У х в а л а

28 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ «Дніпро» про перегляд Верховним Судом України рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ «Дніпро» про визнання договору оренди земельної ділянки частково недійсним,

в с т а н о в и л а :

Покровський районний суд Дніпропетровської області рішенням від 28 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнив: договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_4 та селянським фермерським господарством «Булах О.М.», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «КСГ «Дніпро» (далі - ТОВ «КСГ «Дніпро»), стосовно земельної ділянки площею 6,814 га, зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Покровським відділом Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» 24 січня 2008 року за № 89, визнав недійсним у частині строку дії договору оренди земельної ділянки; визначив строк дії вказаного договору 5 років.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 серпня 2016 року відмовив ТОВ «КСГ «Дніпро» у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

16 грудня 2016 року ТОВ «КСГ «Дніпро», за дорученням якого діє Халинбаджах А.В., звернулося до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 серпня 2016 року з передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України підстав: неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 257, 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України); неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права, зокрема статей 11, 59, 60, 212, 213, 304 ЦПК України.

Обґрунтовуючи підстави подання заяви про перегляд зазначених судових рішень, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 жовтня 2016 року, в якій, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних рішеннях, застосовано вказані норми матеріального та процесуального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Постановляючи ухвалу від 10 серпня 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд погодився з висновками судів щодо визнання договору недійсним у частині строку дії договору оренди земельної ділянки з огляду на те, що не було волевиявлення позивача на укладення спірного договору оренди землі на 10 років, наміру укладати договір на такий строк позивач не мав.

Разом з тим в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 жовтня 2016 року, наданій заявником для порівняння, касаційний суд, направивши справу на новий розгляд до суду першої інстанції, указав на порушення норм процесуального права щодо встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, порівняння наведеного судового рішення із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції неоднаково застосував одні й ті самі норми матеріального та процесуального права при оскарженні судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ «Дніпро» про визнання договору оренди земельної ділянки частково недійсним за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ «Дніпро» про перегляд Верховним Судом України рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 серпня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко