АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання діагнозу лікаря-психіатра незаконним,

за апеляційною скаргою Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 квітня 2016 року, -

встановила:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Посилався на те, що під час перебування в лікарні матері позивача ОСОБА_4 в період з 14.01.2011 року по 15.02.2011 року, остання, без її згоди, була оглянута лікарем-психіатром ОСОБА_2, яка встановила діагноз: «Церебральний атеросклероз з недоумством, сплутаністю свідомості у вечірньо-нічний час, іпохондричний синдром».

Просив визнати встановлений лікарем-психіатром діагноз незаконним, оскільки він визначений лікарем, яка не відповідала освітнім та фаховим вимогам.

Незаконні дії лікаря-психіатра ОСОБА_2 призвели в подальшому до порушення права позивача на власність, оскільки за позовом його сестри ОСОБА_3 був визнаний незаконним та скасований договір дарування квартири, яка була йомуподарована матір'ю ОСОБА_4, і саме вказаний огляд лікарем-психіатром ОСОБА_2 був взятий за основу акту посмертної судово-психіатричної експертизи, яким було визнано ОСОБА_4 на момент підписання договору дарування недієздатною.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року позов задоволено.

Визнано дії лікаря-психіатра ОСОБА_2 щодо огляду 11.02.2011 року ОСОБА_4 та встановлення діагнозу ОСОБА_4: "Церебральний атеросклероз з недоумством, сплутаністю свідомості у вечірньо-нічний час, іпохондричний синдром" - незаконними.

В апеляційній скарзі Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги та ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ОСОБА_3 вимоги апеляційної скарги підтримав

ОСОБА_1 та його представники проти апеляційної скарги заперечили.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про його час і місце повідомлена належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірний діагноз встановлено лікарем, яка не мала на це відповідних повноважень.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Встановлено, що в період з 14.01.2011 року по 15.02.2011 року ОСОБА_4 перебувала в Київській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги в інфарктному відділенні, що підтверджено довідкою № 323 та медичною документацією (а.с.39, 40, 78-104).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла 25.03.2011 року.

Згідно медичної документації 11.02.2011 року, під час перебування ОСОБА_4 в лікарні, остання була оглянута лікарем-психіатром ОСОБА_2

За результатами огляду, ОСОБА_4 був встановлений діагноз: «Церебральний атеросклероз з недоумством, сплутаністю свідомості у вечірньо-нічний час, іпохондричний синдром».

Як вбачається з листа Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 07.03.2014 року, ОСОБА_2 присвоєно звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю - психіатрія (сертифікат № 2560 від 29.09.2011 року).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання.

Матеріали справи містять документи, які надавали лікарю-психіатру ОСОБА_2 право на встановлення діагнозу психічного захворювання, а саме: Свідоцтво (Сертифікат) № 024424, видане Київською медичною академією післядипломної освіти ім. П.Л. Шупика МОЗ України та Посвідчення про проходження підвищення кваліфікації № 2024/15 до Диплому № 9200313 від 09.12.1998 року, виданого Київською медичною академією післядипломної освіти ім. П.Л. Шупика МОЗ України.

Згідно листа Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології від 06.10.2015 року, при наявності у лікаря-психіатра ОСОБА_2діючого сертифікату лікаря-спеціаліста зі спеціальністю «Психіатрія», вона мала повноваження для встановлення нею діагнозу психічного захворювання.

При цьому, Міжнародний статистичний класифікатор хвороб і споріднених проблем здоров'я десятого перегляду (МКХ-10), затверджений Наказом МОЗ України від 08.10.1998 р. № 297 «Про перехід органів і закладів охорони здоров'я України на Міжнародну статистичну класифікацію хвороб і споріднених проблем охорони здоров'я десятого перегляду (МКХ-10)», не містить вимог щодо строку спостерігання за хворим протягом щонайменше шести місяців.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про визнання незаконним діагнозу лікаря-психіатра є помилковим.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду від 15 квітня 2016 року постановлено з порушенням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 квітня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання діагнозу лікаря-психіатра незаконним відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук