Справа № 462/1641/13 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/783/5880/16 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретаря Бохонко Е.Р.,

з участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідачів ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, з участю третіх осіб Львівської міської ради, Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, про виділ частки із майна, що є в спільній частковій власності в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, -

встановила:

В лютому 2013 року позивач ОСОБА_5 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виділ частки із майна, що є в спільній частковій власності в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Оскаржуваною ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2016 року клопотання представника відповідачів ОСОБА_3 задоволено.

Призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Львів, вул.Липинського, 54), попереджено їх про кримінальну відповідальність за відмову або дачу завідомо неправдивого висновку за ст.ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експертів поставлено наступні запитання:

1. Які можливі варіанти реального поділу будинку № 72 та господарських споруд по вул.Пропелерній в м. Львові між співвласниками з врахуванням їх ідеальних часток будинковолодіння, які б передбачали мінімальний розмір грошової компенсації співвласників один одному?

2. Які можливі варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований будинок та господарські будівлі, які належать співвласникам, відповідно до належних часток будинковолодіння?

3. Чи можливий варіант розподілу будинку АДРЕСА_1 з врахуванням належних кожному співвласнику ідеальних часток будинковолодіння, згідно якого виділити і надати у власність позивачу ОСОБА_5 наступні житлові приміщення: перший поверх: 1-4 житлова кімната, площею 17,2 кв.м., 1-5 житлова кімната, площею 12,9 кв.м.; другий поверх: виділити у власність житлове приміщення 1-7 загальною площею 15,5 кв.м.; виділити позивачу ОСОБА_5 в користування приміщення горища 2-12, площею 12,5 кв.м.; передати у власність позивачу ОСОБА_5 наступні господарські споруди: сарай літера «В», сарай літера «Г», огорожа № 1, огорожа № 4, огорожа № 8?

Витрати з оплати проведення експертизи покладено на відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Для проведення експертизи направлено експертам копію ухвали, цивільну справу №462/1641/13-ц та інвентаризаційну справу на будинковолодіння по АДРЕСА_1

Роз'яснено сторонам положення ст. 146 ЦПК України, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів, або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з»ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Ухвалу суду в частині зупинення провадження оскаржив представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_2, вважає, що оскаржувана ухвала не є мотивованою, порушує право позивача на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд справи з метою захисту її оспорюваних інтересів.

В іншій частині доводи апеляційної скарги зводяться до підстав призначення повторної експертизи, при цьому, на думку апелянта підстави для проведення повторної експертизи відсутні, а також судом не встановлено в оскаржуваній ухвалі строк для проведення експертизи.

Просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2016 року, а провадження у справі відновити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача на підтримання доводів апеляційної скарги, а також пояснення представника відповідачів на заперечення таких, думку представника третьої особи, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що скаргу необхідно відхилити виходячи з наступного.

Згідно із ст.ст. 3, 4 ЦПК України та ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених прав у визначений законом спосіб.

Колегією суддів встановлено, що на розгляді в суді першої інстанції перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, з участю третіх осіб Львівської міської ради, Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, про виділ частки із майна, що є в спільній частковій власності в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою.

В судовому засіданні представник відповідачів звернувся з клопотання про призначення по справі повторної експертизи з підстав невідповідності висновку експерта від 10.08.2015 року матеріалам справи, що викликає сумнів у його правильності.

Для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, у ч. 2 ст. 150 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

У кожному конкретному випадку аналіз висновку експерта на предмет обґрунтованості чи суперечності іншим матеріалам здійснює виключно суд в провадженні якого є справа, тому колегія суддів доводи апеляційної скарги в цій частині не перевіряє, при цьому, положеннями ЦПК України не передбачено можливості окремого оскарження ухвали про призначення повторної судової експертизи.

Відтак, в силу приписів п. 13 ч. 1 ст. 293 ЦПК України, колегія суддів здійснює перегляд в апеляційному порядку оскаржуваної ухвали суду лише в частині зупинення провадження у справі з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 202 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи, про що постановляється ухвала.

У цьому випадку провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи (п. 2 ч. 1 ст. 203 ЦПК України).

Аналіз норм вказаної статті свідчить про те, що вона надає суду право зупинити провадження у справі, тобто допускає зупинення провадження в справі на розсуд суду.

Під час вирішення питання про зупинення провадження у справі у випадку призначення експертизи, суд з'ясовує, чи можливий подальший розгляд справи.

В свою чергу, коли час проведення експертизи визначити неможливо, є доцільним зупинити провадження у справі. Зупинення провадження у справі є доцільним також тоді, коли суд направляє експертам матеріали справи для вивчення під час проведення експертизи.

Таким чином, висновок суду першої інстанції відносно зупинення провадження у даній справі на час проведення експертизи узгоджується з положеннями статей 202, 203 ЦПК України.

Разом з тим, строки проведення експертизи встановлюються відповідно до п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.11.1998р. за № 705/3145. Оскільки суд зобов'язаний контролювати строки розгляду справи, у тому числі і строки проведення експертизи, тому доводи апелянта про те, що зупинення провадження по справі у зв'язку з призначенням судової експертизи призведе до затягування розгляду справи, не заслуговують на увагу.

Зупиняючи провадження у даній цивільній справі районний суд, на підставі наявних у справі доказів, правильно виходив з положень ст. 202 ЦПК України, що відповідає вимогам процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, ст.ст. 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлшин