Справа № 285/2354/16-ц
провадження у справі № 2/0285/1357/16
РІШЕННЯ

Іменем України

07 листопада 2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді…………….Літвин О.О.

секретаря……………… ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів щомісячно.

В обґрунтування позову зазначила, що їх спільні діти повністю знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від надання будь-якої матеріальної допомоги, хоча має таку можливість.

Сторони в судове засідання не прибули.

Сторони в судове засідання не прибули, надіслали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримала, проти чого відповідач у своїй заяві не заперечив та надав довідку про доходи.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, вони зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України).

Способи виконання обовязку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст. 181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Судом установлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження.

На момент подачі позову сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.09.2004 року, що підтверджується відповідною копією свідоцтва.

Домовленості про утримання спільних дітей сторони не досягли.

Відповідач є молодою особою 35 років; має постійне місце роботи та сталий заробіток: працює на посаді чергового по станції у Публічному акціонерному товаристві «Українська залізниця» Регіональна філія «Південно-Західна залізниця» Виробничий підрозділ Коростенська дирекція залізничних перевезень, де його сукупній дохід за 2015 рік становить 62 584, 75 грн., що становить в середньому 5 тис. грн. щомісячно; не достатньо приймає участі у вихованні своїх дітей; будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїм дітям, на момент розгляду справи не існує, відтак він спроможний сплачувати аліменти.

Обовязок по утриманню неповнолітніх дітей не може бути покладений виключно на одну матір.

Враховуючи те, що відповідач визнав позовні вимоги та погодився з вказаним в позові розміром аліментів; а також потребу позивача у фінансовій допомозі з боку відповідача, який є людиною працездатного віку; з урахуванням визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (ст. 7 Закону: 1531 грн. для дітей віком від 6 до 18 років), суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові. Це відповідатиме як інтересам дітей, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.

Закон рівною мірою покладає обовязок щодо утримання неповнолітніх дітей на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне їх утримання.

Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, статтями 141, 180-184, 191 СК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25 серпня 2016 року до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання, а в іншій частині в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Головуючий суддя О.О. Літвин