Справа № 308/4993/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви поданої представником ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 міська рада, про визнання незаконним та скасування рішення комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та визначення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_3, виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 міська рада, про визнання незаконним та скасування рішення комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно рішення суду від 07.11.2011 року позивач є власником квартири №1 розташованої в будинку №34 по вул.. Підградській в м.Ужгороді, що складає 3/4 будинку. В користуванні співвласників будинку наявна земельна ділянка площею 0,0479 га. Другим співвласником є відповідач ОСОБА_3. Позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 звернувся до виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради з заявою щодо погодження плану розподілу земельної ділянки у спірному дворі. З витягу в протоколі засідання комісії з вирішення земельних спорів від 28.04.2016 року №7 комісія прийняла рішення погодити план розподілу земельної ділянки у спірному дворі. З вказаним розподілом позивач не погоджується.

Враховуючи вищенаведене, позивач просить про визнання незаконним та скасування рішення комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Відповідно до Розпорядження керівника апарату Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 964 від 20.10.2016 року щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ, матеріали справи підлягають повторному автоматизованому перерозподілу у звязку з тим, що суддя Домніцький В.В. звільнений з посади судді Ужгородського міськрайонного суду.

Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2016 року, головуючим суддею визначено ОСОБА_5

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: заява повинна містити найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Позовні вимоги про визначення порядку користування земельною ділянкою викладені не конкретно, а саме: не зазначено яким чином необхідно перерозподілити частки, позивачем не вказано якої саме площі земельною ділянкою просить визначити порядок користування. Крім того, з матеріалів доданих до позовної заяви не зрозумілим є на підставі чого позивачем зазначено про частки співвласників в розмірі 3/4 та ? відповідно.

Крім того, доданий до позовної заяви «витяг з протоколу від 28.04.2016 року» складений комісією, не являється по суті рішенням органу місцевого самоврядування щодо спору між власниками земельних ділянок стосовно межі та правил добросусідства. Оскільки діючим Законом України «Про місцеве самоврядування» передбачена певна форма рішень органів місцевого самоврядування, за яким в даному випадку міська рада повинна вирішити спір по суті, а у разі незгоди з цим рішенням власники або користувачі земельних ділянок можуть звернутися до суду за вирішенням цього спору. Тобто позивачу слід надати відповідне рішення яким було вирішено спір стосовно меж земельної ділянки.

Приписами ст.158 Земельного кодексу України визначені органи, що вирішують земельні спори. Відповідно до ч.2 вказаної статті виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Земельні ж спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах вирішують органи місцевого самоврядування (ч. 3 ст. 158 ЗК України).

Підпунктом 5 п. б) ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що вирішення вказаних спорів належить до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Ці спори вони повинні вирішувати відповідно до ст. 159 Земельного кодексу України.

Суди же розглядають справи за такими спорами тільки у разі незгоди сторін з рішенням органів місцевого самоврядування (ч. 3 ст. 158 ЗК України), що призупиняє виконання цих рішень (ст.161 ЗК України).

Аналіз наведених норм закону свідчить, що позовні вимоги в частині вирішення спору стосовно меж земельних ділянок в межах населених пунктів не підлягає розгляду в суді, оскільки вирішення цього питання належить до відома органів місцевого самоврядування.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» у п. 12 розяснено, що земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності, належать до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Згідно із ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищенаведене позивачу слід обґрунтувати звернення з вказаним позовом саме в порядку цивільного судочинства в цій частині.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначено ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості зясувати предмет спору та межі доказування.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду з врахуванням вимог ст. 119 ЦПК України в новій редакції.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач (заявник, скаржник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву подану представником ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 міська рада, про визнання незаконним та скасування рішення комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та визначення порядку користування земельною ділянкою - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви до 31 жовтня 2016 року, але не більше трьох днів з дня отримання копії ухвали. Розяснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5