Провадження № 2/761/7294/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Толкач О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд зняти арешт з автомобіля ГАЗ-31105, державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на автомобіль ГАЗ-31105, державний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_1, накладено арешт ДВС Шевченківського району м. Києва. На підставі того, що наразі позивач позбавлений можливості вільно розпоряджатись належним йому нерухомим майном, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив.

ОСОБА_1 є власником автомобіля ГАЗ-31105, державний номер НОМЕР_1.

У процесі реалізації свого права, як власника транспортного засобу, ОСОБА_1 дізнався, що на належне йому майно, а саме вказаний автомобіль, ДВС Шевченківського району м. Києва накладено арешт.

Як вбачається із листа Управління державної виконавчої служби № 700/02-10 від 14.07.2016 року, згідно інформації, наданої Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві встановлено, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження з примусового виконання постанови ВДАІ від 05.05.2014 № 117855 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штраф у сумі 510 грн., відкрите постановою державного виконавця від 14.07.2014 року.

У ході проведення виконавчих дій, 25.09.2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Керуючись п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 16.10.2014 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Також Відділом повідомлено, що вищезазначена інформація надана відповідно Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, надати більш детальну інформацію не виявляється можливим у зв'язку з тим, що дане виконавче провадження знищено у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

За вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Положеннями ч. 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч. 2 цієї ж статті власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах (ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Згідно ч. 5 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Отже, державний виконавець має право вчиняти дії в межах виконавчого провадження тільки відносно майна боржника, яке є співмірним розміру необхідної для відшкодування шкоди.

Разом з тим, як вбачається із листа Управління ДВС від 14.07.2016 року № 700/02-10, виконавче провадження відносно ОСОБА_1 знищено, виконавчий документ повернуто стягувачеві. Крім того, накладення штрафу у розмірі 510 грн. не можна вважати співмірним накладенню арешту на автомобіль.

За таких обставин, накладення арешту на майно ОСОБА_1, а саме автомобіль ГАЗ-31105, державний номер НОМЕР_1, є неправомірним.

Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.316, 317, 319, 391 ЦК України, ст.52 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 10, 60, 88, 213-215, 226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати арешт автомобіля ГАЗ-31105, державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, накладений постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 25.09.2014 року ВП №117855.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: