Унікальний номер справи 333/5523/16-ц
Номер провадження 2/333/2824/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

м. Запоріжжя 14 грудня 2016 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий суддя Фунжий О.А., за участю секретаря судового засідання Лященко В.А., позивача ОСОБА_1І, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, відшкодування матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про усунення перешкод в користуванні власністю та стягнення матеріальної шкоди. В позовній заяві зазначено, що позивач є власником домоволодіння, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сивашська, буд.1-а. 10 червня 2016 р. головою квартального комітету проведено огляд будинку та виявлено воду у погребі під підлогою, вологість у будинку, затоплення літньої кухні. Позивач вважає, що вказані недоліки виникли з вини відповідача, оскільки останній зробив підкоп під літньою кухнею, що стало наслідком обвалу стіни та вимивання ґрунту. З наведених підстав позивач просить суд зобовязати відповідача усунути перешкоди в користуванні домоволодінням шляхом ліквідування підкопу під літньою кухнею, стягнути з нього матеріальну шкоду у розмірі 60 000,00 грн.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволені позову.

Відповідач позов не визнав, в судовому засіданні пояснив, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Власником суміжного будинку № 1-а є батько позивача ОСОБА_4 У зазначеному будинку також мешкає позивач з дітьми. Мешканці цього будинку зі зливної труби постійно заливають земельну ділянку водою, яка доходить до літної кухні. Це призвело до зсуву ґрунту та руйнування стіни літньої кухні. Підкопу під літню кухню він не вчиняв, матеріальної шкоди позивачеві не завдав. З наведених підстав відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволені позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 підтвердив пояснення відповідача, зазначивши, що позивач не є власником домоволодіння № 1-а по вул. Сивашській в місті Запоріжжя, не має права вимагати усунення перешкоди у користування власністю, в судовому засіданні не довела вини відповідача у спричинені шкоди та розмір шкоди, якщо така спричинена.

Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі свідоцтв про право на спадщину, виданих 13 квітня 2011 р. державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, житловий будинок № 1-А по вул. Сивашській в місті Запоріжжя належить ОСОБА_5, ОСОБА_4 у рівних частках по 1/2 частині. (а.с. 27-30)

Зі слів позивача ОСОБА_5 померла у 2014 р., залишивши заповіт, яким належну їй частку вказаного житлового будинку заповідала ОСОБА_6. (а.с. 31)

В судовому засіданні позивач пояснила, що вона і ОСОБА_6 є рідними сестрами, дочками співвласника будинку ОСОБА_4, онуками співвласника ОСОБА_5, яка померла.

Згідно акту № 4 від 10 червня 2016 р., складеного головою квартального комітету №10 м. Запоріжжя, проведено огляд будинку №1-а по вул. Сивашській в м. Запоріжжя, за результатами огляду виявлено воду у погребі, під підлогою, вологість у будинку, затоплення літньої кухні. (а.с. 4)

На підтвердження свої позовних вимог позивач у позовній заяві посилається на положення ст. 386 ч.2, 391 ЦК України, ст. 152 ЗК України.

У відповідності зі ст. 152 ч.2 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Позивач не надала суду жодного документа, який би підтверджував її право власності або користування на земельну ділянку, розташовану по вул. Сивашській, 1-а, в м. Запоріжжі. Крім того, в позовній в заяві не зазначено, а в судовому засіданні не доведено, в чому саме полягають порушення прав позивача на землю, ким ці порушення вчинені.

Згідно зі ст. 386 ч.2 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

В судовому засіданні позивач стверджує, що діями відповідача їй як власнику домоволодіння вже спричинено матеріальну шкоду підтопленням літньої кухні, тому положення ст. 386 ч.2 ЦК України не можуть бути застосовані при вирішені позову.

У відповідності зі ст. 391 ЦК України, на яку також посилається позивач, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач не є власником житлового будинку № №1-а по вул. Сивашській в м. Запоріжжя, тому не має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно розясненням, що містяться в п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 р., № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

У відповідності зі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки позивач не надала суду належних та допустимих доказів того, що вона є власником або особою, яка володіє зазначеним домоволодінням з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується її право власності чи законного володіння, у задоволені позову в частині усунення перешкод в користуванні власністю необхідно відмовити.

Вирішуючи вимоги про стягнення матеріальної шкоди, завданої пошкодженням належного позивачеві майна діями відповідача, суд враховує наступне.

У відповідності зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні позивач стверджує, що незаконними діями відповідача, який зробив підкоп під літню кухню, сталося затоплення кухні, чим їй завдано матеріальну шкоду. Однак, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивач не надала суду жодного доказу на підтвердження того, що саме їй спричинена шкода, також є недоведеним розмір шкоди та вина відповідача в спричинені цієї шкоди, що є підставою для відмови у задоволені позову в частині відшкодування шкоди.

На підставі викладеного, керуючисьст. 213-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А.Фунжий