Справа № 324/2497/15-ц
Провадження № 2-о/324/2/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

при секретарі Твердохліб Т.М., Пилипенко Я.М.,

за участю:

заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи Маленко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пологи цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

07 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Пологівського районного суду Запорізької області з заявою про встановлення факту перебування його, ОСОБА_1, на роботі в шкідливих умовах у Відкритому акціонерному товаристві «Пологівський маслозавод» з 21 жовтня 1981 року по 03 вересня 1991 року.

В обгрунтування обставин, викладених в заяві, ОСОБА_1 зазначив, що з 21 жовтня 1981 року по 03 вересня 1991 року він працював кочегаром у ВАТ «Пологівський маслозавод» і отримав стаж для призначення пільгової пенсії. 15 травня 2001 року він був прийнятий сторожем у ТОВ «Україна Нова», а 06 серпня 2003 року був переведений машиністом (кочегаром) котельні виробничих процесів, де також рахується пільговий стаж.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком №2 виробництв, робіт, професій посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатом атестацій робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсія на пільгових умовах призначається із зменшенням пенсійного віку, на один рік за кожні два роки шість місяців такої роботи для чоловіків.

Оскільки його, заявника, загальний пільговий стаж становить 18 років, він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області (далі за текстом - УПФУ в Пологівському районі) для оформлення пенсії на пільгових умовах, але йому було запропоновано надати довідку про те, що в період з 21 жовтня 1981 року по 03 вересня 1991 року він працював на посаді кочегара у ВАТ «Пологівський маслозавод», хоча запис про це в його трудовій книжці наявна.

За місцем колишнього існування ВАТ «Пологівський маслозавод» він, заявник, не знайшов зазначеного товариства, у зв'язку з чим він звернувся до Пологівської районної прокуратури з заявою про отримання довідки з попереднього місця роботи, яка необхідна для надання до УПФУ в Пологівському районі для призначення пільгової пенсії.

27 жовтня 2011 року він отримав відповідь з прокуратури Пологівського району про те, що 19 травня 2010 року ВАТ «Пологівський маслозавод» було ліквідовано. Йому в цій же відповіді було рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Він звертався з запитами до Головного управління держпраці у Запорізькій області і до Криворізького округу Держгіртехнагляду УРСР, проте ці запити ніяких результатів не дали.

Оскільки ніяким іншим чином він не може довести факт праці протягом зазначеного часу в шкідливих умовах у ВАТ «Пологівський маслозавод», яка надає йому право на отримання пільгової пенсії, просить суд задовольнити його заяву.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив доводи своєї заяви з зазначених у ній підстав і просив задовольнити її, оскільки заінтересована особа в даній цивільний справі відмовляє в задоволенні його заяви про призначення йому пільгової пенсії, як він вважає, з надуманих підстав. З 2011 року, пояснив заявник суду, ведеться позасудова тяжба між ним і заінтересованою особою у справі, він вважає, що УПФУ в Пологівському районі викрало в нього два роки пільгового стажу. Наполягає, щоб його заява розглядалася судом саме в порядку окремого провадження.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи Маленко А.А., яка діє на підставі довіреності, надавши по суті заяви письмові заперечення, суду пояснила, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Пологівському районі з 05 серпня 2013 року та отримує пенсію за віком відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Загальний стаж роботи заявника складає 41 рік 01 місяць 25 днів, в тому числі стаж за Списком №2 складає 09 років 0 місяців 19 днів за період роботи машиністом (кочегаром) котельні молокозаводу ТОВ «Україна Нова» з 06 серпня 2003 року по 31 жовтня 2012 року, що підтверджено довідкою №301 від 18 липня 2013 року, виданою ТОВ «Україна Нова». Пенсія ОСОБА_1 призначена зі зменшенням пенсійного віку на три роки.

У серпні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Пологівському районі стосовно визначення його права на призначення пенсії за Списком №2. Заявнику було надано детальне роз'яснення згідно чинного законодавства України щодо призначення пенсії на пільгових умовах та перелік документів, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах, в тому числі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Зокрема, ОСОБА_1 було роз'яснено, що записи в його трудовій книжці під номерами 5 і 6 відповідно не містять відомостей про те, що кочегаром у ВАТ «Пологівський маслозавод» він працював повний робочий день. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, якою був затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до пунктів 2 і 3 наказу Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18 листопада 2005 року «Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків. У зв'язку з тим, що трудова крижка ОСОБА_3 відповідно до вимог зазначених Порядків заповнена неналежним чином, заявник не надав довідку згідно додатку 5 Порядку, тобто право на пільгове пенсійне забезпечення належним чином не підтверджено заявником за період роботи з 21 жовтня 1981 року по 03 вересня 1991 року у ВАТ «Пологівський маслозавод», вищевказаними Порядками не передбачено підтвердження пільгового стажу за показаннями свідків або на підставі рішення суду про встановлення такого факту, а визначені конкретні документи та умови, на підставі яких органи Пенсійного фонду України мають право зарахувати пільговий стаж та призначати пенсії, представник заінтересованої особи зазначила, що в УПФУ в Пологівському районі відсутні підстави для зарахування ОСОБА_1 часу його роботи кочегаром з 21 жовтня 1981 року по 03 вересня 1991 року у ВАТ «Пологівський маслозавод», у зв'язку з чим в задоволенні заяви ОСОБА_1 просили відмовити з зазначених підстав.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що вона з 1990 по 2002 роки працювала на Пологівському маслозаводі, який у 1996 році був перейменовано у ВАТ «Пологівський молокозавод», бухгалтером розрахункового відділу. Їй відомо, що ОСОБА_1 працював постійно кочегаром на маслозаводі, проте назвати роки його роботи вона не може.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він працював з 1988 року по 1996 рік на Пологівському молокозаводі на сепараторі. Він знає, що ОСОБА_1 працював, нас кільки йому відомо, постійно, кочегаром на молокозаводі. Період роботи ОСОБА_1 на Пологівському молокозаводі він, свідок, не може зазначити суду.

Суд, вислухав у судовому засіданні заявника і представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст..4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи,- залишає заяву без розгляду.

Судом встановлено з пояснень заявника в судовому засіданні, що судове рішення у даній цивільній справі йому потрібно для звернення до УПФУ в Пологівському районі для призначення йому пільгової пенсії. Заявник також пояснив суду, що якщо його не влаштує рішення УПФУ в Пологівському районі, в такому випадку він буде звертатися до суду щодо його оскарження. Заявник при цьому визнав, що спір у нього з УПФУ в Пологівському районі ведеться ще з 2011 року.

З пояснень у судовому засіданні представника заінтересованої особи судом встановлено, що доводи заяви ОСОБА_1 УПФУ в Пологівському районі не визнаються.

Тобто, судом в ході розгляду заяви ОСОБА_1 встановлено, що наявний спір про право, у зв'язку з чим заява підлягає залишенню без розгляду відповідно до вимог ч.4 ст.256 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.3,4,15,208-210,256,293 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області, про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу через Пологівський районний суд Запорізької області до апеляційного суду Запорізької області протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: