Справа № 405/8349/14-ц
Провадження №6/405/265/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року. Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіровограді заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про поворот виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Кіровоградська міська рада про зобовязання знести самочинно збудовану літню кухню та капітальну металево-шиферну огорожу, яка обґрунтована тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.12.2014 року позов ОСОБА_1 задоволено, зобовязано його (заявника) знести самочинно збудовану літню кухню та капітальну металево-шиферну огорожу в домоволодінні №80 по вул. Дворцовій в м. Кіровограді, стягнуто з нього (ОСОБА_1П.) на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На виконання зазначеного рішення ОСОБА_1 отримав виконавчий лист, який в подальшому предявив до виконання в Ленінський ВДВС Кіровоградського МУЮ, та постановою про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 46743345 від 06 березня 2015 року, державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №405/8349/14-ц, 2/405/1476/14, виданого 19 січня 2015 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про зобовязання ОСОБА_1 знести самовільно забудовану літню кухню літ. «Н» та капітальну металево-шиферну огорожу на земельній ділянці площею 676 кв.м в м.Кіровограді по вул.Дворцова, 80, надано строк для добровільного виконання рішення суду до 11 березня 2015 року. Крім того, зазначив, що ним до Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ було подане клопотання про призупинення примусового виконання рішення суду до вирішення справи по суті в апеляційному суду Кіровоградської області, яке залишилось державним виконавцем без задоволення та постановою державного виконавця від 02 квітня 2015 року за невиконання рішення суду на нього (ОСОБА_1П.) накладено штраф в розмірі 340 грн., та всього в примусовому порядку державним виконавцем з його пенсії утримано суму з урахуванням виконавчого збору в розмірі 808 грн. 10 коп. = 30 грн. 14 коп. + 243 грн. 60 коп.+ 170 грн. 00 коп. + 340 грн. 00 коп. +24 грн. 36 коп. Крім того, державний виконавець зобовязала його знести металево-шиферну огорожу біля будинку № 80 по вул. Дворцовій в м. Кіровограді, яку він (ОСОБА_1П.) вимушено зніс повністю, при цьому, вартість робіт по влаштуванню даної огорожі (монтажу) з урахуванням вартості матеріалу склала 1 330 грн. 00 коп., а по її знесенню (демонтажу) склала 200 грн. 00 коп., що разом складає суму 1 530 грн. 00 коп. Таким чином, в результаті примусового зобовязання до виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.12.2014 року він (заявник) поніс матеріальні збитки на загальну суму 2 338 грн. 10 коп. В свою чергу, рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 25 серпня 2015 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 грудня 2014 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено у повному обсязі, при цьому, питання про поворот виконання рішення суду вирішено не було, чим порушено його (ОСОБА_1П.) права.

З огляду на викладене вище, посилаючись на ст.ст. 381, 380 ЦПК України, заявник ОСОБА_1 просить в порядку повороту виконання стягнути з ОСОБА_2 на його (ОСОБА_1П.) користь 2 338 грн. 10 коп. як безпідставно стягнутих за рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 грудня 2014 року.

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву про поворот виконання рішення суду підтримала, посилаючись на обставини та факти, викладені в ній, просила її задовольнити. Крім того, просила стягнути з ОСОБА_2 понесені заявником ОСОБА_1 судові витрати, повязані з поданням заяви про поворот виконання рішення суду, які складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 500 грн. 00 коп.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_5А.А. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви про поворот виконання рішення суду, вважаючи її необгрунтованою та безпідставною, на обгрунтування заперечень зазначила, що заявник ОСОБА_1 після фактичного виконання судового рішення зобовязального характеру, подав апеляційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 04 грудня 2014 року, крім того, в заяві про поворот виконання рішення заявник просить стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 2 338 грн. 10 коп., як безпідставно стягнуті за зазначеним рішенням, разом з тим, оскільки зазначене рішення суду першої інстанції є рішенням зобовязального характеру, то, відповідно і ОСОБА_2 на виконання зазначеного рішення не отримував зазначені кошти, а так само не отримував будь-які будівельні матеріали, у звязку з чим відсутні правові підстави для їх (коштів) повернення. Окрім того, зазначила, що заявником під час виконання державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ зазначеного рішення суду першої інстанції, при винесенні державним виконавцем постанови про накладення штрафу, зазначена постанова не оскаржувалася заявником.

Заслухавши пояснення представників заявника та позивача, зваживши доводи, викладені в заяві про поворот виконання рішення суду, дослідивши матеріали цивільної справи №405/8349/14-ц, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів цивільної справи №405/8349/14-ц судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено; зобовязано ОСОБА_1 знести самовільно збудовану літню кухню літ. «Н» та капітальну металево-шиферну огорожу на земельній ділянці площею 676 кв.м. в м. Кіровограді по вул. Дворцова, буд. 80. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 243,60 грн.

На підставі зазначеного судового рішення, яке набрало законної сили 16 грудня 2014 року, 19 січня 2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда позивачу ОСОБА_2 було видано виконавчий лист №405/8349/14-ц, 2/405/1476/14 про зобовязання ОСОБА_1 знести самовільно збудовану літню кухню літ. «Н» та капітальну металево-шиферну огорожу на земельній ділянці площею 676 кв.м. в м. Кіровограді по вул. Дворцова, буд. 80, який в подальшому предявлено стягувачем ОСОБА_2 до виконання та 06 березня 2015 року державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_6 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП №46743345) з виконання зазначеного виконавчого листа, сторонами за яким є: Стягувач ОСОБА_2 та Боржник ОСОБА_7, якому надано строк для добровільного виконання рішення суду до 11 березня 2015 року.

В подальшому, постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 27 березня 2015 року в звязку з невиконанням боржником вимог державного виконавця щодо виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.12.2014 року про зобовязання ОСОБА_1 знести самовільно збудовану літню кухню літ. «Н» та капітальну металево-шиферну огорожу на земельній ділянці площею 676 кв.м. в м. Кіровограді по вул. Дворцова, буд. 80 накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 170 грн. 00 коп.

Крім того, постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 02 квітня 2015 року в звязку з повторним невиконанням боржником вимог державного виконавця щодо зобовязання виконати рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.12.2014 року накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 340 грн. 00 коп.

Як вбачається з інформації управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді від 22.12.2015 року з пенсії ОСОБА_1 за період з 01.06.2015 року по 31.01.2016 року за виконавчими документами утримано 06.2015 року 274,46 грн. (борг, вик. збір), 07.2015 року 30,14 грн. (пров. вик. дій), 10.2015 року 170,00 грн. (штраф), 12.2015 року 273,69 грн. (штраф), 01.2016 року 66,31 грн. (штраф), а всього 814 грн. 60 коп.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 17 квітня 2015 року, винесеною державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_6 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №405/8349/14-ц, 2/405/1476/14, виданого 19 січня 2015 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про зобовязання ОСОБА_1 знести самовільно збудовану літню кухню літ. «Н» та капітальну металево-шиферну огорожу на земельній ділянці площею 676 кв.м. в м. Кіровограді по вул. Дворцова, буд. 80, закінчено; виділено в окреме провадження постанови про накладення на боржника штрафів від 27.03.2015 року та від 02.04.2015 року, постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 12.03.2015 року.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 25 серпня 2015 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 грудня 2014 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

При цьому, судом апеляційної інстанції питання щодо повороту виконання рішення суду не вирішувалося.

Викладені вище обставини підтверджені матеріалами справи не заперечувалися представниками сторін, в звязку з чим вони вважаються судом встановленими та такими, що не підлягають доказуванню.

Заявник ОСОБА_1, звертаючись до Ленінського районного суду м.Кіровограда, як до суду, в якому перебуває цивільна справа, з заявою про поворот виконання рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 04 грудня 2014 року, як на підстави для повороту виконання рішення суду, зазначив, що на виконання зазначеного рішення суду, яке було скасоване судом апеляційної інстанції та ухвалено рішення, яким було відмовлено позивачу ОСОБА_2 в задоволенні позову в повному обсязі, він поніс матеріальні збитки на загальну суму 2 338 грн. 10 коп., які просив стягнути з позивача ОСОБА_2

Відповідно до ст.380 ЦПК України, питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням. У разі неможливості повернути майно в рішенні або ухвалі суду передбачається відшкодування вартості цього майна в розмірі грошових коштів, одержаних від його реалізації. За судовим рішенням про поворот виконання видається виконавчий лист у порядку, встановленому цим Кодексом.

З аналізу змісту ч.ч.1, 2 ст.380 ЦПК України вбачається, що підставою для повороту виконання рішення є, зокрема, скасування судового рішення у апеляційному чи касаційному порядку ухваленням протилежного за змістом судового рішення після його фактичного виконання.

Як передбачено ст.381 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягненого з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа. Заяву про поворот виконання можна подати у межах позовної давності. За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується. Суд розглядає заяву про поворот виконання в судовому засіданні з повідомленням сторін і постановляє ухвалу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року №13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Крім того, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасоване судом вищого рівня повністю чи змінене із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі.

В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що заявлені заявником ОСОБА_1 в заяві про поворот виконання рішення суду вимоги про стягнення з позивача ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 2 338 грн. 10 коп., як безпідставно стягнуті за рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 04 грудня 2014 року, які складаються з судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., 170 грн. 00 коп. та 340 грн. 00 коп. відповідно, як штрафи, накладені державним виконавцем за невиконня рішення суду, виконавчий збір на суми 30 грн. 14 коп. та 24 грн. 36 коп., та 1 330 грн. 00 коп., як вартість робіт по влаштуванню огорожі (монтажу) з урахуванням вартості матеріалу, а також 200 грн. 00 коп., як вартість робіт по знесенню (демонтажу) огорожі, які позивач від відповідача не отримував, не є поворотом виконання рішення суду згідно з вимогами ст.380 ЦПК України, а фактично зміст заяви про поворот виконання судового рішення в частині стягнення з ОСОБА_8 матеріальних збитків в розмірі 1 530 грн. 00 коп. по суті є новими позовними вимогами, які повинні розглядатися в порядку цивільного судочинства за правилами позовного провадження.

Крім того, судом відзначається, що Ленінським районним судом м.Кіровограда розглядалася цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 немайнового характера зобовязання вчинити дії, оскільки позовні вимоги не мають грошової оцінки, в свою чергу, кошти, про повернення яких просить ОСОБА_1, зокрема, 243 грн. 60 коп., є судовими витратами.

Згідно з п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Рішення суду в частині розподілу судових витрат може бути оскаржено в апеляційному і касаційному порядку.

Якщо питання про судові витрати не було вирішено при розгляді справи, суд відповідно до п.3 ч.1 ст.220 ЦПК України може ухвалити додаткове рішення.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про поворот виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. також не ґрунтується на законі, оскільки питання щодо розподілу судових витрат вирішується в порядку, встановленому статтею 88 ЦПК України.

Окрім того, судом відзначається, що не грунтується на законі і заява заявника про поворот виконання рішення суду в частині стягнення з позивача коштів, які були стягнуті з заявника як штрафи та виконавчий збір Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ, під час примусового виконання рішення суду від 04 грудня 2014 року, при цьому, обєктивних даних про те, що заявник в порядку, передбаченому ст.ст.383-386 ЦПК України, ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», а так само в порядку адміністративного судочинства оскаржував зазначені постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ про накладення на нього штрафів у звязку з невиконанням рішення суду.

Крім того, відповідно до п.13 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Стаття 75 Закону визначає загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, зокрема, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє

виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до

відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого

органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до ст.89 зазначеного Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника

виконати певні дії, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.28 Закону у разі невиконання боржником рішення у

строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.5 ст.28 Закону у разі закінчення виконавчого провадження у звязку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір повертається боржникові.

З огляду на викладене вище, заяву заявника ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 04 грудня 2014 року слід залишити без задоволення, понесені заявником ОСОБА_1 судові витрат по справі залишити по фактично понесеним останнім.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.380-382 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду, за яким в порядку повороту виконання рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 04 грудня 2014 року по цивільній справі №405/8349/14-ц, провадження 2/405/1476/14 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобовязання знести самочинно збудований сарай та капітальну металево-шиферну огорожу стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 2 338 грн. 10 коп. безпідставно стягнуті за рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 04 грудня 2014 року, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі протягом пяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова