Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1943/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого-судді Трагнюк В.Р., при секретарі Конар В.М., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, її представника адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради в особі виконавчого комітету Виноградівської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа: Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: Виноградівська державна нотаріальна контора, Виноградівська міськрада, про визнання права власності на нерухоме майно 1/2 частки в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виноградівської міської ради в особі виконавчого комітету Виноградівської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа: Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця (а.с. 1-6, 87-88).

Заявлені позовні вимоги (з урахуванням збільшених вимог) обґрунтовуються тим, що він є сином ОСОБА_5, яка померла 28.12.2015 року. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, який знаходиться за адресою м.Виноградів вул. Гагаріна, 43. Позивач спадщину прийняв, оскільки для її прийняття звернувся із відповідною заявою до нотаріальної контори. ОСОБА_3 Виноградівська державна нотаріальна контора не може видати позивачу свідоцтво про право власності на спадщину так-як відсутній правовстановлюючий документ щодо належності майна спадкодавцеві. В той же час цей житловий будинок з надвірною будівлею, облікований комунальним підприємством Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації - (інвентаризаційна справа № 104165), що підтверджено Технічним паспортом № 43, згідно якого житловий будинок будівництвом завершений, загальна корисна площа його становить 60,0 кв.м., в тому числі житлова площа 31,6 кв.м., які розташовані на неприватизованій земельній ділянці площею 0,63 га. До дня смерті матері, яка з середини 2002 року проживала одна, певний час хворіла, позивач постійно доглядав, допомагав по господарству, обробляв земельну ділянку. Після смерті поховав її, зробив ремонт у будинку, продовжує доглядати його, сплачував комунальні платежі за використані газ, електроенергію.

Власник будинку, батько позивача ОСОБА_6 помер 09.05.2001 року, до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті батька у 2001 році, позивач прийняв належну за законом частину спадщини, оскільки своєчасно звернувся із відповідною заявою до Виноградівської державної нотаріальної контори, що підтверджується Довідкою від 16 липня 2016 року № 246/01-16.

Спадкодавець за законом позивача мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, як така, що перебувала з ним у шлюбі, була зареєстрована та постійно прожинала з батьком у цьому ж будинку, за адресою м. Виноградів, вул. Гагаріна, 43, своєчасно прийняла належну за законом їй частину спадщини, що підтверджує довідками виконкому Виноградівської міської ради №№ 70,71,3075).

Позивач зазначає, що на день смерті спадкодавця власника будинку ОСОБА_6 в ньому проживав його брат з членами сім»ї. Після смерті батька мати заявила, що надалі буде проживати у будинку одна, відтак домоглася того, щоби члени родини відселившись, стали проживати окремо від неї.

Батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_6 (Олексій дівоче прізвище) ОСОБА_7 шлюб було укладено 01 березня 1962 року, прізвище матері після реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_6.

У шлюбі народилося двоє дітей: позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та його брат ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер 18.07.2002 року.

Батьки до смерті проживали у спірному будинку. Після смерті батька ОСОБА_6 10.05.2001 року, позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом була заведена спадкова справа № 757/2001, яка є незакінченою. Довідка завідуючої державної нотаріальної контори п.Боричок К.В. від 16.07.2016 року № 246/01-16 підтверджує дану обставину, яка має юридичне значення, а саме, що з 2001 року є спадкоємцем за законом до майна померлого батька ОСОБА_6, оскільки прийняв спадщину, яка залишилася після його смерті, спадкова справа зареєстрована за № 757/2001.

Другим спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_6 залишилася його його дружина (мати позивача) ОСОБА_5, яка постійно проживала з ним у будинку до смерті, відтак за законом прийняла спадщину, набула право власності на будинок та прилеглі господарські споруди згідно діючого цивільного законодавства, проте правовстановлюючі документи своєчасно не оформила.

Родинний зв»язок із спадкодавцем підтверджується копією паспорту позивача, копією свідоцтва про його народження, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, в яких батьками спадкодавця і позивача зазначені одні й ті самі особи: батьком- Дудла ОСОБА_9, матірю - ОСОБА_5.

Належність житлового будинку, господарських споруд та земельної ділянки спадкодавцю ОСОБА_6 додатково позивач підтверджується: - копією витягу із будинкової книги з наявним генеральним планом садибної ділянки, розмірами земельної ділянки, розташованої за адресою вул. Гагаріна,43, м. Виноградів, Закарпатської області, планом будинку, експлікацією внутрішніх площ до плану будинку, звідним актом вартості будівлі та споруд; - копією витягу технічних умов проектування газопостачання житлового будику № 43 по вул. Гагаріна у м. Виноградів Закарпатської області від 19.05.1988р. власнику ОСОБА_6; копіями прийомо-здавального акту від 31.07.1992р., квитанціями та відповіддю керівника Виноградівського відділення замовнику ОСОБА_1 (позивачу) щодо дотримання вимог встановлення 3-х фазного електролічильника, з метою підключення до енергопостачання; будинку № 43 за адресою вул. Гагаріна у м. Виноградів Закарпатської області від 24.03.1992 р.

Наявність ІІ групи інвалідності позивача ОСОБА_1, на підставі якої, згідно п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» він має право на звільнення від сплати судової збору підтверджую Довідкою від 14.07.2016р. начальника УПФ в Виноградівському районі № 1379 та копією Довідки до Акта МСЕК серії АВ № 0576674.

Враховуючи, що другий спадкоємець першої черги, рідний брат позивача ОСОБА_8, який помер 18.07.202 року, до смерті проживав разом з батьками, спадкових документів оформити не встиг. З часу відкриття спадщини, згідно ч.5 ст.1268 ЦК у

випадку не звернення за спадкуванням його дітей - спадкоємців інших черг, у законом визначеному порядку, позивач ОСОБА_1 за законом вважається спадкоємцем першої черги.

Після смерті спадкодавця позивач продовжує користуватися спадщиною доглядач будинок та земельну ділянку, вважає себе єдиним законним власником нерухомого майна, набутого за матір»ю у спадок.

Після смерті матері ОСОБА_1, як спадкоємцю першої черги за законом, державним нотаріусом, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Зважаючи на це, за позивачем має бути визнано в судовому порядку за ним право власності на будинок, належні до нього господарські споруди та земельну ділянку, обліковану за вказаним дворогосподарством в порядку спадкування за законом, що ураховуючи нижченаведені фактичні обстави та норми матеріального права України.

За вимогами позову позивач просить визнати за ним право власності на 2/3 (дві третини) домоволодіння - житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою будинок № 43 по вулиці Гагаріна у місті Виноградів ,Виноградівського району Закарпатської області, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_6, який помер 09 травня 2001 року та матері ОСОБА_5, яка померла 28 грудня 2015 року. За позовною заявою позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майнов частці яка належала його померлій матері.

Крім того позивач подав додаткову позовну вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на його користь витрати у розмірі 30091,00, понесені останнім на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця ОСОБА_5 за рахунок частки нерухомого майна, належного їй за законом в порядку представлення, що буде встановлена під час судового розгляду.

Відповідач ОСОБА_3 подала зустрічну позовну заяву в якій зазначила, що 09.05.2001 року помер її дідусь ОСОБА_6 згідно свідоцтва про смерть від 29.06.2016 року.

На день смерті дідуся ОСОБА_6 разом із ним проживали: бабка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, батько ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, мати ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, мій брат ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Винограді вської міської ради № 3736 від 09.08.2016 року.

18.07.2002 року помер батько ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10, згідно свідоцтва про смерть від 22 липня 2002 року.

На день смерті батька ОСОБА_8, разом із ним проживали бабка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, моя мати ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, мій брат ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9

Згідно ст.ст. 529, 549, 551 ЦК УРСР (1964 року) ОСОБА_3 та її брат ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 є спадкоємцями першої черги за спадкодавцем нашим дідусем ОСОБА_6, оскільки батько ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10, помер 18.07.2002 року.

На час смерті батька ОСОБА_8, 21.02. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 та її брат ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, були не повнолітніми, ОСОБА_3 було 11 років, а братові 12 років.

28.12.2015 року померла бабка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11, яка постійно проживала за адресою: 90300, м. Виноградів вул. Гагаріна, № 43, Закарпатська область. На момент смерті їй відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок належав житловий будинок за адресою: 90300, м.Виноградів, вул. Гагаріна,43, Закарпатської область.

Після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 заповіту спадкодавицею не залишено.

Спадкоємці за законом у відповідності до ст. 1266 ЦК України спадкування за правом представлення є: ОСОБА_3, ОСОБА_1 та згідно ст. 1261 ЦК України (перша черга спадкування за законом), дядько ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3

Після смерті спадкодавця ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, відкрилася спадщина на спадкове майно - будинковолодіння, що знаходиться за адресою: 90300, м. Виноградів вул. Гагаріна, № 43, Закарпатська область.

З довідки від 18.07.2016 № 527, виданої виконкомом Виноградівської міської ради, вбачається, що на день смерті ОСОБА_5 в житловому будинку за адресою: 90300, м. Виноградів вул. Гагаріна, № 43, Закарпатська область з нею проживала ОСОБА_3 та син ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_12

Після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. ОСОБА_3, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житлового будинку та господарських споруд мені було відмовлено у зв"язку з відсутністю правовостанавлюючих документів та видано відмову за №142/01-16 від 29.06.2016 р.

Брат ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 відмовився від спадщини на її користь про що написав відмову про прийняття спадщини на мою користь, дана відмова знаходиться в спадковій справі за померлою ОСОБА_5.

У звязку з чим позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину спірного будинку.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили такі задовольнити з підстав наведених в позові. У задоволенні зустрічного позову просили відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 позов ОСОБА_1 просили задовольнити частково, у зустрічний позов повністю.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився.

Представник Виноградівської міської ради ОСОБА_12 в судовому засіданні з приводу позовів поклалась на розсуд суду. З приводу довідок, які видані Виноградівською міською радою та на які сторони посилаються, як на підставу заявлених вимог заперечень, суть усних та письмових пояснень зводились до того, що відповідальність та за достовірність інформації зазначену у довідках несе особа, яка звернулась до міської ради (а.с. 183-184, 218-223).

Представник третьої особи: Виноградівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала про те, що з покійною ОСОБА_5 вона знайома була близько 35 років, оскільки разом працювали та по сусідству проживали. Останні роки життя вона хворіла, вона як лікар допомагала їй, встановлювала крапельниці, робила уколи. Позивач ОСОБА_1 возив її в лікарню, забирав звідти. Відповідача ОСОБА_3 бачила коли був живий її батько. Останній період життя ОСОБА_5 була лежача, потребувала догляду. ЇЇ син ОСОБА_1 їй допомагав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.03.1962 року (а.с.21).

За час шлюбу побудували та набули у власність, зокрема, житловий будинок № 43 по вул Гагаріна в м. Виноградів, побудований у 1965 році, що стверджується: технічним паспортом, довідкою БТІ, витягом із будинкової книги з наявним генеральним планом садибної ділянки, розмірами земельної ділянки, планом будинку, експлікацією внутрішніх площ до плану будинку, звідним актом вартості будівлі та споруд (а.с.8-10, 16, 29-37).

Сторонами не оспорюються обставини про те, що за час шлюбу у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 народилось двоє дітей, сини: ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (а.с.22,141-142).

ОСОБА_6 помер 09.05.2001 року (а.с.17).

Згідно ст.22 Кодексу про шлюб та сім»ю УРСР 1969 року - майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Ст. 112 ЦК УРСР (1963 року) визнавала спільну сумісну власність як один з правових режимів приватної власності в якій розмір частки права власності в спільній речі заздалегідь не визначений.

Право спільної сумісної власності могло виникнути виключно на підставі Закону або договору. Зокрема, на підставі ст.22 Кодексу про шлюб та сім»ю УРСР 1969 року.

Отже спірний житловий будинок відноситься до спільної сумісної власності подружжя та після смерті ОСОБА_6, відкрилась спадщина на 1/2 його частину.

Спадкоємцями першої черги згідно ст. 529 ЦК України (редакція 1963 року) були рідні діти спадкоємця та його дружина, а саме: дружина ОСОБА_5, сини: ОСОБА_1 та ОСОБА_8.

На час смерті ОСОБА_6 разом з ним проживала дружина ОСОБА_5, дана обставина сторонами не оспорюється та підтверджується будинковою книгою оглянутою в судовому засіданні, і ці обставини узгоджуються з довідками Виноградівської міської ради (а.с.18,19). Після смерті ОСОБА_6 його дружина вступила у фактичне володіння та управління часткою у спадковому в розмірі 1/4 частки. Інший спадкоємець першої черги, син померлого, позивача по справі, ОСОБА_1 06.10.2001 року звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори із заявою на прийняття спадщини після смерті батька (а.с.61,90). Другий син померлого ОСОБА_8 був зареєстрований у спірному будинку, однак фактично проживав разом зі своєю сім'єю до дня своєї смерті в с. Букове Виноградівського району (а.с.20, 185). ОСОБА_8 спадщину за батьком не прийняв, із відповідною заявою до нотаріальної контори не звертався (а.с.57-61). Таким чином, спадщина за померлим спадкодавцем прийнята його сином ОСОБА_1 та дружиною ОСОБА_5 по 1/4 частині житлового будинку на підставі ст. 548, п.п. 1,2 ст. 549 ЦК України (1963 p.).

Так, відповідно до статті 549 ЦК України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно.

ОСОБА_5 28.12.2015 року померла. Після її смерті відкрилась спадщина на 3/4 частині житлового будинку № 43 по вул Гагаріна в м. Виноградів, з яких 1/2 частина спільна сумісна власність, а 1/4 частина прийнята у спадок після смерті чоловіка.

Спадкоємцями першої черги після її смерті є її син ОСОБА_1, позивач за первісним позов, який у визначений 6 місячний строк звернувся до Виноградівської нотаріальної контори із заявою на прийняття спадщини (а.с.58). Інший син спадкодавця ОСОБА_8 помер 18.07.2002 року (а.с.141).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Спадкоємцями до майна належного ОСОБА_5 за правом представлення ОСОБА_8 є діти останнього: ОСОБА_3 (народжена ОСОБА_8) О.М. та ОСОБА_1, які на час його смерті були малолітніми (а.с. 137, 138, 145,146).

Відповідно до ст. 1267 ЦК України розмір частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

ОСОБА_1 на підставі ч. 2 ст. 1274 ЦК України від своєї частки у спадковому майні відмовився на користь своєї сестри ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) О.М. (а.с. 60).

ОСОБА_3 в свою чергу прийняла спадщину за правом представлення 2/4 частини, що дорівнює 1/2 частині, подала відповідну заяву до Виноградівської державної нотаріальної контори (а.с.59) .

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 також подав заяву до Виноградівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті своєї матері (а.с.58). У звязку з чим після смерті матері успадкував 1/4 частину. В загальному після смерті батьків він за ними успадкував 2/4 частини житлового будинку, тобто по 1/4 частині за кожним з батьків, що становить 1/2 частини.

За встановлених обставин заперечення позивача на зустрічний позов, докази на які він посилається, як на підставу заявлених вимоги та своїх заперечень, суд не приймає.

Таким чином, вимоги первісного позову в частині визнання за позивачем права власності на нерухоме майно підлягають до часткового задоволення, а вимоги за зустрічним позовом підлягають до повного задоволення.

Вирішуючи збільшені вимоги позову про стягнення з ОСОБА_3 витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця у загальній сумі 30 091 грн., з яких: 5 495 грн. витрати на придбання ритуальних атрибутів, 455 грн. витрати на оплату Виноградівського ВУЖКГ за надання ритуальних послуг, 3 250 грн. витрати на підмогильний памятник, 20 891 грн. Лікування за 12 місяців, які за обставинами збільшеного позову поніс позивач за первісним позовом ОСОБА_1, суд виходить з наступних обґрунтувань (а.с.87-100).

Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.

Стаття 3 Цивільного процесуального кодексу України гарантує кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання показів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставина, на які вона посилається як на уставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами в цивільному судочинстві, згідно ст.57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Стаття 60 ЦПК України визначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Підстави звільнення від позивача від доказування, визначені ст. 61 ЦПК України, відсутні.

В той же час позивач та присутній в судовому засіданні його представник на власний розсуд розпорядились процесуальними правами.

Докази на які вони посилались суд не приймає.

Так, щодо витрат на ліки в сумі 20 891 грн., позивач їх підтверджує відповіддю КП аптека № 133 про вартість медикаментів станом на грудень 2015 року, в той же час заявлена сума до стягнення обгрунтовується періодом у 12 місяців. Здійснення таких витрат на лікування спадкодавця належними й допустимими доказами, позивач не підтверджує (а.с.97).

Не довів також позивач й обґрунтованість суми 3 250 грн., як витрат на поховання у зв'язку з площадкою під пам'ятник , кількість придбаних вінків (а.с. 94,95).

Стаття 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Слід також констатувати, що позивач є спадкоємцем першої черги, відповідач прийняла спадщину за правом представлення. Остання у період з 06.11.2013 року по 13.09.2016 року знаходилась у декретній відпустці, у подальшому, у зв'язку з потребую дитини у домашньому догляді, відпустку продовжено до 13.09.2017 року (а.с.155-157,172). ЇЇ дохід за цей період складав 00 гривень (а.с.158). В свою чергу позивач отримав виплату допомоги на поховання в сумі 2 571,14 грн. (а.с. 211).

Отже, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення збільшеної вимоги позову.

Враховуючи вимоги позовів, які підлягають до задоволення, як на користь однієї так і другої сторони, судові витрати із сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215, 216, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Задовольнити частково збільшені позовні вимоги ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_13, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами № 43 по вул Гагаріна в м. Виноградів.

В решті позову відмовити.

Задовольнити зустрічні вимоги ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_14, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами № 43 по вул Гагаріна в м. Виноградів.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийОСОБА_14