Справа№592/4602/16-ц
Провадження №2/592/1595/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Сум в складі головуючого Костенко В.Г.

секретар Антуфьєва В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення та усунення перешкод, третя особа Служба в справах дітей Сумської міської ради, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про позбавлення права

ВСТАНОВИВ:

Позивач вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 зі своєю донькою ОСОБА_2 проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1, як члени сімї ОСОБА_4. Втім останній подарував квартиру відповідачу. Рішенням суду ОСОБА_1 виселено з квартири без надання іншого приміщення. Однак дитина залишилася бути зареєстрованою у квартирі. Вважає, що дитина має право на користування зазначеною квартирою, що гарантовано відповідними законами. Тому просить вселити ОСОБА_2 до квартири та усунути перешкоди у користуванні шляхом надання дублікатів ключів.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. З зазначених підстав не визнавав зустрічний позов.

Відповідач, не визнаючи основного позову, звернувся з зустрічним позовом і вимоги мотивує тим, що 15.04.2015 року набув у власність зазначену квартиру на підставі договору дарування. Вважає, що ОСОБА_1 втратив право користування зазначеною квартирою, як член сімї колишнього власника. Однак у добровільному порядку не виселявся, у звязку з чим був виселений рішенням суду. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є малолітньою дочкою ОСОБА_1 і повинна проживати зі своїми батьками. Вона була зареєстрована у квартирі позивача без згоди. Більше того у квартирі вона взагалі не проживала. Реєстрація у квартирі порушує права як власника. Тому просить позбавити ОСОБА_2 права користування житлом, спірною квартирою.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав зустрічний позов.

Третя особа Служба в справах дітей Сумської міської ради повідомлялася про час і місце судового розгляду але до суду представник не зявився, обмежився письмовою заявою у якій висловився про необхідність забезпечення прав ОСОБА_2 на житло.

Суд, вислухавши пояснення учасників розгляду, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 не обґрунтований і не підлягає задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_3 обґрунтований і підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дочкою ОСОБА_1.

ОСОБА_1 на правах члена сімї ОСОБА_4 користувався та був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1. Маючи зареєстроване місце проживання він зареєстрував у зазначеній квартирі свою дитину, ОСОБА_2. Втім вона у квартирі не проживала.

Також встановлено, що 21.04.2015 року ОСОБА_3 на підставі договору дарування отримала у дарунок від ОСОБА_4 двокімнатну квартиру загальною площею 48,8 кв.м. АДРЕСА_1. Договір посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу за №818. Право власності позивача на квартиру зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме, номер запису про право власності 9434547.

13.04.2016 року Ковпаківський районний суд м. Сум ухвалив рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, справа № 592/3858/15-ц. Зокрема рішенням суду виселено ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення.

При ухваленні рішення про виселення суд на підставі ст.ст. 150, 156, 158 ЖК України виходив з того, що відповідачі за основним позовом мали похідне право користування спірною квартирою від попереднього власника. Після дарування спірної квартири вони втратили право користування житлом. На підставі договору права користування квартирою вони не набували. Тобто займають спірну квартиру без законних підстав.

Встановлені факти визнаються сторонами та підтверджуються зазначеним рішенням суду, свідоцтвом про народження, договором дарування, довідкою про зареєстрованих осіб у квартирі, копії яких додані до справи./а.с.4, 15, 16, 29, 30, 31-32/

З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст.ст. 16, 29, 391 ЦК України і ст. 155 ЖК України.

Відповідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

Відповідно до ст.ст. 64, 150, 156, 158 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Право користування житлом, що належить громадянинові на праві приватної власності виникає для членів сім`ї власника або на підставі договору. До членів сім'ї належать дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

З встановлених фактів вбачається, що з 21.04.2015 року ОСОБА_1 втратив право користування квартирою після припинення права власності на неї ОСОБА_4. ОСОБА_2 народилася 21.07.2015 року, тобто вже після втрати права користування житлом її батьком ОСОБА_1. Таким чином у ОСОБА_2 не було прав на користування спірною квартирою з самого початку.

На підставі викладеного слід відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2.

З встановлених фактів вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована у зазначеній квартирі.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» в редакції станом на 21.07.2015 року реєстрація це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» в редакції станом на час судового розгляду справи, реєстрація це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Як встановлено вище, що ОСОБА_2 у квартирі не проживала та не мала право на користування зазначеною квартирою, а є лише зареєстроване місце проживання у квартирі ОСОБА_3.

Відповідно до положень ст.ст. 383, 386, 391 ЦК України власник квартири, має право на усунення перешкод у користуванні квартирою у визначений ним спосіб. Усунення перешкод може бути здійснений у будь-який спосіб визначений законом. (ст. 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України)

Положеннями ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З огляду на зазначені положення законів, суть спірних правовідносин, мети захисту прав ОСОБА_3 позбавлення права користування житловим ОСОБА_7 є прийнятним і достатнім заходом захисту прав. На підставі такого рішення останню буде можливо зняти з реєстрації по спірній квартирі.

Доводи позивача про права ОСОБА_2 гарантовані Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», Конвенції про права дитини не спростовують встановлених фактів та зазначених вище висновків, щодо порушення прав ОСОБА_3.

Зазначеними нормативними актами дійсно гарантовані права дітей та їх захист державними органами і судом. Втім з наведеного вище вбачається, що ОСОБА_7 прав не набувала, а були порушені права ОСОБА_3.

Таким чином, суд вважає, що право ОСОБА_3 порушене і підлягає захисту у вибраний нею спосіб, а тому ОСОБА_7 слід позбавити права користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 за необґрунтованістю.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням квартирою 58 по вул. Ковпака, 59 у м.Суми.

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Сум, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 21.07.2016 року.

Суддя В.Г. Костенко