АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8903/16 Справа № 175/3945/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря - Григорєвої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Дніпропетровської районної державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування розпорядження Дніпропетровської районної державної адміністрації, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2016 року відкрито провадження позовом ОСОБА_5 до Дніпропетровської районної державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування розпорядження Дніпропетровської районної державної адміністрації (а.с. 53).

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_4, звернулась з апеляційною скаргою, в обґрунтування якої зазначила, що судом першої інстанції ухвала про відкриття провадження прийнята з порушенням правил підсудності, є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки позивач звернулася з трьома різними позовними вимогам, які розглядаються за різними видами судочинства (а.с.57-58).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу залишити без змін.

Відповідно до ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини, що є виключною підсудністю.

Відповідно до п.п.41-42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна ( ч.1 ст.114 ЦПК). Згідно з положеннями ст.. 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст.358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.364,367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення користування ним).

Позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом про визнання незаконним та скасування розпорядження Дніпропетровської районної адміністрації та визнання права власності за нею на приміщення стоматологічного кабінету, які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Теплична,22.

Спір виник з приводу нерухомого майна, що територіально відноситься до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Суд першої інстанції правильно визначившись із підсудністю наявного спору між сторонами, постановив ухвалу і, при цьому, не порушив порядок відкриття провадження у справі, встановлений ст. 122 ЦПК України.

Разом з тим, доводи апелянта про необхідність відмови в частині вимог до Дніпропетровської районної державної адміністрації є необґрунтованими.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 293 ЦПК України передбачено право оскаржити ухвалу судді про відкриття провадження у справі лише у разі недотримання правил підсудності.

Зазначені правила підсудності регулюють підсудність справ між судами одного виду юрисдикції - цивільної, а не щодо компетенції між судами різних видів юрисдикції (судочинства).

Отже, оскарження ухвали судді першої інстанції про відкриття провадження у справі з підстав порушення виду судочинства (юрисдикції) ЦПК не передбачає.

Інших доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність та обґрунтованість постановленої судом ухвали, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 312-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: