Справа № 461/2659/16 Головуючий у 1 інстанції: Государський А.В.
Провадження № 22-ц/783/5153/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Савуляк Р.В. і ОСОБА_2

при секретарі Куцик І.Б.,

з участю представника відповідача ОСОБА_3 міської ОСОБА_4 ОСОБА_5, представника третьої особи ОСББ"Інструментальне-10" ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 08 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 міської ради, треті особи: Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Інструментальне-10», Департамент містобудування ОСОБА_3 міської ради, Реєстраційна служба ОСОБА_3 міського управління юстиції, Держземагенство України Головне управління Держземагенства у Львівській області Відділ держземагенства у м.Львові Львівської області, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання протиправною та скасування ухвали та зобовязання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 08 липня 2016 року за клопотанням представника ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_5 закрито провадження у даній справі.

Вищезгадану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_7. Вважає оскаржувану ухвалу незаконною. Вважає, що при розгляді питання закриття провадження необхідно було взяти до уваги п.п.2,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (зі змінами від 19.03.2010 року №2), а також Рішення Конституційного суду України від 01.04.2010 року №10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст. 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" ст.12 Земельного кодексу України, п.1, ч.1, ст.17 КАС України. В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 08 липня 2016 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з тих обставин, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, в зв"язку з чим прийшов до висновку про закриття провадження у справі.

З таким висновком колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних відносин, розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Такий висновок відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 11 листопада 2014 року № 21-493а14, від 09 грудня 2014 року №21 -308а14, який є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у Постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом даного позову є визнання протиправною та скасування ухвали ОСОБА_3 міської ради №5248 від 01.10.2015 року про надання ОСББ "Інструментальне-10" дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Інструментальній, 10 в м.Львові та зобовязання ОСОБА_3 міської ради винести на розгляд сесії клопотання ОСОБА_7 від 28 серпня 2015 року про відведення земельної ділянки.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства в зв"язку з чим закрив провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 жодним чином правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому у задоволенні такої скарги апелянту слід відмовити, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 08 липня 2016 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст 312, ст.313, п.4 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 08 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: С.М. Копняк

ОСОБА_4