Справа №489/1933/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» про відшкодування вартості відновлювального ремонту,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом з врахуванням уточнень, який обґрунтувала тим, що 17 вересня 2015 р. відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем Опель Астра, реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Миколаєві порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем Міцубіши Ланцер, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням позивачки. Внаслідок отриманих механічних ушкоджень належного їй автомобілю вона зазнала матеріальної шкоди у розмірі відновлювального ремонту автомобілю, який оцінений фахівцем у 87389,81 грн. Страхова компанія відповідача виплатила їй 50000 грн., фактично виконаний відновлювальний ремонт вона оплатила в сумі 85430 грн., тому непокриту страховкою різницю 36430 грн. вартості відновлювального ремонту, 1000 грн. за проведення авто товарознавчого дослідження, 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди завданою пошкодженням майна просила стягнути з відповідача ОСОБА_2

Ухвалою суду від 08 грудня 2016 р. позовні вимоги до ПАТ «СК Країна» залишені без розгляду, а дане товариство залучене до участі в сапові третьою особою.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на необґрунтованість вартості відновлювального ремонту до фактичних значно менших пошкоджень

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, встановив такі обставини.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 жовтня 2015 р. ОСОБА_2 був визнаний винним в тому що 17 вересня 215 р. в м. Миколаєві керуючи автомобілем допустив зіткнення з автомобілем Міцубіши Ланцер, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних ушкоджень (а.с.5).

Страховою компанією де була застрахована цивільна відповідальність ОСОБА_2 - ПАТ «СК «Країна» ОСОБА_1 було виплачена повна сума в межах ліміту страхового відшкодування за шкоду завдану майну - 50000 грн. (а.с. 123-134).

Вартість відновлювального ремонту належного їй автомобілю згідно наданого позивачкою акту приймання - передавання послуг склала 85430 грн. (а.с.7).

Згідно правової позиції Верховного Суду України викладеної в постанові від 16 грудня 2015 р. у справі за № 6-760цс15 за змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з пунктом 8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика) вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Сторони не скористалися пропозицією суду про з'явлення клопотання про призначення в справі судової автотоварознавчої експертизи з приводу визначення суми збитків заподіяних позивачці.

Тому суд використовує для визначення розміру збитків технічний висновок замовлений позивачкою №240-15 від 02 жовтня 2015 р. виходячи з принципу змагальності, оскільки належним доказом він не спростований. Виходячи з принципу змагальності суд не приймає до уваги висновок №16009 від 03 листопада 2015 р. про розмір збитку виконаний за замовленням ПАТ «СК «Країна», бо дане товариство на час ухвалення рішення не є стороною в справі.

Відтак розмір шкоди є різницею між сплаченим страховим відшкодуванням та сумою визначеної вартості відновлювального ремонту за вирахуванням фізичного зносу та з нульовим коефіцієнтом втрати товарного вигляду 14601,29 грн. (64601,29 грн. - 50000 грн.). Доказів про використанні при здійсненні відновлювального ремонту нових запасних частин позивач не надав.

На відшкодування моральної шкоди заподіяної пошкодженням майна слід присудити 2000 грн. З врахуванням обсягу послуг, що надавалися адвокатом, відшкодування вартості його послуг слід визначити в сумі 1000 грн.

Також за рахунок відповідача підлягає відшкодуванню вартість технічного звіту оплаченого позивачем для захисту своїх прав в суді.

Пропорційно до частини задоволених позовних вимог (матеріальна шкода 40,8%, моральна 2/3 вимоги) позивачу за рахунок відповідача слід присудити 606,77 грн. судового збору.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на відшкодування збитків 14601,29 грн., на відшкодування моральної шкоди 2000 грн, судовий збір 606,77 грн., оплата послуг адвоката 1000 грн., оплата технічного звіту 1000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.Г. Губницький