У Х В А Л А

13 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Охрімчук Л.І.,
Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд судових рішень у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування листа Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, знесення прибудови, зобов'язання виконати певні дії, відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд судових рішень у вищезазначеній справі з передбаченої пунктом 3 частини першої статті 355 Цивільного процесуального права України (далі - ЦПК України) підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом.

На підтвердження зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 3 березня 2016 року за заявою № 26662/13 поданою Миколаєм Миколайовичем Тарасовим проти України, та 8 інших заяв.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 3 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом.

Разом з тим, ЄСПЛ в рішенні від 3 березня 2016 року за заявою № 26662/13 поданою Тарасовим проти України (серед яких і заява ОСОБА_4 за № 77142/13 від 19 серпня 2013 року) відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 37 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод дійшов висновку про вилучення зазначених заяв з реєстру справ на підставі односторонньої декларації Уряду держави-відповідача, оскільки з огляду на характер визнань, які містяться в деклараціях Уряду, а також запропоновану суму відшкодувань, що є співмірною із сумами, які присуджуються у подібних справах, ЄСПЛ вважає подальший розгляд цих заяв невиправданим.

За своїм змістом зазначене рішення ЄСПЛ, на яке посилається ОСОБА_4 як на підставу для перегляду судових рішень, не містить висновків щодо порушення Україною міжнародних зобов'язань та відповідних положень Конвенції при вирішенні спору у справі, за результатами розгляду якої суд ухвалив судові рішення, про перегляд яких подано заяву.

Таким чином, рішення ЄСПЛ яким вилучено заяви з реєстру справ відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 37 Конвенції не може бути підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України на підставі пункту 3 частини першої статті 355 ЦПК України.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтею 353, частиною першою статті 354, статтею 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування листа Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, знесення прибудови, зобов'язання виконати певні дії, відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді: Н.П. Лященко
Л.І. Охрімчук
В.М. Сімоненко