Справа № 520/8442/16-ц
Провадження № 2/520/4076/16
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Прохорова П.А.,
при секретарі Цвігун А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні приміщенням та визначення порядку користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Відділ опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, в якому, з урахуванням уточнень, просив встановити порядок користування квартирою №36 в будинку №7/3 по вулиці Академіка Філатова в місті Одесі наступним чином: виділити йому в користування житлову кімнату «5» площею 13,3кв.м. та комору «6» площею 2,3кв.м.; виділити в користування ОСОБА_2 житлову кімнату «7» площею 17,1кв.м., у загальному користуванні залишити коридор «1» площею 6,4кв.м., вбиральню «2» площею 0,9кв.м., ванну кімнату «3» площею 2,1кв.м., кухню «4» площею 5,9кв.м., а також просив суд усунути йому перешкоди в користуванні квартирою №36 в будинку №7/3 по вул. Ак. Філатова в м. Одесі, шляхом зобовязання ОСОБА_2 надати йому - ОСОБА_1 ключі від зазначеної квартири, заборонити ОСОБА_2 міняти замки у вхідних дверях зазначеної квартири без його згоди, та іншими способами чинити перешкоди у користуванні квартирою.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилається на те, що йому належить ? частина спірної квартири АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності на житло та на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом.
Інша ? частина вказаної квартири належить відповідачу - ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про право власності на житло та на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом.
Позивач вказує, що у спірній квартирі зареєстровані він ОСОБА_1, його сестра - ОСОБА_2, яка є відповідачем у даній справі та її двоє дітей, один з яких є неповнолітнім.
Позивач зазначає, що після смерті їх батька та прийняття спадщини, відповідачка проживає зі своїми дітьми у спірній квартирі та чинить йому перешкоди у користуванні квартирою, змінила замки на вхідній двері, ключі у нього відсутні, до квартири його не впускають, у звязку з чим, він не може користуватися квартирою.
Також позивач вказує, що він є власником ? частини спірної квартири, має право користуватися своєю часткою та проживати в ній, у звязку з чим, для подальшого проживання в квартирі необхідно встановити порядок користування нею.
Оскільки співвласники не можуть домовитися про порядок користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, а також те, що відповідачка чинить перешкоди у користуванні та володінні квартирою, ОСОБА_1 був вимушений подати відповідний позов до суду.
У судове засіданні 26.12.2016року позивач не зявився, його представник надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка - ОСОБА_2 про час та місце судових засідань повідомлена належним чином, за допомогою телефонограми, у судові засідання не зявилась, про поважність причин відсутності не повідомила, заперечення на позовну заяву не надала.
Крім того, від представника відповідачки надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із участю в іншому судовому засіданні в Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська.
Судом було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі, зокрема, першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили
про причини неявки, які судом визнано поважними.
До зазначеного клопотання про відкладення розгляду справи представником відповідачки не надано ніяких доказів участі в іншому судовому засіданні та інших доказів підтвердження неможливості прибуття у судове засідання.
Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі було відкрито ще 21.07.2016року, тобто справа перебуває в провадженні суду вже пять місяців.
Неприбуття у судове засідання належним чином повідомленої відповідачки або її представника розцінюється судом як намір затягування розгляду справи.
При цьому суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.
Крім того, суд зазначає, що це вже третє клопотання про відкладення розгляду справи, два попередніх клопотання були задоволені судом.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги неприбуття у судове засідання належним чином повідомленої відповідачки або її представника, з урахуванням положень ч. 1 ст. 157 ЦПК України та п. 2 ч. 1 ст. 169 ЦПК України, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання представника відповідачки про відкладення розгляду справи та не вважає, що участь в іншому судовому засіданні є поважною причиною неявки в судове засідання.
Представник третьої особи про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні у матеріалах справи, у судові засідання не зявився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву або письмові пояснення не надав.
Враховуючи, що відповідачка та представник третьої особи про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності, за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3, позивачу - ОСОБА_1 та відповідачці - ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності в рівних частках (тобто по 1/3 кожному) належала квартира за адресою АДРЕСА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 26.11.1997року Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 26.11.1997року за №104387 (а.с. 24).
29 січня 2014року ОСОБА_3 помер.
Після його смерті, 07 листопада 2014року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 позивачу - ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2. Вказане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №5-2806.
Крім того, 07 листопада 2014року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 відповідачці - ОСОБА_2 також було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2. Вказане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №5-2814.
Таким чином, судовим розглядом встановлено, що позивачу та відповідачці на праві приватної спільної часткової власності належить кожному по ? частині квартири за адресою: АДРЕСА_2.
Спірна квартира має загальну площу 48,0 кв.м., житлову 30,4 кв.м. та складається з двох житлових кімнат площею 13,3 кв.м., 17,1 кв.м., кухні площею 5,9 кв.м., ванної кімнати площею 2,1 кв.м., вбиральні площею 0,9 кв.м., коридор площею 6,4 кв.м., комора площею 2,3 кв.м.
Мирним шляхом вирішити питання щодо визначення порядку користування квартирою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не вдалося.
У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Вищезазначені співвласники спірної квартири в добровільному порядку не домовилися щодо порядку користування майном, що є їхньою спільною власністю.
Враховуючи, що житлова кімната площею 13,3 кв.м. відповідає ідеальній частці в праві спільної часткової власності позивача (є навіть меншою за його частку), житлова кімната площею 17,1 кв.м. є більшою ніж ідеальна частка в праві спільної часткової власності відповідача, з урахуванням того, що у зазначеній квартирі також проживають діти відповідачки, суд дійшов висновку про виділення позивачу в користування житлової кімнати площею 13,3 кв.м., яка на технічному паспорті позначена під літ. «5», комори площею 2,3 кв.м., яка на технічному паспорті позначена під літ. «6», виділення в користування відповідачки житлової кімнати площею 17,1 кв.м., яка на технічному паспорті позначена під літ. «7», та залишення в спільному користуванні сторін коридор площею 6,4 кв.м., вбиральні площею 0,9 кв.м., ванної кімнати площею 2,1 кв.м., кухні площею 5,9 кв.м.
Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Позивач вказує, що відповідачка чинить йому перешкоди у користуванні квартирою, змінила замки на вхідній двері, ключі у нього відсутні, до квартири його не впускають.
За таких обставин, з урахуванням відсутності обґрунтованих заперечень з боку відповідачки, позовні вимоги щодо зобовязання відповідача не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні квартирою, за адресою: АДРЕСА_2, шляхом зобовязання ОСОБА_2 надати йому - ОСОБА_1 ключі від зазначеної квартири, заборонити ОСОБА_2 міняти замки у вхідних дверях зазначеної квартири без його згоди, та іншими способами чинити перешкоди у користуванні квартирою, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 1 102,40грн. підлягає стягненню з відповідачки до державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 88, 213, 215, 226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні приміщенням та визначення порядку користування житловим приміщенням задовольнити.
Встановити порядок користування квартирою № 36 в будинку №7/3 по вулиці Академіка Філатова в місті Одесі наступним чином:
- виділити в користування ОСОБА_1 житлову кімнату площею 13,3кв.м., яка на технічному паспорті позначена під літ. «5», та комору площею 2,3 кв.м., яка на технічному паспорті позначена під літ. «6»;
- виділити в користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 17,1кв.м., яка на технічному паспорті позначена під літ. «7»;
- в спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити коридор площею 6,4 кв.м., вбиральню площею 0,9 кв.м., ванну кімнату площею 2,1 кв.м., кухню площею 5,9 кв.м.
Зобовязати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні квартирою № 36 в будинку №7/3 по вулиці Академіка Філатова в місті Одесі шляхом зобовязання ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 ключі від квартири АДРЕСА_3, заборонити ОСОБА_2 міняти замки у вхідній двері квартири АДРЕСА_3, без згоди ОСОБА_1, та іншими способами чинити перешкоди у користуванні квартирою № 36 в будинку №7/3 по вулиці Академіка Філатова в місті Одесі.
Стягнути з ОСОБА_2 (22.03.1972року народження, ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 1 102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп.
Рішення може бути оскаржене третьою особою до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Суддя П. А. Прохоров