» не було заявлено кредиторські вимоги на суму 15 791,48 грн., з розрахунку на взаємозалік зустрічних вимог.

Представник позивача можливість взаємозаліку зустрічних вимог не визнав, бо списання коштів з інших рахунків позичальником на погашення кредиту є правом, а не обовязком банку та зазначив наступне.

Постановою Правління НБУ від 16 вересня 2014 року ПАТ «АктаБанк» віднесено до неплатоспроможних. В той день Фондом гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ «АктаБанк». В період введення тимчасової адміністрації позичальник самостійно здійснював погашення заборгованості по кредиту та відсоткам.

15 січня 2015 року постановою Правління НБУ відкликано банківську ліцензію ПАТ «АктаБанк», а 16 травня 2015 року Фондом прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АктаБанк», призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ОСОБА_4 Останній платіж був здійснений позичальником в період дії тимчасової адміністрації 15 січня 2015 року в сумі 3390 грн.

Після введення процедури ліквідації з 16 січня 2015 року розпочалась процедура інвентаризації та оцінки майна банку, з метою формування ліквідаційної маси, до якої включається будь-яке нерухоме майно, кошти, майнові права та активи банку.

В період дії ліквідаційної процедури здійснювати списання коштів з рахунків боржника ТОВ «Еліт» у ліквідатора право відсутнє, так як ці кошти входять до ліквідаційної маси і спрямовувати їх можна лише в порядку, встановленому ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на погашення вимог кредиторів, які включені до затвердженого Фондом реєстру кредиторів ПАТ «АктаБанк».

Згідно ст.49 вказаного Закону уповноважена особа Фонду припиняє отримання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ст.45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення вказаного строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

ТОВ «Еліт» правом на предявлення кредиторських вимог у встановлений строк не скористався, у звязку з чим його вимоги до ПАТ «АктаБанк» вважаються погашеними.

Відмовляючи в позові, суд зазначив, що сторони досягли домовленості щодо списання коштів на погашення заборгованості без окремої на те згоди позичальника, і позивач, не дивлячись на запроваджену Тимчасову адміністрацію, а також призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, мав можливість скерувати кошти, які надійшли на рахунок № 02847 вже в період тимчасової адмінстрації, на погашення заборгованості у сумі 12 180,12 грн., чого не зробив з власного розсуду, тому підстави вважати, що бездіяльністю відповідачів порушуються права позивача відсутні.

Проте погодитися з таким висновком неможливо, враховуючи наступне.

За ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частина 3 ст. 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, та надати докази відповідно до ст. ст. 57-60 ЦПК України.Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову (п. 24).

В рішенні суд обгрунтовано зазначив, що між сторонами по справі існують різні зобов'язання, які повинні виконуватись відповідно до умов договорів і наявності у них обов'язків один перед одним.

Заборгованість за кредитним договором № 01-966/Т від 11 травня 2012 року станом на 07 травня 2015 року складає 12 180,12 грн., з яких 5830,03 грн. заборгованість по тілу кредиту, 5913,42 грн. пеня по простроченій заборгованості по кредиту, 436,67 грн. - пеня простроченої заборгованості по відсоткам і підлягає відповідно до вимог закону та умов договору стягненню з поручителя.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт» не можуть бути задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1. пункту 4. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року по справі № 6-74ц15. Така правова позиція відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів.

Виходячи з того, що суд помилково прийняв до розгляду позовні вимоги банку до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт», рішення суду в цій частині на підставі ст. ст. 205, 310 ЦПК України необхідно скасувати, а провадження у справі закрити, повідомивши позивача, що розгляд його позовних вимог до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" про стягнення заборгованості за кредитним договором віднесено до юрисдикції господарських судів.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачаОСОБА_2 підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір 1515, 80 грн. за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 310 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р ІШ И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2016 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» задовольнити частково.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства АКТАБАНК з ОСОБА_2 кредитну заборгованість- 12 180,12 грн., з яких 5830,03 грн. заборгованість по тілу кредиту, 5913,42 грн. пеня по простроченій заборгованості по кредиту, 436,67 грн. - пеня простроченої заборгованості по відсоткам та судовий збір у розмірі- 1515, 80 грн.

Провадження у справі в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт» про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий: В.О. Тамакулова

С у д д і: ОСОБА_5

ОСОБА_6