Ухвала

іменем україни

07 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,

УмновоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Уманська міська лікарня» про захист прав споживача, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 07 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до КП «Уманська міська лікарня про захист прав споживача.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 квітня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою ОСОБА_3 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 17 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху, у зв'язку із несплатою останньою судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 13 червня 2016 року ОСОБА_3 надано додатковий строк для виконання вимог ухвали апеляційного суду Черкаської області від 17 травня 2016 року.

На виконання вимог вищевказаних ухвал апеляційного суду ОСОБА_3 направлено заяву, у якій зазначено, що вона звільнена від сплати судового збору на всіх етапах судового розгляду на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 07 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто заявникові.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 квітня 2016 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що останньою не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 290 грн відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції виходив з того, що Закон України «Про судовий збір» є спеціальним законом, містить вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору та набрав чинності пізніше ніж Закон України «Про захист прав споживачів», а отже підстави для звільнення заявника від сплати судового збору відсутні.

Разом з тим суддя помилково не звернув уваги на доводи ОСОБА_3, викладені у заяві, яка була направлена останньою на усунення недоліків апеляційної скарги, про наявність підстав, передбачених ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», для звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі, враховуючи її категорію.

Так, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» установлено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року № 10), згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову.

При цьому позивачі, які звільнені від сплати судового збору при пред'явленні окремих позовів, і деякі категорії осіб незалежно від виду позову звільняються від сплати судового збору не лише при пред'явленні позову, а й при поданні апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами та Верховним Судом України.

Разом із тим у п. 7 вищевказаної постанови зазначено, що оскільки ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного перелікупільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад ст. 14 Закону України від 01 грудня 1994 року № 226/94/ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», ст. 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 22 Закону України від 22 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів».

Враховуючи наведене, висновки апеляційного суду про необхідність сплати позивачем судового збору за подання апеляційної скарги є помилковими і не можуть бути підставою для позбавлення її права на захист порушених прав, свобод та інтересів, оскарження судового рішення як складової частини права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин та відповідно до вимог ч. 2 ст. 342 ЦПК України колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постановлена у справі ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 07 липня 2016 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: М.К. Гримич

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська