АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 липня 2016 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Ратнікової В.М., Соколової В.В.

при секретарі - Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 лютого 2016 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 р. ПАТ «Перший український експертний центр» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

На обґрунтування своїх вимог зазначало, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

Рішенням правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 15.08.2012 р. житловий будинок АДРЕСА_1 передано експлуатуючій організації ТОВ «Перший український експертний центр».

Наказом ТОВ «Перший український експертний центр» № 2/1 від 01.10.2012 р. прийняло житловий будинок АДРЕСА_1 на подальшу експлуатацію, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.10.2012 р.

14.02.2013 р. будинок АДРЕСА_1 передано до ОСББ «Заріччя Урлівська 34-а».

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, станом на 31.12.2014 р. у неї існує заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги у розмірі 641,80 грн.

Посилаючись на те, що відповідачка неналежно виконує зобов'язання щодо оплати за надані їй житлово-комунальні послуги, позивач просив стягнути з неї зазначену суму, а також відповідно до положень ст. 625 ЦК України інфляційні втрати у розмірі 139,35 грн. та три проценти річних за прострочення виконання зобов'язань - 32,18 грн., а всього 813,33 грн.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.06.2015 р. позов задоволено.

Справа №753/17003/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5495/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Каліушко Ф.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Перший український експертний центр» суму заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 813,33 грн., яка складається з основної заборгованості у сумі 641,80 грн., інфляційної складової у розмірі 139,35 грн., три проценти річних у сумі 32,18 грн., а також судові витрати в розмірі 663,60 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.09.2015 р. заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22.06.2015 р.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.02.2016 р. позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Перший український експертний центр» суму заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 813,33 грн., яка складається з основної заборгованості у розмірі 641,80 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 139,35 грн., три проценти річних у сумі 32,18 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Перший український експертний центр», посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неналежну оцінку зібраних у справі доказів та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Вказував на те, що суд дійшов помилкового висновку, що у ОСОБА_1 виникла заборгованість за надані позивачем в лютому 2013 р. житлово-комунальні послуги у розмірі 641,42 грн., Наданий ТОВ «Перший український експертний центр» доказ - рахунок-попередження викликає сумніви в достовірності, оскільки не містить необхідних реквізитів та дати складання, крім того позивач не надав доказів про направлення та вручення рахунку-попередження ОСОБА_1

Зазначав, що в порушення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач не укладав з відповідачкою договір на утримання будинку та надання житлово-комунальних послуг, а тому у ОСОБА_1 відсутні будь-які зобов'язання перед позивачем, а також відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин ст. 625 ЦК України.

Крім суд не урахував, що з лютого 2013 р. ОСОБА_1здійснює оплату за житлово-комунальні послуги на рахунок ОСББ «Заріччя Урлівська 34-а», що підтверджується відповідними доказами.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представник ТОВ «Перший український експертний центр» просив апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що її доводи не грунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи убачається, що ТОВ «Перший український експертний центр» до 14.02.2013 р., як експлуатуюча організація здійснювала надання житлово-комунальних послуг та утримання будинку АДРЕСА_1.

14.02.2013 р. житловий будинок по АДРЕСА_1 передано на баланс ОСББ «Заріччя Урлівська 34-а». Зазначені обставини підтверджуються актом приймання -передачі та встановлені рішенням Господарського суду м. Києва від 03.12.2014 р. у справі за позовом ТОВ «Перший український експертний центр» до ОСББ «Заріччя Урлівська 34-а» про стягнення суми, а тому відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Перший український експертний центр», суд першої інстанції виходив з того, що вони є обґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 не здійснила оплату за надані їй житлово-комунальні послуги у лютому 2013 р.

З таким висновком повністю погодитися не можна, оскільки суд його дійшов внаслідок неповного зЧясування обставин, що мають значення для справи.

За змістом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Із матеріалів справи убачається, що між сторонами відсутній письмовий договір про надання житлово-комунальних послуг, проте такі послуги відповідачу надавалися, а тому відповідачка зобов'язана була їх оплачувати.

З наданого позивачем розрахунку убачається, що за лютий 2013 р. ОСОБА_1 не сплатила за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 100,41 грн. та за централізоване опалення у розмірі 541,39 грн., а всього 641,80 грн.

Разом з тим з матеріалів справи убачається, що у жовтні 2012 р. співвласниками будинку по АДРЕСА_1 було створено ОСББ «Заріччя Урлівська 34-а».

14.02.2013 р. ТОВ «Перший український експертний центр» передало на баланс ОСББ «Заріччя Урлівська 34-а» будинок АДРЕСА_1.

Заперечуючи проти позову представник ОСОБА_1 стверджував, що ще підписання акту-приймання передачі будинку на баланс ОСББ «Заріччя Урлівська 34-а» 14.02.2013 р., фактично 01.01.2013 р. будинок був переданий на баланс ОСББ «Заріччя Урлівська 34-а», однак такі твердження не є переконливими з огляду на встановлені рішенням Господарського суду м. Києва від 03.12.2014 р. обставини передачі будинку на баланс ОСББ «Заріччя Урлівська 34-а» 14.02.2013 р.

Разом з тим, 02.01.2013 р. між ОСББ «Заріччя Урлівська 34-а» та ТОВ «Володар роз» був укладений підрядний договір №3/1883-К-13 на вивезення та знешкодження твердих побутових відходів, а також договір між ОСББ «Заріччя Урлівська 34-а» та ПП «Екперемент» № 2/13 на виконання послуг з технічного обслуговування ліфтів, на виконання яких зазначеними товариствами у лютому 2013 р. надавалися відповідні послуги, що підтверджується актами виконаних робіт.

З наданої ОСОБА_1 квитанції про оплату за послуги з утримання будинку та комунальні послуги, їй за утримання будинку у лютому 2013 р. нараховано суму 201,38 грн., які вона сплатила на рахунок ОСББ «Заріччя Урлівська 34-а».

Зазначене свідчить про те, що фактично у лютому місяці 2013 р. послуги з утримання будинку та прибудинкової території надавалися ОСББ «Заріччя Урлівська 34-а», а тому у суду не було підстав для стягнення у ОСОБА_1 суми 100,41 грн., у зв'язку з чим рішення суду щодо розміру заборгованості, стягнутої з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Перший український експертний центр» підлягає зміні.

Договір на постачання теплової енергії у гарячій воді між ПАТ «Київенерго» ОСББ «Заріччя Урлівська 34-а» укладено 14.02.2013 р., а тому суд першої інстанції правильно стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Перший український експертний центр» 541,39 грн. за послуги з централізованого опалення.

Твердження представника ОСОБА_1 про безпідставне стягнення зазначеної суми на користь позивача, з посиланням на те, що за послуги з опалення квартири у лютому 2013 р. відповідачка здійснила оплату на рахунок ОСББ «Заріччя Урлівська 34-а» у розмірі 366,67 грн. є непереконливими, оскільки спростовується доказами, наданими представником ТОВ «Перший український експертний центр», зокрема відомістю обліку споживання теплової енергії, акту обстеження вузла обліку теплової енергії і зняття показників лічильників від 14.02.2013 р., затвердженого керівниками ТОВ «Перший український експертний центр» та ОСББ «Заріччя Урлівська 34-а», довідкою про нарахування централізованого опалення, а також розрахунком заборгованості, наведеним представником позивача в суді апеляційної інстанції за надані послуги з постачання теплової енергії станом на 14.02.2013 р.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

Правовідносини, що склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін, як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Відсутність договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для відмови у стягненні заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, при цьому за існування прострочення виконання грошового зобов'язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги про те, що в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач не уклав з ОСОБА_1 договір на утримання будинку та надання житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим відсутні підстави щодо виникнення у ОСОБА_1 будь-яких зобов'язань перед позивачем та застосування до неї за прострочення зобов'язань за ст. 625 ЦК України, є безпідставними.

Позивач просив нарахувати індекс інфляції та три проценти річних за прострочення виконання зобов'язань ОСОБА_1 щодо оплати за житлово-комунальні послуги за період з травня 2013 р. по 31.12.2014 р.

Виходячи з суми заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 541,39 грн., інфляційні втрати за вказаний період будуть становить - 137,29 грн. (100,1% х 100,0% х 99,3%, х 100,0% х 100,4% х 100,2% х 100,5% х 100,2% х 100,6% х 102,2% х 103, 3% х 103,8% х 101,0% х 100,4% х 100,8% х 102,9% х 102,4% х 101, 9% х 103,0 % = 125, 36 % = (541,39 х 125,36%) - 541,39 = 137,29 грн.).

Три проценти річних від простроченої суми за вказаний період складає -27,14 грн. (541,39 х 0,03 х 610 : 365 = 27,14 грн. )

Загальний розмір суми, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Перший український експертний центр» становить 705,82 грн.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року змінити в частині стягнення суми заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» заборгованість з оплати за централізоване опалення у розмірі 541,39 грн., інфляційні втрати у розмірі 137,29 грн., три проценти за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 27,14 грн., а всього 705,82 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: