АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Фадєєвій І.І.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №759/16805/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/7127/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Кривовз А.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вмог посилався на те, що 18 лютого 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №800003179, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 238 193 долари США.

В зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань відповідача, утворилась заборгованість в розмірі 4 806 596 гривень 05 копійок, яку позивач просив стягнути з відповідача, а також судові витрати в розмірі 3 654 гривні.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 806 596,05 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Альфа Банк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та неправильне їх застосування.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної скарги.

Представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «Альфа Банк», проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів справи і встановлено судом, 18 лютого 2008 року між ЗАТ «Альфа - Банк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №800003179, відповідно до якого відповідач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 238 193 долари США (а.с.6-9).

Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» 19 серпня 2009 року приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (а.с.22).

Відповідно до виписки з особового рахунку, позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у розмірі 238 193 долари США (а.с.19).

Відповідач свої зобов'язання перед ПАТ «Альфа Банк» не виконав, у зв'язку з чим, відповідно до наданого розрахунку (а.с.18), утворилася заборгованість, яка станом на 18 липня 2015 року складається з 4 806 596 гривень 05 копійок, з яких: за кредитом - 3937409 гривень 55 копійок, по відсотках - 390564 гривні 91 копійка, по комісії - 0,00 грн., штраф - 0,00 грн., пеня - 478621 гривня 59 копійок.

Позивачем на ім'я відповідача 17 серпня 2015 року було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту (а.с.15).

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові розмірі та на умовах, встановлених договором.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст.10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Відповідач ОСОБА_5 не спростував розрахунки заборгованості, надані позивачем.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: