№ 336/4766/ 16 ц
Пр. 2/ 336/2520/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И .

07 жовтня 2016 р.

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Голубковій М.А,, при секретарі Когут С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3, суд-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що в державній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 мешкали та були зареєстровані подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також їх син ОСОБА_4.

В 2013 р. вони приватизували зазначену квартиру та набули на неї право спільної часткової власності - кожен на 1/3 частину квартири, на підставі розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району № 622 р від 01.11.2013 р. та отримали на квартиру правовстановлювальний документ свідоцтво про право власності на житло № 24015 від 01.11.2013 р.

15.12.2015 р. у м. Запоріжжі трагічно загинув їх син ОСОБА_4 який проживав на день смерті за адресою АДРЕСА_1. Заповіт він не залишив та після його смерті відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно - на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Спадщину прийняла позивачка у встановленому законом порядку шляхом подачі 19.02.2016 р. заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу, внаслідок чого приватний нотаріус ОСОБА_5 відкрила спадкову справу та внесла відповідні відомості до Спадкового реєстру. Другий спадкоємець за законом відповідач по справі відмовився від спадщини на користь позивачки.

Оскільки до спадкоємців першої черги спадкодавця ОСОБА_4, прийнявши спадщину належить тільки позивачка, тому вона вважає,що вона тільки вправі отримати у спадок належну спадкодавцю частину квартири.

Але оформити спадщину в нотаріальному порядку вона не має можливості, так як спадкодавець ОСОБА_4 після створення реєстру прав власності на нерухоме майно не зареєстрував належну йому на праві власності частку квартири у вказаному реєстрі. Позивачка також позбавлена можливості зареєструвати належну спадкодавцю ОСОБА_4 нерухомість у вказаному реєстрі, так як діюче законодавство не дозволяє вчинення таких дій.

Через відсутність реєстрації в реєстрі прав власності на нерухоме майно належної спадкодавцю ОСОБА_4 частки квартири приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округ ОСОБА_5 22.06.2016 р. прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Таким чином позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкову частину вищевказаної квартири.

На підставі викладеного просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті її сина ОСОБА_4, який помер 15.2.2015 р. у м. Запоріжжі право приватної власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2, яка належить йому на підставі свідоцтва про право власності на житло № 24015 від 01.11.2013 р., виданого районною адміністрацією Запорізької міської ради по Шевченківському району.

В судовому засіданні позивачка та її представник позові вимоги підтримали, підтвердили обставини зазначені в позові та просили позов задовольнити.

Відповідач в судовому засідання не заперечував проти задоволення позовної заяви.

Представники третіх осіб в судове засідання не зявились, були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, заперечень або пояснень не надали.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15.12.2015 року помер ОСОБА_4, який являвся сином сторін по справі, що безпосередньо підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії І-ЖС № 344688 (а.с.11), копією свідоцтва про його народження серія І-ЖС № 303602 від 03.02.2016 р. (а.с.9), копією свідоцтва про шлюб сторін по справі, серія І-ЖС № 164752 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме 1/3 частину квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № 24015 від 01.11.2013 року (а.с.10).

З матеріалів спадкової справи (а.с.28-43) після померлого ОСОБА_4 вбачається, що заповіту останній на випадок своєї смерті не склав та єдиним спадкоємцем є його матір позивачка по справі, яка звернулась до нотаріуса з відповідною завою про прийняття спадщини. Відповідач по справі, який є батьком померлого відмовився від прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті його сина на користь позивачки, про що свідчить відповідна заява. Але постановою приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 22.06.2016 р. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність реєстрації в реєстрі прав власності на нерухоме майно належної спадкодавцю ОСОБА_4 частки квартири.

Відповідно до норм ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

На підставі статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на вищевикладене, та враховуючи те, що за життя померлий ОСОБА_4 належним чином не оформив своє право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2, у звязку з чим позивачка не має можливості оформити свої спадкові права на зазначену частину квартири, а також приймаючи до уваги визнання відповідачем по справі позову суд дійшов висновку, що вимоги позивачки є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст 212, 213, 215 ЦПК України , ст. 1218, 1261, 1268, 1269, 1270, 1277, 1296, 1297, 1298 ЦК України , суд-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , право особистої приватної власності у порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири за адресою АДРЕСА_3 після смерті сина ОСОБА_4 , померлого 15 грудня 2015 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя