Єдиний унікальний номер №243/7029/16-ц
Номер провадження №2/243/3557/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

«10» жовтня 2016 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Чемодурової Н.О.,

при секретарі - Жмарьові П.Б.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з дійсним позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_7. Дійсна квартира належить їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, на підставі рішення виконкому Слов'янської міської ради від 18 травня 2011 року №323. ОСОБА_3 є її сином, він зареєстрований в її квартирі з 15 квітня 2011 року, але фактично не проживає у вказаній квартирі з 10 червня 2014 року по теперішній час. Вона зверталася до нього з проханням виписатися з її квартири, оскільки останнє відоме їй його місце проживання - м.Донецьк. Однак, він добровільно знятися з реєстрації відмовляється, на її телефонні дзвінки не відповідає.

Просила визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме належною їй квартирою АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, пояснення надала аналогічні викладеним в заяві.

Представник позивача ОСОБА_2, що діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 26 серпня 2016 року (а.с.5), в судовому засіданні підтримав позовні вимоги ОСОБА_1, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, в судове засідання не з'явився, суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності у зв'язку з неможливістю його прибуття до м.Слов'янськ. Не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.27).

Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне.

Так, у ході судового розгляду достовірно встановлено, що відповідно до довідки ОСББ «Радуга-1» №65 від 09 серпня 2016 року, ОСОБА_1 дійсно зареєстрована з жовтня 1982 року та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Як вбачається з карток реєстрації по квартирі АДРЕСА_2, ОСОБА_3 зареєстрований за вказаною адресою з 15 квітня 2011 року (а.с.9), ОСОБА_1 - з 16 серпня 1982 року (а.с.10).

Відповідно до акту ОСББ «Радуга-1» №64 від 09 серпня 2016 року, складеного у присутності свідків-сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, син ОСОБА_1 ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_1, однак, не проживає там з 10 червня 2014 року та його речей в квартирі немає (а.с.11).

Згідно свідоцтва про право власності від 23 травня 2011 року на квартиру АДРЕСА_3, її власником є ОСОБА_1, на підставі рішення виконкому Слов'янської міської ради від 18 травня 2011 року №323 (а.с.12).

Зазначена квартира зареєстрована 23 травня 2011 року в КП «БТІ» м.Слов'янськ за №33713240, номер запису 17230 в книзі 70а-491 (а.с.13).

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №67286516 від 05 вересня 2016 року, квартира АДРЕСА_4 належить ОСОБА_1 з 23 травня 2011 року (а.с.18).

Свідок ОСОБА_5 показав, що він мешкає в квартирі АДРЕСА_5 з 1982 року. Йому достовірно відомо, що в квартирі НОМЕР_1 протягом останніх 10-15 років проживає одна ОСОБА_1, до цього часу вона проживала разом з дітьми. Йому відомо, що її сина звати ОСОБА_3, останній раз він бачив його в 2014 році, він жив окремо та його речі в квартирі ОСОБА_1 відсутні.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що він мешкає в квартирі АДРЕСА_6 з 1982 року. Йому достовірно відомо, що на п'ятому поверсі в квартирі 42 його будинку мешкає одна ОСОБА_1 До 2014 року її інколи відвідував син.

У відповідності до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Проте, відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Підстави позбавлення члена сім'ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Судом встановлено, що з 10 червня 2014 року відповідач ОСОБА_3 в спірній квартирі не мешкає, не отримує кореспонденцію за даною адресою, його особистих речей у квартирі не має, згідно ч.1 статті 158 ЖК України договір найму житлового приміщення з власником житла не укладав, участі у витратах по утриманню будинку не приймає, спірним житлом не цікавиться, перепон у користуванні квартирою йому ніхто не чинив.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Позивач не вимагає компенсації понесених ним судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 212, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 321, 391,405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Кзилту Кзилтуського району, Кокчетавської області, Казахстан, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13 жовтня 2016 року.

Суддя Н.О. Чемодурова