20.10.2016 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №533/656/16-ц
провадження №2/533/234/16
20 жовтня 2016 року селище Козельщина
Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Лизенка А.В.,
за участю секретаря судового засідання Шуліка Л.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина Полтавської області цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем договору №б/н від 15жовтня 2012 року відповідач отримав кредит в сумі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та прийняв на себе зобов'язання сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
481,58 грн - заборгованість за кредитом;
9261,23 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом;
3250 грн - заборгованість за пенею та комісією;
500 грн штраф (фіксована частина);
649,64 грн штраф (процентна складова).
Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судові засідання представника не забезпечив, про причини неявки не повідомив, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, заяв чи клопотань не подавала.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
15.10.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг «Кредитка «Універсальна», «55 днів пільгового періоду» шляхом приєднання в порядку ст. 634 ЦК України до умов, запропонованих банком в письмових Умовах та правилах надання банківських послуг, на підставі поданої відповідачем ОСОБА_3 (надалі - Заява), в якій міститься підпис відповідача та зазначено про його ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг (надалі Умови), Тарифами банку, Памяткою клієнта (а.с.5, 6).
З наданої позивачем виписки по рахунку (а.с.94, 95) вбачається, що за вищевказаним картковим рахунком відповідачем проводилися певні операції.
Відповідно до п.1.1.1.36 Умов (а.с.8-31), які затверджені наказом позивача №СП-2010-256 від 06.03.2010 року (а.с.85, 86), картковий рахунок це банківський поточний рахунок, на якому обліковуються операції з використанням платіжних карток.
Таким чином, даючи правову оцінку укладеному між сторонами договору, суд зазначає, що між позивачем та відповідачем був укладений договір карткового рахунку, який в розумінні змісту ст.1066 ЦК України є різновидом договору банківського рахунку, умовами якого було передбачено кредитування відповідача у межах кредитного ліміту (ст.1069 ЦК України).
Відповідно до приписів ч.2 ст.1069 ЦК України права та обов'язки сторін, пов'язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти.
Згідно із ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом ч. 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором.
Відповідно до Заяви, підписаної позивачем, він ознайомлений та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Памяткою клієнта (а.с.6).
Тариф розмір винагороди за послуги Банку; невідємною частиною Договору (п.1.1.1.91 Умов).
Відповідно до п.2.1.1.12.6. Умов за користування Кредитом та ОСОБА_4 нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, із розрахунку 360 календарних днів в році.
Відповідно до п.1.1.7.14. Клієнт зобовязується комісії та інші плати, встановлені Банком за банківське обслуговування Клієнта, у відповідності з Тарифами.
Відповідно до п.1.1.7.6. Умов при відсутності на Картрахунку грошових коштів в розмірі, достатньому для оплати послуг банку для продовження дії ОСОБА_5, та при ненадходженні грошових коштів протягом 3 місяців з моменту закінчення строку дії ОСОБА_5 стягує комісію за обслуговування рахунку згідно діючих тарифів. Вказана комісія стягується Банком по закінченню вказаного в цьому пункті строку щомісячно. У випадку якщо залишок на Картрахунку менше розміру комісії, встановленої Тарифами Банку, то розмір комісії за обслуговування Картрахунку встановлюється в розмірі залишку коштів на Картрахунку Держателя. При нульовому залишку коштів на неактивному Картрахунку ОСОБА_5 останній закривається.
Відповідно до п.1.1.2.5., 2.1.1.5.5. Умов клієнт зобовязаний здійснювати погашення заборгованості по Кредиту, процентам за користування ним, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Відповідно до п.1.1.2.6., 2.1.1.5.6. Умов клієнт обовязаний у випадку невиконання обовязків по Договору на вимогу Банку виконати обовязки по поверненню Кредиту (в тому числі Простроченого кредиту та ОСОБА_4), оплаті Винагороди Банку.
Відповідно до п.1.1.1.17 Умов Винагородою банку визначено суму обовязків Держателя платіжної картки по сплаті встановлених Банком Тарифами:
-відсотків за користування Кредитом, в тому числі за користування Простроченим кредитом та ОСОБА_4;
-плати за відкриття/випуск/обслуговування Рахунків/ОСОБА_5;
-інших комісій та штрафних санкцій (якщо такі будуть мати місце).
Відповідно до п.2.1.1.12.4. строки та порядок погашення по Кредиту (кредитний ліміт) по кредитним карткам з встановленим Мінімальним обовязковим платежем, а також ОСОБА_4, який виникає по таким карткам, наведено в Памятці Клієнта/Довідці про умови кредитування, яка є невідємною частиною Договору, а також встановлюються даним пунктом. Платіж включає плату за користування Кредитом, передбачену Тарифами, та частину заборгованості по Кредиту. Згідно ст.212 ЦКУ, у випадку наявності Простроченого Кредиту (ОСОБА_4) строком повернення Кредиту (ОСОБА_4 в повному обсязі являється 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості; Строк повернення ОСОБА_4 в повному обсязі - протягом 30 днів з моменту виникнення ОСОБА_4; Строк погашення процентів по ОСОБА_4 щомісячно за попередній місяць до 25-го числа.
Відповідно до п.1.1.5.20., 1.1.5.32., 2.1.1.7.6. Умов при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому із з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій.
Відповідно до п.1.1.5.25 Умов за несвоєчасну оплату послуг, передбачених цим Договором, Умовами та Правилами Клієнт платить Банку за кожним порушенням пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який платиться пеня, за кожен день прострочення.
Відповідно до п.2.1.1.12.6.1. Умов у випадку виникнення прострочених обовязків на суму від 100 грн., включаючи прострочені обовязки, передбачені п.п.2.1.1.12.6.2., 2.1.1.12.8.1. Умов та правил Клієнт сплачує Банку пеню, яка розраховується так: ПЕНЯ = базова процентна ставка по договору / 30 (Нараховується за кожний день прострочення кредиту) + грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту
В свою чергу, п.2.1.1.12.6.2. Умов передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником обовязків по сплаті процентів за користування Кредитом в розмірі, зазначеному в Памятці Клієнта/Довідці про умови кредитування та Тарифах, Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 100% від розміру неналежне сплачених процентів, встановлених в Памятці Клієнта/Довідці про умови кредитування та Тарифах.
В свою чергу, п.2.1.1.12.8.1. Умов передбачено, що у випадку відсутності грошових коштів на Картковому рахунку Позичальника, що призвело до невиконання або неналежного виконання Позичальником обовязків по сплаті комісії за обслуговування у відповідності з Памяткою Клієнта/Довідкою про умови кредитування, Тарифами, Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 100% від розміру неналежно сплаченої комісії.
481,58 грн - заборгованість за кредитом;
9261,23 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом;
3250 - грн - заборгованість за комісією;
1149,64 грн заборгованість по судовим штрафам.
Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання (ст.629 ЦК України).
У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Суд приходить до висновку, що відповідач не виконує вищевказані умови кредитного договору №б/н від 15.10.2012 року та має заборгованість:
481,58 грн - заборгованість за кредитом;
9261,23 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом.
Таким чином, в цій частині позов підлягає задоволенню.
В свою чергу, позовні вимоги в частині стягнення 3250 грн заборгованості за пенею та комісією, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити, в тому числі, зміст позовних вимог.
Суд зазначає, що враховуючи вищенаведене, у разі заявлення декількох вимог, які є майновими, до змісту кожної позовної вимоги належить визначення конкретної її грошової оцінки. Тобто, у разі стягнення грошових сум, позивач повинен визначити конкретну суму, яку він просить стягнути за кожною вимогою.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).
Неустойка є видом забезпечення виконання зобовязань (ч.1 ст.546 ЦК України) та правовим наслідком порушення зобовязання (ст.611 ЦК України).
В свою чергу, з аналізу довідки про умови кредитування (а.с.6), Умов та правил надання банківських послуг (а.с.8-31), вбачається, що комісію позивач визначає як плату за певні свої послуги.
Таким чином, правовідносини, повязані із сплати пені та правовідносини, повязані з сплатою комісії мають різну правову природу.
В порушення вказаних норм, позивачем розмір заборгованості із пені та комісії визначено у позовній заяві разом у сумі 3250 грн. В розрахунку заборгованості відповідні графи мають назви «ставка пені», «сума комісії та пені», «сума комісії та пені накопичувальним підсумком» (а.с.4). В розрахунку заборгованості у підсумку вказана сума.
З розрахунку заборгованості (а.с.4) вбачається, що позивачем, починаючи з 01.09.2013 року за колонкою «сума комісії та пені» нараховувалось щомісячно тверда грошова сума з початку 50 грн, в подальшому - 100 грн, що суперечить визначенню пені, передбаченому ч.3 ст.549 ЦК України. Крім цього, з виписки по рахунку (а.с.94) вбачається, що нарахування вказаних сум 50 грн та 100 грн визначено позивачем як «штраф за просрочку по кредиту».
На неодноразові вимоги суду надати розрахунок вимог окремо щодо пені та комісії, позивач надав пояснення, що «надати окремо розрахунок заборгованості по складовим не виявляється можливим з технічних причин».
Таким чином, позивач фактично відмовився здійснити визначення змісту своїх позовних вимог в частині стягнення пені та комісії, запропонувавши це зробити суду.
Суд зазначає, що визначення змісту позовних вимог, тобто предмету позову, не входить до компетенції суду, оскільки відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивачем жодним чином не обгрунтовано стягнення пені та комісії відповідно до конкретного пункту Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів, Памятки клієнта, які визначають їх розмір, суд вважає позовні вимоги в цій частині недоведеними.
Окрім цього, в даному випадку, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо зменшення розміру неустойки, що передбачено ч.3 ст.551 ЦК України.
Позовні вимоги в частині стягнення 500 грн штрафу (фіксована частина), 694,64 грн штрафу (процентної складової) задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).
За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Пунктами 1.1.5.25, 2.1.1.12.6.1. Умов передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.
У той самий час, згідно з пунктом 2.1.1.7.6. Умов передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобовязань більш ніж на 30 днів.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Аналогічна правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21.10.2015 р. № 6-2003цс15, який є обовязковим для застосування за правилами ст.360-7 ЦПК України.
Незважаючи на те, що суд визнав недоведеним розмір пені, яку просив стягнути позивач, ця вимога ним заявлена, тому в даному випадку, стягнення штрафів буде суперечити викладеній вище забороні подвійної відповідальності.
Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в загальній сумі 9742,81 грн, тобто 69%, то з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 950,82 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 88, 212-215 ЦПК України, суд,
Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Козельщинським районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В.Лизенко