УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору,

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати порушеним її право, як споживача фінансових послуг; визнати кредитний договір від 29 липня 2005 року № HAC0GF01270025 недійсним; зобов'язати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») зарахувати у рахунок повернення коштів за кредитним договором безпідставно отримані кошти у вигляді комісії (0,18 % від суми виданого кредиту щомісяця) у розмірі 3 304,96 доларів США, як суми повернення кредиту; стягнути судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 26 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заявник просить поновити строк касаційного оскарження судових рішень з посиланням на поважність причин пропуску цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення (ст. 319 ЦПК України).

У разі пропущення строку, встановленого ч. 1 ст. 325 ЦПК України, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк (ч. 2 ст. 325 ЦПК України).

Зважаючи на те, що строк касаційного оскарження пропущений заявником з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що укладений сторонами кредитний договір підписаний сторонами без застережень, при цьому сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, позивач підписала договір власноручно, її волевиявлення було вільним, відповідало внутрішній волі і було спрямовано на реальне настання правових наслідків, що обумовлені цим договором.

Доводи про застосування до спірних правовідносин положення

ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» обґрунтованого не взято до уваги, оскільки спірний договір укладено до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» та прийняття рішення Конституційного Суду України від 10 листопада

2011 року № 15-рп/11 й Постанови правління Національного банку України

від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил про надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Крім того, врахувавши, що ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, чинній на момент укладення договору, не містила обов'язкової умови про те, що необхідна, доступна, достовірна та своєчасна інформація споживачеві про товари (роботи, послуги), що забезпечує можливість їх свідомого і компетентного вибору, яка надається до придбання товару чи замовлення роботи (послуги), повинна бути надана у письмовій формі, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк касаційного оскарження апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2016 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2016 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня