У Х В А Л А

11 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Охрімчук Л.І.,
Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Український професійний банк», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення коштів за договором банківського вкладу,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 8 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 березня 2016 року у відкритті касаційного провадження у справі за вищезазначеним позовом відмовлено.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвалених у справі рішень судів та ухваленні нового рішення про задоволення її позову в повному обсязі з передбачених пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень, зокрема статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

На підтвердження зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

У справі про перегляд якої подано заяву, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодилися й суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що на момент звернення ОСОБА_4 з позовом до суду в ПАТ «Український професійний банк» відкликано банківську ліценцію та розпочато процедуру ліквідації, а відтак, її вимоги щодо повернення суми вкладу можуть бути задоволенні в межах здійснення ліквідаційної процедури. Крім того, позивачці було виплачено Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суму у розмірі 200 тис. грн. та включено її до реєстру акцептованих вимог кредиторів у четверту чергу, які мають право на задоволення своїх вимог у розмірі, що перевищує виплачену Фондом гарантування вкладів фізичних осіб гарантовану суму.

Разом з тим у справі, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2016 року, в якій надана заявником як приклад неоднакового застосування норм матеріального права, суд касаційної інстанції дійшов протилежних висновків за аналогічних обставин.

Отже існує неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права - статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Однак, Верховний Суд України вже неодноразово вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні зазначених заявником норм права у подібних правовідносинах та висловлював свою правову позицію, зокрема в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року (справа № 6-2001цс15), міститься висновок про те, що під час дії тимчасової адміністрації, вимоги вкладників та інших кредиторів банку не задовольняються. При цьому кошти за вкладами, строк дії яких закінчився, та за договорами банківського рахунку виплачуються в межах граничної суми відшкодування (200 тис грн.) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у визначений законом спосіб за певною процедурою.

Цьому правовому висновку відповідають судові рішення, про перегляд яких подано заяву.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження у вищезазначеній справі.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Український професійний банк», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення коштів за договором банківського вкладу до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді: Н.П. Лященко
Л.І. Охрімчук
В.М. Сімоненко