Ухвала

іменем україни

01 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція», третя особа - Харківська місцева прокуратура № 6, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку дарування, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 03 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що на підставі договору дарування від 29 березня 2012 року отримала в дар від ОСОБА_5 земельну ділянку площею 1,9726 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Указана земельна ділянка була надана у приватну власність ОСОБА_5 на підставі рішення Русько-Тишківською сільської ради Харківського району Харківської області від 02 червня 2008 року.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2013 року задоволено позов Харківського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Данилівського дослідного державного лісгоспу УкрНДІЛГА до Русько-Тишківської сільської ради Харківського району, ОСОБА_5, ОСОБА_4, треті особи: міськрайонне управління Держземагентства у м. Люботин та Харківському районі Харківської області, Державна реєстраційна служба Головного управління юстиції в Харківській області, про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору дарування, скасування запису про перехід прав власності.

Визнано незаконним та скасовано рішення Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області від 19 листопада 2007 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5.», визнано незаконним та скасовано рішення Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області від 02 червня 2008 року «Про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_5.», визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 1,9726 га, що розташована на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, кадастровий номер НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_5, скасовано запис про його державну реєстрацію у міськрайонному управлінні Держземагентства у м. Люботин та Харківському районі Харківської області № 84 від 25 грудня 2009 року, визнано недійсним договір дарування земельної ділянки від 29 березня 2012 року, що розташована на території АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, скасовано запис у Поземельній книзі про перехід права власності, вчинений 18 травня 2012 року, № 01.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26 серпня 2014 року змінено рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2013 року та виключено з мотивувальної частини рішення посилання на ст. ст. 388, 1212, 1213 ЦК України як правову підставу вирішення спору. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

ОСОБА_4 вважала, що вона набула право власності на земельну ділянку площею 1,9726 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування та за необґрунтованим позовом прокурора її незаконно позбавлено права власності на зазначену земельну ділянку.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_4 просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,9726 га (кадастровий номер НОМЕР_1), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в порядку дарування.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 03 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 25 травня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області від 19 листопада 2007 року ОСОБА_5 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га сіножать за рахунок земель запасу категорії сільськогосподарського призначення, розташовану в АДРЕСА_1, для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області від 02 червня 2008 року ОСОБА_5 передано у приватну власність земельну ділянка площею 1,976 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в АДРЕСА_1.

На підставі рішення від 25 грудня 2009 року Управлінням Держкомзему у Харківському районі Харківської області ОСОБА_5 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, який зареєстрований у Поземельній книзі, № 180512, реєстровий № 01.

29 березня 2012 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 уклали договір дарування земельної ділянки, згідно з яким ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_4 земельну ділянку площею 1,9726 га, кадастровий № НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2013 року задоволено позов Харківського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Данилівського дослідного державного лісгоспу УкрНДІЛГА до Русько-Тишківської сільської ради Харківського району, ОСОБА_5, ОСОБА_4, треті особи: міськрайонне управлінні Держземагентства у м. Люботин та Харківському районі Харківської області, Державна реєстраційна служба Головного управління юстиції в Харківській області, про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору дарування, скасування запису про перехід прав власності.

Визнано незаконним та скасовано рішення Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області від 19 листопада 2007 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5.», визнано незаконним та скасовано рішення Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області від 02 червня 2008 року «Про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_5.», визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 1,9726 га, що розташована на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, кадастровий номер НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_5, та скасовано запис про його державну реєстрацію у міськрайонному управлінні Держземагентства у м. Люботин та Харківському районі Харківської області від 25 грудня 2009 року № 84, визнано недійсним договір дарування земельної ділянки від 29 березня 2012 року, що розташована на території АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, скасовано запис у Поземельній книзі про перехід права власності, вчинений від 18 травня 2012 року № 01.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19 квітня 2014 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 липня 2014 року скасовано ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 квітня 2014 року, справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26 серпня 2014 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2013 року змінено. Виключено з мотивувальної частини рішення суду посилання на положення ст. ст. 388, 1212, 1213 ЦК України як на правову підставу вирішення спору. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ураховуючи те, що питання законності набуття ОСОБА_4 права власності на ділянку площею 1,9726 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, було предметом судового розгляду та рішенням Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2013 року встановлено, що ОСОБА_4 набула право власності на вказану земельну ділянку без належних правових підстав, суд дійшов правильного висновку про відсутність правих підстав для визнання за ОСОБА_4 права власності на спірну земельну ділянку в порядку дарування та обґрунтовано відмовив їй у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, підстав для скасування ухвалених ними рішень не вбачає.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 03 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

Т.Л.Ізмайлова

Г.І.Мостова