РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді: Прохоренко В.В.,

народних засідателів: Боцаненко Л.П., Шум І.В.,

секретар: Башинська Н.І.,

з участю представника заявника: ОСОБА_1,

лікаря-психіатра: ОСОБА_2,

особи, відносно якої розглядається заява: ОСОБА_3,

прокурора: Крайнікової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради про примусову госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу,

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою, в якій просив госпіталізувати ОСОБА_5, яка народилась 22 жовтня 1985 року, до психіатричного закладу у примусовому порядку.

В судовому засіданні представник заявника та лікар-психіатр підтримали вимоги заяви в повному обсязі. Зазначили, що ОСОБА_5 у звязку з загостренням хронічного психічного захворювання, а саме параноїчної шизофренії: погіршився сон, стала дратівливою, збудженою, агресивною до матері, сама з собою розмовляє без співрозмовника, відчуває страх, вважає, що їх мають вбити, 11.10.2016 року була госпіталізований до КЗ "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР, просили винести рішення щодо госпіталізації ОСОБА_3 до КЗ "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР з урахуванням особливостей психічного стану хворої, оскільки вона потребує стаціонарного лікування.

ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо госпіталізації.

Прокурор у судовому засіданні підтримала заяву, як обґрунтовану, не заперечувала проти її задоволення.

Суд, заслухав пояснення представника заявника, представника лікарні, лікаря-психіатра, прокурора, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно ч.2 ст. 28 Конституції України жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 4 Закону України Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально правовими обмеженнями.

Нормою ст. 7 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлюються підстави діагностики психічного розладу та лікування особи, яка страждає на психічний розлад. Забороняється визначати стан психічного здоров'я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутись родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь яку медичну спеціальність, інші особи.

Нормою ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлені вичерпні підстави примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу.

Так, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливо лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Відповідно до Принципів захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», схвалених Резолюцією Генеральної Асамблеї № 46/119 від 17 грудня 1991 року, а саме принципом 16 встановлюється, що будь-яка особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в якості пацієнта у примусовому порядку, або особа, вже госпіталізована як пацієнт у добровільному порядку, може триматися як пацієнт у психіатричному заклад у примусовому порядку тоді й тільки тоді, коли уповноважений для цієї мети відповідно до закону кваліфікований фахівець, який працює в області психіатрії, встановить, що ця особа страждає на психічне захворювання, і визначить, що: внаслідок цього психічного захворювання існує серйозна загроза заподіяння безпосередньої або неминучої шкоди цій особі або іншим особам, або у випадку особи, чиє психічне захворювання є тяжким, а розумові здібності - ослабленими, відмова від госпіталізації або тримання даної особи в психіатричному закладі може призвести до серйозного погіршення її здоров'я або унеможливить застосування належного лікування, яке може бути здійснене лише за умови госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до принципу найменш обмежувальної альтернативи.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи 11.10.2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, була доставлена до КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» у звязку з загостренням хронічного психічного захворювання останньої, куди була госпіталізована.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради № 4856 від 18.10.2016 року, ОСОБА_3 страждає на параноїдну шизофренію, у формі галюцинаторно-параноїдної форми, є інвалідом ІІ групи. Неодноразово лікувалась в КЗ «ХОПЛ» ХОР. Останнім часом стан її психічного здоровя погіршився В наслідок чого вона потребує госпіталізації та лікування в умовах Херсонської обласної психіатричної лікарні.

Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 23.12.2013 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано недієздатною та призначено її опікуном ОСОБА_6.

Згідно заяв ОСОБА_6 - опікуна ОСОБА_3 та самої ОСОБА_3 вони просили госпіталізувати ОСОБА_3, у зв'язку з тяжкістю її хвороби та нестабільністю психічного стану.

З заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_6 від 11.10.2016 року вбачається, що останні надали усвідомлену згоду на надання стаціонарної психіатричної допомоги ОСОБА_3

Суд зазначає, що самі по собі факти емоційної нестабільності та конфліктність ОСОБА_3 не можуть слугувати беззаперечною підставою того, що особа потребує невідкладної психіатричної допомоги. Однак, висновок лікарів-психіатрів містить певні посилання, які дають підстави вважати, що у ОСОБА_3 наявний розлад психічного стану, і у суду не має сумнівів в правильності цих документів, у зв'язку із чим суд вважає, що стан здоров'я ОСОБА_3 вимагає невідкладної психіатричної допомоги.

За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 підлягає примусовій госпіталізації, оскільки страждає тяжким психічним захворюванням, а заява психіатричного закладу є законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 13, 14, 16-19, 22 Закону України «про психіатричну допомогу», керуючись ст. ст. 279-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву головного лікаря Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради про примусову госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу задовольнити.

Дозволити госпіталізацію ОСОБА_3, яка народилась 22.10.1984 року до Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Прохоренко

Народні засідателі: Л.П.Боцаненко

ОСОБА_7