АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Слободянюк С.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Кравець В.А.,

при секретарі - Гоін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Києві цивільну справу апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА НЦ» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА НЦ» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА НЦ» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником,

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «АПТЕКА НЦ», уточнивши предмет позову, просила суд визнати незаконним та скасувати наказ про її звільнення на підставі п.2 ст.41 КЗпП України; поновити на посаді завідуючи аптекою, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позивач зазначала, що 07 квітня 2014 року з приміщення аптеки № 7, розташованої по вул.Бориспільській,7 в м.Києві, завідуючою якої вона є, зникла інкасаторська запломбована сумка з грошовими коштами. 09 квітня 2014 року вона написала заяву про звільнення за власним бажанням, однак їй було запропоновано взяти відпустку без збереження заробітної плати. 22 квітня 2014 року директор ТОВ «АПТЕКА НЦ» видав наказ про звільнення у зв*язку з втратою довіри.

У вересні 2014 року (т.1 а.с.83-85) ТОВ «АПТЕКА НЦ» подано зустрічний позов про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоду у розмірі 354 435,85 грн. (т.1 а.с.83-85).

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 01 червня 2016 року (т.2 а.с.78-82), первісний позов ОСОБА_2 задоволено, відмовлено у зустрічному позові ТОВ «АПТЕКА НЦ».

Визнано незаконним та скасовано наказ директора ТОВ «Аптека НЦ» №32-к/тр від 22 квітня 2013 року про звільнення ОСОБА_2 з посади завідуючої аптекою №7 на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв'язку з втратою довіри.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді завідуючої аптекою №7 Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека НЦ».

Стягнуто з ТОВ «Аптека НЦ» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22 квітня 2014 року по 01 червня 2016 року в сумі 60 998 грн. 99 коп. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді завідуючої аптекою №7 ТОВ «Аптека НЦ». Стягнуто з ТОВ «Аптека НЦ» на користь держави судовий збір у розмірі 6 890 00 коп. В задоволенні зустрічного позову ТОВ «Аптека НЦ» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником - відмовлено.

На рішення суду першої інстанції директором ТОВом «АПТЕКА НЦ» подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового - про задоволення зустрічного позову товариства та відмову у позові ОСОБА_2

Апелянт зазначає, що ОСОБА_2 у день зникнення коштів виконувала обов*язки щодо проведення інкасації грошових коштів, що не в ходить в її посадові обов*язки.

ОСОБА_2, як завідуюча, відповідно до класифікатора професій (1210.1) є керівником установи, до посадових обов*язків якої відноситься організація та контроль за обігом грошових коштів. 10 квітня 2014 року ОСОБА_2 подала заяву про надання відпустки, відкликавши при цьому заяву про звільнення за власним бажанням.

В судовому засіданні представник ТОВ Суховерко О.В. «АПТЕКА НЦ» підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 скаргу не визнали.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарги з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу № 02-к/тр від 10 січня 2014 року ОСОБА_2 прийнято до ТОВ «Аптека НЦ» на посаду завідуючого аптекою №7 по вул. Бориспільська, 9 у м. Києві (Т.1, а.с.14).

Судом встановлено, що 07 квітня 2014 року приблизно о 12 год. позивач допомагала касиру ОСОБА_7 готуватися до проведення інкасації, оскільки остання не встигала через велику кількість покупців. Позивач кошти в сумі і 354 435,85 грн. помістила в інкасаторську сумку, яку опломбувала. Інкасаторська сумка за розміром не вміщалась у сейф, позивач поклала сумку до шафу у своєму кабінеті.

Як пояснила позивач, оскільки в аптеці закінчується касова стрічка, вона близько 13 год. 55 хв. поїхала до центрального офісу відповідача для отримання касової стрічки. Близко 14:15 год. її по телефону повідомила працівник аптеки про викрадення інкасаторської сумки.

Позивач вказувала, що проводити інкасацію не входили в її службові обов`язку, такі дії вона здійснила як допомогу касиру, зважаючи на зайнятість останньої.

За матеріалами справи позивач є матеріально відповідальною особою (Т.1а.с.73-74).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Заявляючи вимогу про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди, суд першої інстанції зазначав, що ТОВом «Аптека НЦ» не доведено, що шкода завдана саме з вини позивача за первісним позовом та не надано доказів, що роботодавцем були створені умови, які забезпечували схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними, а працівник внаслідок порушення посадових обов'язків не забезпечила таку схоронність.

Однак, матеріали справи не містять даних, які б підтверджували звернення ОСОБА_2, як завідуючої аптекою, до відповідача за первісним позовом стосовного незадовільних умов щодо схоронності матеріальних цінностей, якими у даному випадки грошові кошти.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 січня 2014 року між сторонами укладено договір про повну матеріальну відповідальність ОСОБА_2, працюючої на посаді завідувача аптеки №7, відповідно до якого остання несе повну матеріальну відповідальність за збереження цінностей. Відповідно до п.3 договору працівник несе повну матеріальну відповідальність (Т.1а.с.73-74).

Відповідно до посадової інструкції, затверджена директором ТОВ ««АПТЕКА НЦ» завідуюча аптекою № 7, ОСОБА_2, відповідно до п.7 забезпечує передачу виручки в касу підприємства (т.1 а.с.71,72).

Отже, ОСОБА_2 відповідно до посадової інструкції забезпечує передачу виручки в касу підприємства, а відтак і її схоронність.

Як зазначала ОСОБА_2, 09 квітня 2014 року вона подала заяву про звільнення за власним бажанням, 10 квітня 2014 року - заяву про відпустку

Службовим розслідуванням, проведеним 14 квітня 2014 року, зроблено висновок, що крадіжка коштів в сумі 354 435,85 грн. сталася через халатне відношення до збереження грошових коштів підприємства з боку завідуючої аптеки №7 ОСОБА_2, що виразилося в залишенні коштів без належного контролю та не прийняття мір до попередження крадіжки (т.1 а..115).

Згідно акту від 07 квітня 2014 року ОСОБА_2 відмовилась від дачі пояснень щодо порядку інкасації (т.1 а.с.40).

На підставі наказу №32-к/тр від 22 квітня 2014 року ОСОБА_2 звільнено з роботи у зв'язку з втратою довіри п.2 ст.41 КЗпП України з 22 квітня 2014 року (т.1 а.с.39)

Відповідно до положення ст. 134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 1351 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків.

Статею 41 КЗпП України встановлено додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов. Крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: 2) винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам організаціям, їх працівниками» від 29 грудня 1992 року (Із змінами і доповненнями, внесеними

постановами Пленуму Верховного Суду України від 28 березня 1997 року N 3,

від 3 грудня 1997 року N 12) роз`яснено, що розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП), суд зобов'язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно з ст. 135-1 КЗпП може бути укладено такий договір та чи був він укладений.

Матеріали справи містять висновок експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України в Київській області № 3-03/813 від 31 липня 2015 року (т.1 а.с.201-206).

Експертом проводились судово-почеркознавча експертиза, призначена ухвалою суду першої інстанції від 04 червня 2015 року (т.1 а.с.151,152), для вирішення питання, чи підписувалось завідуючою аптеки №7 - ОСОБА_2 посадові інструкції, затверджені директором ТОВ «АПТЕКА НЦ» касира торговельного залу аптеки № 7 - ОСОБА_8 та посадова інструкція фармацевта ОСОБА_9

Експертом зазначено, що вирішити питання у категоричній формі не представляється через обмежений об*єм та конструктивну простоту досліджуваного рукопису, через що в ньому не відобразились у достатній кількості ідентифікаційні ознака, необхідні для категоричного висновку.

На аркуші 155,156 т.1 містяться експериментальні зразки підпису ОСОБА_2, проте, суддею першої інстанції такі підписи не засвідчено, як то передбачено розділом 3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Мінюсту України № 53/5 від 08 жовтня 1998 року.

Об`єкти, що надаються на дослідження засвідчуються особою у передбаченому законодавством порядку.

Висновок експерта не має наперед встановленого значення, йому не надається перевага перед іншими доказами і він оцінюється в сукупності з іншими доказами по справі.

Відтак, даний висновок експерта не може бути прийнято до увагу.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасуванню оскаржуваного рішення з ухваленням нового рішення про відмову у первісному позові ОСОБА_2 та задоволенню зустрічного позову ТОВ «АПТЕКА НЦ» про стягнення з ОСОБА_2 на користь товариства завдану їм матеріальну шкоди у розмірі 354 435,85 грн. та судовий збір в сумі 3544,83 грн.

Керуючись ст..ст.303,307,309, 313 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА НЦ» задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення наступного змісту.

Відмовити у позові ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА НЦ» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку зачас вимушеного прогулу.

Задовольнити зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА НЦ» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації АДРЕСА_1, іден. номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА НЦ» () на відшкодування матеріальної шкоди 354 435 грн. 85 коп. та судовий збір в сумі 3544 грн. 85 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцять днів.

Головуючий:

Судді: