Справа № 278/2466/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09 грудня 2016 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Зубчук І.В.
секретаря с/з ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -
06 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про зміну розміру стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 10 березня 2006 року присуджено стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина в розмірі 200 гривень щомісячно.

Причиною звернення до суду стала та обставина, що відповідач на даний час має нерегулярний дохід та в змозі сплачувати аліменти на неповнолітнього сина в частці від свого заробітку. Саме тому вона звернулась до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина до досягнення ними повноліття.

Позивач позов підтримала із підстав зазначених в ньому.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України.

З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи.

Судом встановлено, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 10 березня 2006 року присуджено стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 200 гривень щомісячно до повноліття сина (а.с.4).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Частина 1 ст.192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

А тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог про зміну розміру аліментів, оскільки змінився майновий стан відповідача.

Відповідно до вимог п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст.14, 215, 218, 221-223, 224 ЦПК України, ст.ст.181-200 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Змінити розмір стягнення аліментів, присуджених за рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 10 березня 2006 року та стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6, не працюючого на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 гривень щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 06 жовтня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: І. В. Зубчук