Справа № 344/8642/16-ц
Провадження № 2/344/4054/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Поповича В.С.

з участю: секретарів с/з ОСОБА_1, ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3

представників третьої особи ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 міського відділу державної виконавчої служби, ДП «СЕТАМ», третя особа ОСОБА_7 про визнання електронних торгів, акту державного службовця, свідоцтва про право власності недійсними та зобовязання провести торги з дотриманням вимог законодавства,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом в якому просить визнати результати електронних торгів проведених 07 грудня 2015 р. за лотом 109585 відносно 1/6 частки трьохкімнатної квартири по вул. Коновальця 95/56 в м. Івано-Франківську недійсними, визнати акт державного службовця ОСОБА_8 про те, що електронні торги не відбулись від 22 грудня 2015 р. недійсним, визнати свідоцтво про право власності на 1/6 частини квартири № 56 що по вул. Коновальця 95 м. Івано-Франківськ видане приватним нотаріусом ОСОБА_9 недійсним та зобовязати Державну виконавчу службу міського управління юстиції м. Івано-Франківська повторно провести торги з дотриманням всіх правил передбачених законодавством.

Свої вимоги мотивує тим, що при підготовці документів для проведення електронних торгів та під час торгів допущено ряд порушень процедури та Закону України «Про виконавче провадження», а саме: не допущено боржника до участі у виконавчому проваджені, не здійснено дій для залучення або повідомлення зацікавлених осіб, для здійснення оцінки майна залучено особу, що не є експертом та не має права здійснювати оцінку, допущено прострочення строку дійсності оцінки майна, та передано на торги майно з простроченою оцінкою без здійснення переоцінки, що державним виконавцем порушено правила уцінки майна, вона проведена з викривленням ціни та без запрошення всіх сторін і, що майно не передавалось на збереження та не здійснювалась фотозйомка стану майна перед його реалізацією на торгах.

Вважає, що порушено ч. 3 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження», що державний виконавець не повідомив про призначення та результати оцінки майна. Що про призначення проведення електронних торгів, жодних пропозицій про участь в них співвласникам квартири АДРЕСА_1 не надходило. Що акт опису і арешту майна боржника від 20 серпня 2014 р. складений державним виконавцем Кравчуком І.В., відносно 1/6 квартири по вул. Коновальця 95/56, здійснювався за відсутності сторони виконавчого провадження (боржника), супроводжувався самовільним проникненням в житло без дозволу жильців та співвласників, без повідомлення та без залишення жодних копій та пояснень проведених дій. І, що має місце порушення п. 3 глави II «Порядку реалізації арештованого майна», оскільки державний виконавець направляє майно на торги тільки у випадку якщо немає заперечень проти вартості майна, якщо ж такі є вони мають бути усунуті, а оскільки йому відомо, що дане майно має декількох власників в рівних частках, які зацікавлені в торгах та могли прийняти в них участь, в той же час жодних дій для залучення, навіть повідомлення про наявність факту продажу майна нікому не надходило.

Що допущено порушення ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» щодо чинності звіту про оцінку майна, оскільки такий звіт виготовлений 26 березня 2015 р., а єдині електронні торги відбулись 07 грудня 2015 р. і на момент їх здійснення звіт про оцінку майна був не дійсним.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала просила їх задовольнити, додатково пояснивши, що про розпочате виконавче провадження про стягнення з неї в користь ОСОБА_7 заборгованості їй було відомо, що нею було отримано тільки постанову про арешт майна, а огляд квартири проводили в присутності дитини, про що вона довідалась того ж дня. Пояснила також, що знала про те, що будуть проводитись торги. Пояснила, що готова виконувати рішення суду про стягнення з неї суми заборгованості шляхом примусового щомісячного списання 20% розміру отримуваної пенсії.

Відповідач ДП «Сетам» подав заперечення на позов, в якому просив розгляд справи проводити без представника, а в задоволенні позову відмовити, з підстав викладених в долученому письмовому запереченні. Зокрема, мотивуючи тим, що ДП, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 02 жовтня 2015 р. № 1885/5 «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» та Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства України від 16 квітня 2014 р. № 656/5, з 25 жовтня 2015 р. є тільки організатором електронних торгів та уповноважене на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного супроводження системи електронних торгів тощо. Що ним, як організатором торгів, перевірка отриманих від державного виконавця документів на відповідність вимогам законодавства не здійснюється, перевіряють тільки наявність їх згідно з переліком встановленим пунктом 2 розділу II Тимчасового порядку та розміщують інформацію в Системі, на основі отриманих документів, а такі вимоги ними були дотримані. І, що дії державного виконавця не стосуються правил проведення електронних торгів та можуть бути оскаржені в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а тому не можуть бути підставою для визнання торгів недійсними.

Представник відповідача ОСОБА_6 міського відділу державної виконавчої служби в судове засідання не прибув, подав клопотання в якому просив розглянути справу у його відсутності, а у задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не прибула, а її представники позов не визнали, вважають його безпідставним, просили відмовити в його задоволенні з підстав, викладених в долученому до справи запереченні, мотивуючи тим, що частку квартири було правомірно описано та передано на торги, оскільки стягнути кошти було неможливо. Що оцінку проведено кваліфікованим експертом, що з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» нереалізоване на торгах майно було передано стягувану за його заявою в рахунок погашення боргу за початковою ціною, за якою майно передавалось на реалізацію і, що з цих же підстав необґрунтовані вимоги позивача щодо проведення торгів за простроченою експертною оцінкою. У звязку з цим нотаріусом ОСОБА_9, відповідно до вимог ст.ст. 34, 72 Закону України «Про нотаріат» видано свідоцтво про право власності на 1/6 частку квартири відповідачу ОСОБА_7 Вважають, що оскільки торги не відбулись, то і угоди про продаж майна не існує, а тому положення ст. 215 ЦК України в даному випадку до застосування не підлягають.

Відповідно до змісту ст. ст. 10, 11, 58-60 ЦПК України, суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях.

Суд розяснював сторонам та їх представникам сторін вказані вище їх права та обовязки, наслідки їх невиконання, а тому постановляє судове рішення на підставі тих доказів, що були надані сторонами.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши заперечення відповідача та його представників, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та, встановивши таким чином фактичні обставини справи та правовідносини, які виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Умови та порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку ОСОБА_10 України «Про виконавче провадження» та Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства України від 16 квітня 2014 р. № 656/5 (надалі Тимчасовий порядок).

Закон України «Про виконавче провадження» визначає загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплює їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст. ст. 1, 2, 6, 12 Закону). ОСОБА_10 визначає загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначає учасників виконавчого провадження, закріплює їх права й обовязки, у тому числі право стягувача і боржника й інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

Закон України «Про виконавче провадження» і Тимчасовий порядок закріплюють такий спосіб реалізації арештованого майна, як його продаж на електронних торгах. Державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі електронні торги з реалізації арештованого майна організовують та проводять ДП «Сетам» та його регіональні підрозділи, які виступають організатором електронних торгів та уповноважені на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного супроводження системи електронних торгів тощо.

Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 жовтня 2013 р., залишеного в силі апеляційною та касаційною інстанціями, позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 задоволено та вирішено стягнути з останньої 156293 грн. 95 коп. заборгованості за договором позики та 1562 грн. 94 коп. витрат по спаті судового збору (а.с.119-123).

Так, на виконання зазначеного рішення суду та вказаних вимог, постановою державного виконавця від 13 лютого 2013 р. за заявою ОСОБА_7, на підставі виконавчого листа у справі № 344/492/2013 від 14 жовтня 2013 р. відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 вказаної заборгованості за договором позики та надано добровільний термін для сплати заборгованості (а.с.115-118).

Як підтверджує постанова від 18 березня 2014 р. (а.с.113) на 1/6 частку квартири по вул. Коновальця, 95/56 в м. Івано-Франківську, що належить ОСОБА_3 накладено арешт, а як підтверджує Акт опису й арешту майна від 20 серпня 2014 р. (а.с.105-106) у присутності понятих вказана частка квартири описана та передана на зберігання ОСОБА_11, тобто в добровільному порядку сума заборгованості за виконавчим листом суду погашена не була.

Частиною 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 58 цього ж Закону , визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності субєкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

З постанови від 11 листопада 2014 р. (а.с.103) вбачається, що ОСОБА_12, яка має сертифікат від 15 листопада 2013 р. № 15595/13 виданий Фондом державного майна України та яка є фізичною особою підприємцем (а.с.102), призначено експертом, тобто експертом призначено особу, яка відповідає кваліфікаційним вимогам та має право здійснювати визначення вартості у виконавчому провадженні, що повністю спростовує твердження позивача про призначення експертом тільки підприємця.

Копія висновку оцінювача про вартість від 26 березня 2015 р. (а.с.13, 101-102) підтверджує, що вартість 1/6 частки квартири по вул. Коновальця, 95/56 в м. Івано-Франківську, яка належить ОСОБА_3 становить 100083 грн. 17 коп. А як підтверджує копія квитанції поштового відправлення від 27 березня 2015 р. (а.с.101 вгорі ліворуч), вказаний звіт та висновок оцінки направлено в адресу ОСОБА_3. Що спростовує її твердження про те, що їй нібито не направлявся висновок про оцінку частки квартири.

Частинами 2, 3 та 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

Згідно з пунктом 2 розділу II Тимчасового порядку, державний виконавець у строк не пізніше пяти робочих днів після закінчення 10-денного строку подачі заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна у разі відсутності заперечень готує і направляє до відповідного структурного підрозділу головного територіального управління юстиції у місті Києві та областях, що забезпечує реалізацію повноважень з питань державної виконавчої служби для проведення реалізації майна.

Зазначених вимог державним виконавцем при передачі організатору торгів дотримано.

Як визначає пункт 4 розділу IIІ Тимчасового порядку, інформаційне повідомлення про електронні торги розміщується на Веб-сайті (а як визначено в пункті 1 розділу І це електронний ресурс, що є складовою частиною системи електронних торгів (далі - Система), на якому розміщуються організаційно-методичні матеріали, інформаційні повідомлення про електронні торги та результати їх проведення, здійснюються реєстрація учасників, подача заяв на участь в електронних торгах, забезпечується доступ спостерігачів електронних торгів та проводяться електронні торги. Веб-сайт функціонує у цілодобовому режимі та є доступним усім користувачам мережі Інтернет) Системою автоматично не пізніше ніж за один місяць до дати завершення електронних торгів. Тобто, організатор розміщує інформацію в Системі, на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби.

Зазначені обставини, в сукупності з поясненнями позивача про те, що їй було відомо, що відбудуться торги, підтверджують, що особи, яким відомо про таке і які мають намір здійснити викуп майна, що підлягає реалізації шляхом електронних торгів та виявляють зацікавленість в такому, мають можливість отримати інформацію з відкритих інтернет-джерел щодо дати, часу, місця та іншої інформації відносно майна. Проте позивач не скористалась таким правом.

Акт переоцінки описаного, арештованого майна, яке не реалізувалося на аукціоні від 30 червня 2015 р. (а.с.23, 100) підтверджує, що уцінка проведена у звязку з тим, що майно, яке передано на реалізацію, а саме, вказана частка квартири, не реалізована у звязку з відсутністю допущених учасників торгів, тому було проведено його переоцінку на 10 %, а копія Акта від 05 жовтня 2015 р. (а.с.24, 99) підтверджує, що з аналогічних підстав здійснено переоцінку частки вказаної квартири на 25 % та встановлено в сумі 67556 грн. 14 коп.

Зазначені обставини спростовують позицію позивача, про відсутність підстав для оцінки через не проведення торгів, оскільки як вже вказано, вперше торги було призначено на 30 червня, наступні 07 серпня 2015 р., а відповідно були всі законодавчі підстави для здійснення уцінки майна, що не було реалізовано.

Як підтверджує копія протоколу № 132467 проведення електронних торгів (а.с.15, 97), призначені на 07 грудня 2015 р. торги не відбулися через відсутність допущених учасників.

Заява ОСОБА_7 від 18 грудня 2015 р. (а.с.94) підтверджує, що стягувач висловив намір оформити за собою право власності на спірну частку квартири, у звязку з тим, що як підтверджує копія Акту від 22 грудня 2015 р. про те, що електронні торги з реалізації 1/6 частки квартири по вул. Коновальця, 95/56 в м. Івано-Франківську, належної ОСОБА_3, 07 грудня 2015 р. не відбулись (а.с.16, 93).

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» такий акт є підставою для видачі нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, якщо вони не відбулись. А копія свідоцтва від 28 грудня 2015 р. виданого приватним нотаріусом ОСОБА_9 (а.с.17) підтверджує, що ОСОБА_7, в рахунок погашення заборгованості в розмірі 156293 грн. 95 коп., належить на праві власності майно, а саме, 1/6 частки квартири по вул. Коновальця, 95/56 в м. Івано-Франківську, що раніше належало ОСОБА_3

Зазначені обставини вказують на те, що дійсно частка квартири належна позивачу виставлялась 07 грудня 2015 р. на електронні торги вже після завершення строку дії оцінки та після проведеної 05 жовтня 2015 р. уцінки за ціною 67556 грн. 14 коп. при цьому суд враховує, що у звязку з тим, що торги не відбулись, а ОСОБА_7 виявила бажання залишити за собою на праві власності вказану частку квартири в рахунок погашення всього наявного розміру заборгованості позивача перед ОСОБА_7, а це 156293 грн. 95 коп., що є значно більшим розміром вартості останньої актуальної ціни в пропозиції продажі на торгах та більшою ніж проведена оцінка, яка визначила вартість в розмірі 10083 грн. 17 коп. Таким чином, ОСОБА_7 набула право власності на належну позивачу частку в квартирі, а позивач виконав судове рішення про стягнення з нього всієї суми заборгованості чим звільнив себе від встановлених обтяжень його виконання.

При цьому суд враховує вимоги ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якими закріплені основні принципи здійснення права власності та його обмеження, а також якими визначено і межі допустимого розумного втручання держави у здійснення правомочностей власника. Причому таке втручання повинно бути законним і має здійснюватися з дотриманням принципу справедливого балансу між публічними і приватними інтересами. Зазначені принципи сформульовано і в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23.09.82), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невідємним принципом конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу.

Тому суд, перевіривши дотримання балансу інтересів щодо здійснення прав власника, а також те чи вплинуло вказане порушення на результати торгів та чи порушені внаслідок цього права і законні інтереси позивача, яка оспорює їх результати, вважає, що порушення прав і законних інтересів позивача допущено не було. Зазначена правова позиція вказана у постанові Верховного суду України у справі за № 6-1981цс16 від 12 жовтня 2016 року.

Водночас суд вважає, за необхідне зазначити, що відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 р. у справі № 6-1884цс15, сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких недійсними. Головною умовою, яка повинна бути встановлена в такій категорії справ, це є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому при проведенні прилюдних торгів повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Проте таких обставин суд у вказаній справі не вбачає.

За викладених обставин, вимоги позивача щодо визнання електронних торгів недійсними та зобовязання провести торги з дотриманням вимог законодавства, суд вважає не обґрунтованими, такими, що не знайшли свого підтвердження дослідженими доказами, тому в їх задоволенні слід відмовити з цих підстав.

Крім того, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», дії чи бездіяльність державного виконавця підлягає оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом та ст. 383 ЦПК України. В той же час, доказів такого позивачем суду не надано, хоча як визнано самим позивачем їй було відомо про здійснення виконавчого провадження, а будучи його стороною позивач мала право оскаржувати дії державного виконавця.

Не наведено позивачем і жодних підстав та не надано доказів у підтвердження вимоги про визнання Акту державного службовця ОСОБА_8 про те, що електронні торги не відбулись від 22 грудня 2015 р. та свідоцтва про право власності на 1/6 частини квартири № 56 що по вул. Коновальця 95 м. Івано-Франківськ видане приватним нотаріусом ОСОБА_9 недійсними, а за викладених обставин суд таких не вбачає та вважає, що у їх задоволенні слід відмовити за недоведеністю.

Не знайшло свого підтвердження вказаними вище, дослідженими в судовому засіданні доказами і посилання позивача на порушення вимог ст.ст. 356, 362 ЦК України щодо обовязку повідомлення інших співвласників спірного майна про продаж належної частки, оскільки зазначені норми стосуються умов продажу частки безпосередньо самим власником, вони не застосовуються у разі примусової реалізації такої частки шляхом проведення відповідних торгів, про що детально зазначено вище. Тому суд вказану позицію до уваги не бере, а вказані норми є такими, що не регулюють правовідносин, які виникли між сторонами по справі, оскільки має місце здійснення примусової реалізації майна.

Враховуючи всі вказані вище обставини, суд вважає, що позов не обґрунтований та за вказаних позивачем підстав до задоволення не підлягає, а тому в його задоволенні необхідно відмовити.

На підставі викладеного, Закону України «Про виконавче провадження», Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, вказаних правових позицій Верховного Суду України та вказаного рішення Європейського суду з прав людини, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 19 грудня 2016 року.

Суддя В.С. Попович