Справа № 442/4178/16 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/783/6271/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Мікуш Ю.Р.

суддів Павлишина О.Ф.,Приколоти Т.І.

секретар Іванова О.І.

з участю : представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3»яка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Баб»яка ОСОБА_4 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Баб»як ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог-Акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» про відшкодування матеріальної шкоди особою, яка її завдала,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з Баб»яка ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 9514 грн. та судові витрати в розмірі 551 грн.21 коп., а всього 10 065 грн.21 коп.

Рішення суду оскаржив Баб»як В.М.

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу, що вирішуючи спір, суд в основу рішення про визначення майнової шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДТП поклав Акт попереднього огляду автомобіля від 25.01.2016 року. В той же час на порушення приписів ст.212-214,303 ЦПК України суд не звернув уваги, що вказаний Акт не відповідає Методиці проведення товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій Наказом Міністерства юстиції України, Фондом держмайна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, відповідно до п.1.4 якої вона застосовується для визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ;, визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ.

Крім того, звертає увагу, що позивач не надав жодних документів, які б підтверджували розмір витрат, які він фактично здійснив у зв»язку з відновлювальним ремонтом автомобіля (рахунки, акти виконаних робіт, квитанції, чеки, накладні, тощо); не вказав, де саме та ким було здійснено відновлювальний ремонт його автомобіля. Посилається на те, що суд першої інстанції в порушення роз»ясень наданих у п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» не залучив до участі у справі страховика, який застрахував цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред»явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення шкоди саме з страховика є підставою для відмови в прозові. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_3»яка В.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_2, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до статті 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 18 грудня 2015 року о 12 годині на хуторі Рудня Самбірського району Львівської області сталася ДТП, внаслідок якої зіткнулося три автомобілі: автомобіль марки Pegeout-308 р.н.з. ВС 76-67 ЕА під керуванням ОСОБА_6, легковий автомобіль марки Volkswagen Golf р.н.з.RBI AL62, яким керував позивач по справі ОСОБА_5 та автомобіль Renault Trafic р.н.з. ВС 5533 СО, яким керував Баб»як В.М..

Внаслідок зіткнення усі транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень.

Згідно постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.02.2016 року Баб»яка В.М. визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

Цивільна відповідальність відповідача ОСОБА_3»яка В.М.- водія автомобіля Renault Trafic р.н.з. ВС 55-33 СО застрахована у АТ «СК «АХА Страхування» відповідно до полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ/ 5515617 від 08.03.2015р.

11.02.2016 року позивач ОСОБА_5 звернувся до АТ «СК «АХА Страхування»із заявою про виплату йому страхового відшкодування, однак отримав відмову. ( а.с. 12).

Задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_5, суд виходив з того, що між сторонами склалися деліктні зобов»язання згідно яких праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов»язок боржника( особи, яка завдала шкоди). Одночасно, така ДТП є підставою для виникнення договірного зобов»язання згідно з договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника- в договірному зобов»язанні ним є страховик.

Отже, відповідач ОСОБА_3»як В.М. як потерпілий вправі звернутися до СК у якій застрахована його цивільно-правова відповідальність про відшкодування страхового відшкодування відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов»язаний виконати свій обов»язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Тому, вирішуючи позов та ухвалюючи рішення в користь позивача, який є потерпілим, суд підставно зазначив, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди є беззаперечним та не може бути припиненим чи обмеженим договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір укладений в користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов»язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов»яанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов»язань деліктному та договірному.

Такий правовий висновок викладений у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 26 жовтня 2016 року, у справі № 6-954 цс/16.

Визначаючи суму відшкодування, суд виходив із сум, які зазначені у товарних чеках та оригінали яких додано суду апеляційної інстанції.

Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині не підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України,- колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Баб»яка ОСОБА_4 в і д х и л и т и .

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

ОСОБА_7