Справа № 359/5590/16-ц
Провадження № 2/359/1927/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» грудня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

12.07.2016 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 90000,00 гривень за договором №DN81AR100130210 від 11.02.2008 року, яка складається з наступного: 29985,78 гривень заборгованість за кредитом, 21199,26 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 18555,16 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом, 20259,80 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також судові витрати (а.с.1-2).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 11.02.2008 року уклали кредитний договір №DN81AR100130210, згідно якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 71365,65 гривень на термін до 10.02.2015 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, а також, що у випадку порушення зобовязань за кредитним договором відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач стверджує, що зобовязання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому Кредитним договором, а відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору та станом на 23.06.2016 року має заборгованість 213777,88 гривень, яка складається 29985,78 гривень заборгованість за кредитом, 21199,26 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 18555,16 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом, 144037,68 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Позивач, як кредитодавець, може вимагати від боржника будь-яку частину заборгованості за кредитом.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, додатково пояснив наступне. Кредит надавався на придбання транспортного засобу, який був предметом застави та був застрахований відповідачем. Згідно з умовами кредитного договору ОСОБА_2 мав право сплачувати страхові платежі, якщо їх не сплачував відповідач, для переукладення договору страхування, внаслідок чого збільшувалась заборгованість за кредитом протягом строку дії кредитного договору. Він підтверджує, що у звязку зі страховим випадком, що стався із застрахованим автомобілем, пошкодженим внаслідок ДТП, страховою компанією у червні 2009 року було перераховано банку страхове відшкодування в сумі 62739,50 гривень, за рахунок якого була частково погашена заборгованість за кредитом, а саме: за відсотками в сумі 6344,77 гривень, пенею 1147,86 гривень, комісією 1641,03 гривні, тіло кредиту-47188,98 гривень, прострочене тіло кредиту 6416,86 гривень. Він не може пояснити, чому після ДТП та отримання страхового відшкодування, ОСОБА_2 продовжував перераховувати страховій компанії страхові платежі, але це підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача, на якому обліковувалась заборгованість за кредитним договором. Він вважає, що якщо відповідач мав бути обізнаний щодо стану заборгованості за кредитним договором, оскільки про відсутність заборгованості ОСОБА_2 видає позичальнику відповідну довідку. Він також звертає увагу, що п.14.11 Кредитного договору сторонами визначена позовна давність 5 років.

Відповідач ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечував, подав письмову заяву про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що укладеним договором було передбачено, як строк дії договору до повного виконання сторонами зобовязань за договором (п.15.1) так і строки виконання окремих зобовязань зі щомісячним погашенням платежів (п.п.4.4, 17.19). Згідно ч.3 ст.254 ЦК України строк спливає у відповідне число останнього місяця строку, перебіг строку починається з наступного після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок (ст.253 ЦК України). Останні платіж ним здійснений у 2009 році, а до суду позивач звернувся 01.07.2016 року із пропущенням загального строку позовної давності тривалістю три роки, що встановлений ст.257 ЦК України. Він просить відмовити позивачу у задоволенні позову з підстав прострочення строку позовної давності (а.с.35). Згідно з письмовими запереченнями відповідач також зазначає, що згідно з витягом №28698205 від 01.10.2010 року було припинено обтяження на CHEVROLET AVEO SF69Y2007 року випуску, що було здійснено обтяжувачем ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі довіреності №708 (а.с.36). Додатково відповідач в судовому засіданні пояснив, що отримав кредит на придбання автомобіля, який був пошкоджений в ДТП 17.05.2009 року та не підлягав ремонту, у звязку з чим страхова компанія перерахувала страхове відшкодування банку, працівники якого запевнили його, що кошти були перераховані, претензій до нього немає. Тому він вважав, що таким чином, його борг перед банком погашений. Він також надав представникам банку довіреність для зняття автомобіля з обліку та передав автомобіль, на підтвердження чого в нього залишилась копія довіреності та витяг про зняття обтяження з транспортного засобу. Про те, що банк змінював відсоткову ставку, йому відомо не було. Він також визнає, що останній платіж за кредитним договором ним був здійснений ще до дорожньо-транспортної пригоди. Після пошкодження автомобіля, договори страхування зі страховою компанією він не переукладав, про те, що банк від його імені перераховував страхові платежі, а також про наявну заборгованість за кредитним договором, йому відомо не було.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч. 3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України судом було розяснено особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, та попереджено про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, в тому числі розяснено, що вищенаведені вимог ст.60 ЦПК України.

Так, за змістом ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до вимог ч.3 ст.1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

У судовому засіданні встановлено, що 11.02.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», та відповідачем ОСОБА_1 ОСОБА_3 договір №DN81AR100130210, за змістом якого (п.2.1) ОСОБА_2 зобовязався надати Позичальникові Кредит у розмірі та на умовах, встановлених у цьому ОСОБА_2, а Позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит і сплатити проценти за користування Кредитом, а також інші платежі відповідно до умов ОСОБА_2. Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (а.с.7-15).

Так, згідно п.17.1 ст.17 «Особливі умови» ОСОБА_3 договору, за цим ОСОБА_2 надає Кредит на таких базових умовах: 17.1.1 загальний розмір Кредиту 71136,65 гривень ; 17.1.2 валюта кредиту UAР; 17.1.2 мета Кредиту: а)частина кредиту в розмірі 62190,00 грн. надається з метою придбання позичальником автомобіля, б) частина Кредиту 4166,45 грн. надається з метою оплати перших страхових платежів за Договорами Страхування на перший рік дії Кредиту; в) частина кредиту в розмірі 34,00 грн. надається з метою оплати коштів за реєстрацію Предмета Застави в Державному реєстрі, в) частина Кредиту в розмірі 4975,20 грн. надається з метою оплати винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі Кредиту; 17.1.4 дата видачі Кредиту не пізніше 11.02.2008 року; 17.1.5 дата Погашення 10.02.2015 року; 17.1.6 процентна ставка:9,60% річних; 17.1.7 чергові страхові платежі: з метою виконання зобовязань за п.3.4 позичальнику відкривається кредитна лінія в розмірі 29165,15 грн. для сплати чергових страхових платежів; 17.1.8 сплата інших платежів на користь банку: а) винагорода за надання фінансового інструменту в розмірі 4975,20 грн.; б) винагорода за надання фінансового інструменту, яка сплачується щомісяця в Період Сплати у розмірі 0,50% від суми виданого Кредиту; 17.1.9 Період Сплати з 11 по 15 число кожного місяця.

За змістом п.17.2 ОСОБА_3 договору, до ОСОБА_2 Старування входять наступні ОСОБА_2, що погоджені банком у відповідності до ст.3.1.3 ОСОБА_2: Договір страхування Предмета Застави, Договір особистого страхування Позичальника.

За змістом п.17.4 ОСОБА_3 договору, з урахуванням положень статті 3.3 Позичальник доручає Банку без додаткового узгодження перерахувати Кредит: 62190,00грн. на поточний рахунок автосалону Автоцентр на Калиновой; 4166,45 грн. на сплату страхових платежів на поточний рахунок Страхової компанії ЗАО Страховая компания «Ингострах»; 34,00грн. на сплату за реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на рахунок ДП «Інформаційний центр» МЮУ; 4975,20грн. для сплати винагороди Банку за надання фінансового інструменту на рахунок Приватбанку .

За змістом п.17.9 ОСОБА_3 договору предметом застави є автомобіль CHEVROLET AVEO SF69Y 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який належить Позичальнику на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу №ААС 250738 від 07.02.2008року.

За змістом п.15.1 ОСОБА_3 договору даний договір в частині сплати винагороди за надання фінансового інструменту, згідно ст.17.1.9 ОСОБА_2, що сплачується в момент надання Кредиту набуває чинності з моменту його підписанні Сторонами, в інших частинах з моменту надання Позичальником розрахункових документів або оформлення касових документів з метою використання Кредиту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі виданих Позичальникові коштів до повного виконання Сторонами зобовязань за ОСОБА_2.

Відповідно до п.14.11 ОСОБА_3 договору Сторони встановлюють строки позовної давності за вимогами про стягнення Кредиту, винагороди та процентів за користування Кредитом, неустойки, тривалістю у 5 (пять) років.

Згідно з вимогами п.п.6.2.1-6.2.4 ОСОБА_3 договору Позичальник зобовязується використати Кредит на цілі, зазначені в статті 17.1.4 ОСОБА_2; сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до вимог ОСОБА_2: сплатити Банку винагороди, визначені статтями 5.2, 16.9, 16.10, 17.1.9 ОСОБА_2, та погасити іншу заборгованість; погасити Кредит в порядку, в сумах і строки, що передбачені статтями 12.2.6 та 17.1.6 ОСОБА_2.

За змістом п.п.14.2, 14.3 ОСОБА_3 договору передбачено сплату позичальником пені в розмірі 0,15% від простроченого платежу.

Крім того встановлено, що 11.02.2008 року між ЗАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» та ОСОБА_1 був укладений Договір страхування наземного транспортного засобу №DN81AR100130210 (а.с.47-49), за змістом п.5.1, 5.2 якого, обєктом страхування за цим договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з володінням, користуванням, розпорядженням транспортним засобом CHEVROLET AVEO SF69Y 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2, це Договір укладений на виконання ОСОБА_2 застави, укладеного між ПриватБанком та Страхувальником від 11.02.2008 №DN81AR100130210 з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №DN81AR100130210.

За змістом п.6 ОСОБА_2 страхування визначено, що розмір страхової суми 70100 грн., Ліміт відповідальності за ризиком, вказаним у п.7.1.2 договору та у разі повного зниження ТЗ 70100 грн.. У разі лонгації договору страхування на наступні періоди ліміт відповідальності за ризиком, вказаним у п.7.1.2 ОСОБА_2 та у разі повного знищення зменшується за кожен рік лонгаціїї договору на 10% від страхової суми (а.с.47).

Крім того за змістом 15.14 ОСОБА_2 страхування, у разі страхування транспортного засобу на повну вартість та у випадку його конструктивного знищення (коли вартість відновлювального ремонту перевищує 80% страхової суми). Страховик може виплатити страхове відшкодування у межах страхової суми з вирахування зносу за період, що пройшов з початку страхування, та з вирахуванням безумовної франшизи. У разі такої виплати, перед отриманням страхового відшкодування пошкоджений транспортний засіб передається власником Страховику після зняття його з обліку в органах реєстрації.

Строк дії ОСОБА_2 (п.9) 12 місяців (один рік) з 11.02.2008 по 10.02.2009 включно, але не більше ніж сплачуємий період п.10.1. При бажанні Страхувальника застрахувати ТЗ на строк, більший за 12 місяців, та у разі сплати страхового платежу, зазначеного у п.8 цього ОСОБА_2, Договір вважається щорічно продовженими на відповідний строк за який здійснена сплата страхового платежу.

Відповідно до п.15.9.1 ОСОБА_2 страхування, якщо на момент прийняття рішення про виплату страхового відшкодування у Страхувальника існує заборгованість за кредитним договором, строки виконання якої вже настали, - страхове відшкодування виплачується Вигодонабувачеві і спрямовується на погашення цієї заборгованості.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №DN81AR100130210 від 11.02.2008, укладеним між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1, станом на 23.06.2016 року (а.с. 4-6) встановлено, що станом на вказану дату за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 213777,88 гривень, яка складається 29985,78 гривень заборгованість за кредитом, 21199,26 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 18555,16 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом, 144037,68 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Як визнано сторонами, та як вбачається з наданого позивачем меморіального ордеру №8772 від 26.06.2009 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 № DN81AR100130210 від 11.02.2008 ЗАТ «ІНГОССТРАХ» на рахунок позивача перераховано страхове відшкодування відповідно до акту №И-8772 (а.с.54).

Крім того встановлено, що 16.09.2010 року відповідачем було нотаріально посвідчено довіреність, реєстровий №708, якою він уповноважив ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» управляти і розпоряджатися (продати, обміняти, передавати в оренду, позичку) за ціну та на умовах за його розсудом належним відповідачу автомобілем марки CHEVROLET AVEO SF69Y 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 (а.с.37).

Та, як вбачається з витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №28698205 від 01.10.2010 року та №50634314 від 29.10.2016 (а.с.39, 44), був вилучений запис, здійснений на підставі ОСОБА_2 застави автотранспорту № DN81AR100130210 від 11.02.2008, та станом на 29.10.2016 року інформація щодо зареєстрованого обтяження рухомого майна за боржником ОСОБА_1 в державному реєстрі обтяжень рухомого майна відсутня.

Як встановлено в судовому засіданні, що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.4-6), випискою по рахунку з 01.01.2007 по 22.11.2016, відкритому на імя відповідача (а.с.51-58), меморіальними ордерами за період з 25.09.2008 по 29.11.2013 (а.с.58-77), позивач перераховував ЗАТ «ІНГОССТРАХ» від імені ОСОБА_1 страхові премії за договорами особистого страхування та страхування наземного транспортного засобу №DN81AR100130210 від 11.02.2008, та таким чином збільшував заборгованість за кредитом, яка рахувалась за позивачем після сплати страхового відшкодування станом на 13.07.2009 року в сумі 15550,52грн. Внаслідок цього розмір заборгованості за кредитом станом на 23.06.2016 року збільшився до 29985,78грн. (а.с.4-6).

Проте будь-яких належних і допустимих доказів того між відповідачем та ЗАТ «ІНГОССТРАХ» був укладений договір особистого страхування, термін дії такого договору, розмір належних до сплати платежів за таким договором, а також ту обставину, що строк ОСОБА_2 страхування транспортного засобу № DN81AR100130210 від 11.02.2008, укладеного між відповідачем та ЗАТ «ІНГОССТРАХ», був продовжений на період до 23.06.2016 року та що у позивача були підстави для перерахування страхових платежів і таким чином збільшувати розмір заборгованості за кредитним договором в порядку визначеному п.п.3.4.1 ОСОБА_3 договору, суду надано не було.

При цьому суд враховує, що розмір перерахованого страховою компанією страхового відшкодування 62739,50грн. (а.с.54) свідчить проте, що, що воно перевищує 80% від вартості предмета застави, зазначеної в п.5.1 ОСОБА_2 страхування наземного транспортного засобу № DN81AR100130210 від 11.02.2008 (а.с.47), яке за змістом вищенаведеного п.15.14 ОСОБА_2 Страхування могло бути перераховано лише за умови, що пошкоджений транспортний засіб передається власником Страховику після зняття його з обліку в органах реєстрації.

Наведене спростовує доводи позивача, що ПАТ КБ «Приватбанк» мав підстави для сплати від імені відповідача страхових платежів за ОСОБА_2 страхування наземного транспортного засобу № DN81AR100130210 від 11.02.2008, предметом за яким був заставний автомобіль марки CHEVROLET AVEO SF69Y 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який, як визнано сторонами, був пошкоджений внаслідок ДТП, що мало місце у 2009 році.

Враховуючи, що позивачем не доведено наявність підстав для перерахування від імені відповідача страхових платежів ЗАТ СК «ІНГОССТРАХ», а відповідно збільшувати розмір суми простроченого кредиту, позивачем, таким чином, не доведено обґрунтованість та розмір нарахованих відсотків на збільшену ним, починаючи з 13.07.2009 року, суму заборгованості за кредитом.

Крім того, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості (а.с.4-6) встановлено, що 01.02.2009 року позивачем збільшено розмір відсоткової ставки з 9,6% до 21%.

За змістом п.6.3.1 ОСОБА_3 договору ОСОБА_2 має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування Кредитом, при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного ОСОБА_2; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (за статистикою НБУ). При цьому ОСОБА_2 надсилає Позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Збільшення процентної ставки Банком у вищевказаному порядку можливо в границях кількості пунктів. На які збільшилася ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно до збільшення курсу долара США.

Проте, позивачем не зазначено, у звязку з настанням якої, з передбачених договором обставин збільшилась процентна ставка за договором, а також не надано доказів того, що зміна процентної ставки здійснена в порядку визначеному ОСОБА_2, і що відповідач надіслав відповідачу письмове повідомлення.

Відповідач в судовому засіданні заперечував, що йому було відомо про збільшення процентної ставки за договором.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте позивачем не доведено, що при нарахуванні розміру заборгованості за кредитом, процентами та відповідно пені, він діяв у відповідності до умов укладеного сторонами ОСОБА_3 договору № DN81AR100130210 від 11.02.2008, оскільки і розмір заборгованості і розмір нарахованих процентів позивачем збільшувався в односторонньому порядку і обґрунтованість таких нарахувань позивачем не доведена.

За таких обставин, за відсутності відповідних доказів суд позбавлений можливості самостійно визначити розмір заборгованості за кредитним договором.

З урахуванням викладеного в задоволенні позову слід відмовити.

В звязку з відмовою в позові понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 60, 61,79, 88, 169, 209, 212, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовну Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів