У Х В А Л А

21 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Охрімчук Л.І., Гуменюка В.І.,Лященко Н.П.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року у справі за позовом дочірнього підприємства «Криворізька автобаза № 16» відкритого акціонерного товариства «Криворіжбудтранс» до ОСОБА_4 про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області рішенням від 22 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовив.

Апеляційний суд Дніпропетровської області 8 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове рішення про часткове задоволення позову: стягнув з ОСОБА_4 на користь дочірнього підприємства «Криворізька автобаза № 16» відкритого акціонерного товариства «Криворіжбудтранс» кошти в сумі 2 млн 448 тис. 057 грн 17 коп., а також судові витрати в сумі 1 тис. 695 грн 97коп.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 11 травня 2016 року рішення суду апеляційної інстанції залишила без змін.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року та передачу справи на розгляд до суду апеляційної інстанції з передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме частини четвертої статті 623 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України);

неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, зокрема статті 213 ЦПК України;

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, зокрема частини другої статті 22 ЦК України.

На підтвердження зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 серпня 2015 року, постанови Верховного Суду України від 4 липня 2011 року, 2 вересня та 9 грудня 2014 року.

8 вересня 2016 року при автоматизованому розподілі заяви про перегляд судових рішень автоматизованою системою розподілу суддею-доповідачем було визначено ОСОБА_5

Зважаючи на неможливість розгляду зазначеної заяви суддею Яремою А.Г. з огляду на прийняту Верховною Радою України постанову про його звільнення у зв'язку з поданням заяви про відставку, 10 жовтня 2016 року проведено повторний автоматизований розподіл цієї заяви та визначено суддею-доповідачем Охрімчук Л.І.

Перевіривши доводи заявника, викладені в заяві про перегляд судових рішень з передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України підстав, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у відкритті провадження у справі за вказаною заявою та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився і суд касаційної інстанції, виходив з того, що відповідач незаконно володіє та використовує у власних цілях належне позивачеві нежитлове приміщення, тому відповідно до частини першої статті 390 ЦК України власник майна має право вимагати від особи, яка знала, що вона володіє майном незаконно (недобросовісного набувача), передання усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які необхідно стягнути з відповідача, суди попередніх інстанцій взяли до уваги як належний та допустимий доказ надану позивачем і не спростовану відповідачем довідку товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Кривбас-Експерт» (далі - ТОВ «Інвест-Кривбас-Експерт») про середню ринкову вартість орендної плати за 1 кв. м нежитлової будівлі загальною площею 2 522,6 кв. м станом на 24 червня 2014 року в розмірі 19 грн 50 коп. без ПДВ.

Надана заявником для порівняння ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 серпня 2015 року в цій справі, якою судове рішення суду апеляційної інстанції скасовано, а справа передана на новий розгляд до цього суду, не містить правового висновку щодо спірних правовідносин та застосування норм матеріального права, а вказує на відсутність перевірки судом апеляційної інстанції відповідності довідки ТОВ «Інвест-Кривбас-Експерт».

Порівняння змісту наданого для порівняння судового рішення зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову, аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

З огляду на викладене підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У постанові Верховного Суду України від 4 липня 2011 року, наданій заявником для порівняння, указано, що внаслідок порушення відповідачем зобов'язання щодо поставки позивачеві дизельного пального за договором та додатковими угодам до нього позивач не зміг виконати свої зобов'язання щодо поставки дизельного пального.

У наданій для порівняння постанові судових палат у господарських та цивільних справах Верховного Суду України від 2 вересня 2014 року зазначено, що між сторонами виникли правовідносини застави рухомого майна.

У постанові Верховного Суду України від 9 грудня 2014 року, також наданій заявником для порівняння, установлено, що використання відповідачем земельних ділянок відбувалося за згодою районної державної адміністрації.

Таким чином, підстава для перегляду судового рішення суду касаційної інстанції у зв'язку з його невідповідністю викладеним у постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, передбачена пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, теж відсутня.

Подана заява про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, підлягає поверненню з огляду на таке.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною третьою статті 354 ЦПК України не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до заяви про перегляд судового рішення, ухваленого за результатами касаційного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Оскільки ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року не належить до судових рішень, перегляд яких передбачений пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, тому що це судове рішення не перешкоджає провадженню у справі, заява ОСОБА_4 про перегляд судових рішень з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права підлягає поверненню заявнику.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 354, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом дочірнього підприємства «Криворізька автобаза № 16» відкритого акціонерного товариства «Криворіжбудтранс» до ОСОБА_4 про стягнення коштів за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року з підстав, передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України, відмовити.

Заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук
В.І. Гуменюк Н.П. Лященко