Справа №613/1167/15-ц Провадження № 2/613/44/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:головуючого-судді ОСОБА_1, за участю секретаря Герасимюк Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Богодухові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех», реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «БКЗ-Інвест», Державна інспекція сільського господарства в Харківській області, про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію прав та повернення у володіння земельної ділянки, та за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БКЗ - Інвест» про визнання угоди про розірвання договору оренди недійсною,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення змісту і розміру позовних вимог просить визнати недійсним договір оренди землі № 10 від 21.01.2014 р. з ТОВ «НВДЦ «Агротех»; скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки згідно із договором оренди землі № 10 від 21.01.2014 р. з ТОВ «НВДЦ «Агротех» та повернути йому у володіння земельну ділянку площею 3,9012 га, кадастровий номер: :01:003:0056, яка є обєктом оренди за даним договором.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначив, що він є власником земельної ділянки площею 3,9012 га, кадастровий номер: :01:003:0056, що розташована на території Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, та яку він передав в оренду ТОВ «БКЗ-Інвест» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 5 років на підставі договору оренди землі № 28-42 від 30.07.2012 р. З 2013 р. ТОВ «БКЗ-Інвест» припинило виконання договору, земельну ділянку не обробляло, внаслідок чого вона була забурянена, орендну плату не сплачує. У звязку із цими обставинами та після звернень позивача в січні лютому 2015 р. з претензією на адресу ТОВ «БКЗ - Інвест» щодо невиконання договору до Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, Державної екологічної інспекції у Харківській області з проханням здійснити перевірку ТОВ «БКЗ - Інвест» на предмет дотримання законодавства при здійснені оренди землі, ним було встановлено, що указаний договір оренди землі був припинений на підставі угоди з ТОВ «БКЗ-Інвест» від 25.12.2013 р., а право оренди на земельну ділянку строком на 10 років набуло ТОВ «НВДЦ «Агротех» згідно із договором оренди землі № 10 від 21.01.2014 р.

Позивач указує, що не мав дійсних орендно-договірних відносин з ТОВ «НВДЦ «Агротех», договір учинений без його волевиявлення на передачу в оренду земельної ділянки даному товариству, у звязку з чим за наведених обставин вказаним договором відповідачем порушені його права власника земельної ділянки, в звязку з чим звернувся до суду із цим позовом.

ТОВ «БКЗ-Інвест» предявило позов із самостійними вимогами, в обґрунтування якого зазначає, що 30.07.2012 р. між ОСОБА_2 та ТОВ «БКЗ Інвест» було укладено договір оренди землі № 28-42, згідно із яким ТОВ «БКЗ-Інвест» набуло в оренду спірну земельну ділянку позивача строком на 5 років. 25.12.2013 р. директором ТОВ «БКЗ-Інвест» було підписано угоду про розірвання договору оренди землі № 28-42 від 30.07.2012 р. в добровільному порядку за згодою сторін. Вказана угода була передана уповноваженій особі для підписання з боку орендодавця ОСОБА_2 З основного позову ТОВ «БКЗ-Інвест» стало відомо, що ОСОБА_2 угоду від 25.12.2013 р. про розірвання договору оренди землі з товариством не підписував, а тому посилаючись на відсутність у ОСОБА_2 волі на розірвання договору оренди землі № 28-42 від 30.07.2012 р. за даною угодою та згідно із ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України просить суд визнати недійсною угоду від 25.12.2013 р. між ОСОБА_2 та ТОВ «БКЗ-Інвест» про розірвання договору оренди землі № 28-42 від 30.07.2012 р..

Позивач ОСОБА_2 та його представник надали заяву про розгляд справи за їх відсутності у судовому засіданні. При цьому у своїх письмових поясненнях просили суд задовольнити позовні вимоги та посилаючись на обставини справи, викладені в позові, пояснили що підпис у договорі не свідчить про усвідомлене волевиявлення на укладання спірного договору і реальну передачу в орендне користування земельної ділянки ТОВ «НВДЦ «Агротех». За цих же обставин недійсність договору випливає із факту одночасної наявності на момент його учинення не припиненої оренди земельної ділянки з ТОВ «БКЗ-Інвест» за договором оренди землі № 28-42 від 30.07.2012 р., що є порушенням норм законодавства і підставою для недійсності оспорюваного договору у відповідністю із положеннями ст.ст. 203 і 215 ЦК України. Одночасно із цим представник просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «БКЗ Інвест» за їх незаконністю та необґрунтованістю, оскільки як слідує із положень норми ч. 3 ст. 203 ЦК України, на підставі якої заявлена вимога ТОВ «БКЗ-Інвест» про визнання недійсною угоди від 25.12.2013 р. про розірвання договору оренди землі № 28-22 від 30.07.2012 р. та відповідно до вимог ст.ст. 3, 15 ЦК України, ст.ст. 3, 11 ЦПК України, з вимогою про визнання недійсним правочину з указаної підстави може звернутися тільки та сторона правочину, у якої не було волевиявлення на її учинення, але ОСОБА_2 вимога про визнання цієї угоди недійсною не предявлялася.

Представники відповідачів - ТОВ «НВДЦ «Агротех», реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції Харківської області в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися неодноразово належним чином, письмових заперечень або пояснень на позовні вимоги ОСОБА_2 та ТОВ «БКЗ-Інвест» суду не надали. Відповідно до листа Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 02.07.2016 р. за № 03-14/03-11/3997 24.05.2016 р. до ЄДРЮОФОП внесено запис про припинення Богодухівського районного управління юстиції Харківської області та його структурних підрозділів шляхом ліквідації без правонаступництва.

Представник третьої особи - ТОВ «БКЗ-Інвест» у судове засідання не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив позов ТОВ «БКЗ-Інвест» із самостійними вимогами розглянути і задовольнити, позовні вимоги ОСОБА_2 за основним позовом ТОВ «БКЗ-Інвест» визнані не були.

Представник третьої особи Державної інспекції сільського господарства в Харківській області в судове засідання не зявився, але листом від 08.10.2015 р. за № 10-27/3544 повідомив суд про те, що інспекція знаходиться в стадії припинення (ліквідації) і за відсутності кваліфікованого спеціаліста для представництва інспекції у суді просив суд розглянути справу без участі їхнього представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки 3,9012 га, кадастровий номер: :01:003:0056, що розташована на території Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 102056 від 27.04.2004 р., записом про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 3650562 від 26.11.2013 р.

30.07.2012 р. позивачем ОСОБА_2 (орендодавець) та ТОВ «БКЗ - Інвест» (орендар) було укладено договір оренди землі № 28-42, згідно із яким товариство набуло в оренду указану земельну ділянку позивача строком на 5 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який 17.08.2012 р. був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00726.

Листом-повідомленням від 05.01.2015 р. «Про невиконання умов договору оренди землі № 28-42 від 30.07.2012 р. з пропозицією про його розірвання за взаємною згодою сторін» ОСОБА_2 предявив ТОВ «БКЗ-Інвест» претензію про невиконання ним як орендарем своїх зобовязань з оренди земельної ділянки, які визначені п.п. 9-11, 14-16, 28, 32 договору та ст.ст. 24, 25 Законом України «Про оренду землі»: невикористання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; не здійснення обробки земельної ділянки з часу укладання договору у відповідні сільськогосподарські роки для ведення сільськогосподарського виробництва та інше, а також запропонував ТОВ «БКЗ-Інвест» розірвати даний договір оренди землі за взаємною згодою сторін з 25.01.2015 р.

31.01.2015 р. позивач разом із іншими громадянами - власниками земельних ділянок, які передали в оренду свої земельні ділянки ТОВ «БКЗ-Інвест», звернувся до Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, Державної екологічної інспекції у Харківській області щодо проведення перевірки дотримання ТОВ «БКЗ Інвест» вимог законодавства при здійсненні господарської діяльності відносно орендованої земельної ділянки з тих самих підстав, які складали зміст претензії позивача на адресу ТОВ «БКЗ-Інвест».

Розпорядженням Кленівського сільського голови від 10.02.2015 р. № 3 створено комісію щодо розгляду зазначеного колективного звернення, за результатами якого було складено акт обстеження земельних ділянок від 20.03.2015 р., у якому комісією встановлено нецільове використання земельних ділянок, зокрема: тривалий час земельні ділянки не оброблялися, поросли бурянами.

Із матеріалів справи встановлено, що згідно із угодою від 25.12.2013 р. ТОВ «БКЗ-Інвест» і ОСОБА_2 розірвано договір оренди землі № 28-42 від 30.07.2012 р., але відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ «БКЗ-Інвест» на земельну ділянку за цією угодою відсутні.

Водночас судом встановлено, що рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 11671287 від 17.03.2014 р. здійснено державну реєстрацію права оренди ТОВ «НВДЦ «Агротех» на земельну ділянку позивача на підставі договору оренди № 10 від 21.01.2014 р. між ТОВ «НВДЦ «Агротех» і ОСОБА_2 строком на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Як встановлено із дослідженого судом тексту спірного договору № 10 від 21.01.2014 р. між ОСОБА_2 і ТОВ «НВДЦ «Агротех», позивач, як орендодавець, надає, а ТОВ «НВДЦ «Агротех», як орендар, приймає в строкове платне користування на 10 років земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років земельну ділянку площею 3,9012, кадастровий номер: :01:003:0056, яка знаходиться на території Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області (п.п. 1, 2, 3, 14, 15 договору).

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини, що визначено п. 1 ч. 1 ст. 11 ЦК України. Правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ст. 202 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в поряду, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 125, 126 ЗК України (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин) право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що визначено у ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Аналогічні приписи щодо державної реєстрації прав на нерухомість містить ч. 1 ст. 182 ЦК України.

Згідно із п. 4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 р. № 868 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на обєкти нерухомого майна, а саме на земельну ділянку, підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду або їх окремі частини, квартиру, житлове та нежитлове приміщення.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом цих норм закону слідує, що будь-які дії осіб, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно обтяжене чинним зобовязальним правовідношенням (правочини - договори), що підлягають державній реєстрації, можуть бути укладені з іншим набувачем цих прав, якщо попередньо відбулася державна реєстрація їх припинення з попереднім набувачем.

До виконання цих дій та вимог закону передача в оренду земельної ділянки третій особі і учинення з нею для цього договору, у даному випадку такою стало ТОВ «НВДЦ «Агротех», не може вважатися правомірним правочином.

За своєю правовою природою державна реєстрація є лише фактом офіційного визнання речових прав на нерухоме майно, самі ж ці права, як слідує із норм ст.ст. 11, 202, 626 ЦК України, виникають із правочинів, зокрема договорів.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину передбаченою ч. 1 ст. 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Частинами 1,2 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Судом встановлено, що на момент учинення спірного договору оренди землі між позивачем і ТОВ «НВДЦ «Агротех» право оренди на земельну ділянку за ТОВ «БКЗ-Інвест» припинено не було.

Виходячи із того, що правомірність і дійсність правочину визначається саме на момент його укладання сторонами, факт не припинення права оренди на земельну ділянку за ТОВ «БКЗ-Інвест» свідчить про невідповідність договору оренди з ТОВ «НВДЦ «Агротех» указаним вимогам закону і він не може установлювати дійсність цього правочину та реальне і правомірне набуття сторонами зобовязань з оренди землі.

Положеннями ст.ст. 10, 60 ЦПК України визначено: цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів того, що на підставі даного договору між сторонами виникли та існували зобовязально - договірні відносини щодо оренди земельної ділянки, які б відповідали їх взаємним правам та обовязкам, спільному волевиявленню і вимогам законодавства, та які б спростовували доводи сторони позивача про недійсність договору, відповідачем суду не надано.

Нормами ч. 2 ст. 90 ЗК України передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають захисту і відновленню в порядку і у спосіб, встановленому законом і відповідно до п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 16, ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, п. «в», «д» ч. 3 ст. 152 ЗК України такими є визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Таким чином, суд вважає доведеною і установленою недійсність спірного договору оренди землі між позивачем ОСОБА_2 і ТОВ «НВДЦ «Агротех», а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно із цим та згідно із ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ч. 1 ст. 216 ЦК України суд скасовує рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно № 11671287 від 17.03.2014 р. про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за ТОВ «НВДЦ «Агротех», а земельна ділянка підлягає поверненню у володіння власника - позивача ОСОБА_2

Щодо позовних вимог ТОВ «БКЗ-Інвест» судом встановлено.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України, нормами якої закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» надано розяснення про те, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів (ч.ч. 1, 2 ст. 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України, на підставі якої заявлені вимоги ТОВ «БКЗ-Інвест», та у звязку із нормами ст.ст. 3, 15 ЦК України, ст.ст. 3, 11 ЦПК України, слідує, що з вимогою про визнання недійсним правочину з зазначених підстав може звернутися тільки та сторона правочину, у якої власне й були відсутні воля і волевиявлення на її учинення.

ОСОБА_2 вимога про визнання угоди про розірвання договору оренди землі недійсною не предявлялася, а ТОВ «БКЗ-Інвест» не доведено яким чином ОСОБА_2 порушив законні права та інтереси товариства або вимоги закону, та які конкретні цивільні права та інтереси особистого майнового чи немайнового характеру товариства порушені, невизнані чи ос порені і необхідність їх судового захисту.

За таких обставин суд вважає необхідним відмовити ТОВ «БКЗ-Інвест» у задоволенні його позову за недоведеністю обґрунтованості та законності позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 11, 12, 13, 15, 16, 203, 215, 216, ч. 2 ст. 792 ЦК України, ч. 2 ст. 90, ст. ст. 125, 126, 152 ЗК України, ст.ст. 6, 16, 17 ЗУ «Про оренду землі», ст.ст. 18, 20, 26, 27 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі № 10 від 21.01.2014 р., укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «НВДЦ «Агротех», про передачу в оренду земельної ділянки площею 3,9012 га, кадастровий номер: :01:003:0056.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції Харківської області № 11671287 від 17.03.2014 р. про державну реєстрацію права оренди ТОВ «НВДЦ «Агротех» земельної ділянки площею 3,9012 га, кадастровий номер: :01:003:0056.

Повернути ОСОБА_2 у володіння земельну ділянку площею 3,9012 га, кадастровий номер: :01:003:0056.

У задоволені позову ТОВ «БКЗ Інвест» відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ