Справа № 755/8142/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2016 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування ухвали Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 24 вересня 2015 року у справі 10/12,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про скасування ухвали Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 24 вересня 2015 року у справі 10/12, на підставі якої відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача та визнання укладання кредитного договору в національній валюті України в рамках Договору кредиту №050/35-793 від 09.07.2008 року.

Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин є звернення до третейського суду.

Третейський суд це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та (або) юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Порядок утворення та діяльності третейських судів в Україні, а також вимоги щодо третейського розгляду з метою захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та юридичних осіб встановлені Законом України „Про третейські суди".

Третейський розгляд спорів сторін у сфері цивільних правовідносин це вид недержавної юрисдикційної діяльності і не є здійсненням правосуддя.

Відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом, зокрема статтею 6 Закону України "Про третейські суди".

Рішення третейського суду може бути оскаржено стороною у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Підстави для скасування рішення третейського суду визначені у статті ст.389-5 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено, що рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Статтею 46 Закону України «Про третейські суди» встановлено вимоги до рішення третейського суду і визначає його як процесуальний документ, яким третейський спір вирішено по суті і саме цей акт відповідно до ст.51 цього Закону може бути оскаржено до компетентного суду.

В той же час, місцевий загальний суд, як компетентний суд, не перевіряє рішення третейського суду на відповідність нормам матеріального або процесуального права, а лише на дотримання процедурних вимог, які встановлені Законом України «Про третейські суди», при цьому рішення третейського суду може бути скасовано лише з підстав, визначених у ст.389-5 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвали третейського суду згідно ст.52 Закону України «Про третейські суди» постановляються з питань, що виникають у процесі розгляду справи і не стосуються суті спору. Оскарження їх до компетентного суду законом не передбачено.

Таким чином, Закон не передбачає можливості оскарження ухвал, постановлених третейським судом з питань, що виникають у процесі розгляду справи, оскільки детальна процедура прийняття, оформлення та скасування ухвал, які постановляє суддя третейського суду, визначається в регламенті постійно діючого третейського суду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкриті провадження, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про скасування ухвали Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 24 вересня 2015 року про відмову у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача та визнання укладання кредитного договору в національній валюті України в рамках Договору кредиту №050/35-793 від 09.07.2008 року, яка винесена третейським суддею Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків Мороз О.А., в межах розгляду справи №10/12.

Враховуючи викладене та керуючись п.1 ч.2 ст.122, ст.ст. 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про скасування ухвали Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 24 вересня 2015 року про відмову у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача та визнання укладання кредитного договору в національній валюті України в рамках Договору кредиту №050/35-793 від 09.07.2008 року, яка винесена третейським суддею Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків Мороз О.А., в межах розгляду справи №10/12.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я :