ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дем'яносова М.В.,

Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4, який діє від імені ОСОБА_3, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 29 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з указаним позовом.

Зазначало, що відповідно до договору від 01 лютого 2007 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 2 000 дол. США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць з розрахунку 360 днів у році, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на те, що відповідач належним чином умови кредитного договору не виконує, кредитні кошти у встановлений строк не повертає, станом на 21 травня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 4 004,40 дол. CША, яку позивач просив стягнути на свою користь з відповідача.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 29 квітня 2014 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 01 лютого 2007 року у розмірі 4 004,40 дол. США, що еквівалентно 32 007 грн 18 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, який діє від імені ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що договір укладено на невизначений строк, відповідач заяви про закриття карткового рахунку не подавала, у зв'язку із чим строк дії договору не припинено.

Однак з такими висновками судів погодитись не можна, оскільки суди дійшли їх з порушенням норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 01 лютого 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, згідно з яким відповідач отримала кредит у розмірі 2 000 дол. США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць з розрахунку 360 днів у році, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку із неналежним виконанням кредитних зобов'язань відповідачем станом на 21 травня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 4 004,40 дол. CША.

Відповідно до п. 9.3 Умов і правил надання банківських послуг карткові рахунки відкриті на невизначений термін за винятком випадків, викладених у п. п. 9.6, 9.7 цих Умов.

Згідно із п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці.

Перевіряючи законність рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не встановив фактичних обставин справи, не визначив характер спірних правовідносин та норму права, яка підлягала застосуванню, не з'ясував граничний строк дії картки, відповідно до якого така картка дійсна, не дослідив, коли відповідачем було здійснено останній платіж щодо погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитними коштами, питання застосування строку позовної давності відповідно до ст. 256 ЦК України, ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, ч. 4 ст. 267 ЦК України з урахуванням цих обставин та факту пред'явлення позову 06 червня 2013 року не вирішив, дійшов передчасного висновку, що позовна давність не сплила, оскільки строк кредитного договору не закінчився.

Згідно із ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, ураховуючи, що судами допущені порушення норм матеріального та процесуального права, оскаржувані судові рішення не можуть вважатись законним та обґрунтованим, тому підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє від імені ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 29 квітня 2014 року скасувати, справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.П. Касьян
Судді: В.П. Гончар М.В. Дем'яносов Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук