Справа № 209/5000/15-ц
Провадження № 6/209/429/16
УХВАЛА

06 вересня 2016 року м. Камянське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря Кукса О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, в якому просив обмежити боржника ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань згідно виконавчого провадження № 50867499, з виконання виконавчого документу № 209/5000/15-ц від 29.03.2016 виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу 25345,00 грн.

В обґрунтування свого подання державний виконавець вказує, що в Дніпровському відділі державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції знаходиться на виконанні виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу №50867499, з виконання виконавчого документу № 209/5000/15-ц від 29.03.2016 виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу 25345,00 грн.

15.04.2016 року державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження, відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного рішення, про що винесено відповідну постанову, копії якої надіслано сторонам. У встановлений державним виконавцем строк для самостійного виконання рішення боржник ОСОБА_2 рішення не виконав. Враховуючи суму заборгованості за виконавчим документом та відсутності реального погашення боргу, також беручи до уваги, що боржник приховує від державного виконавця дані стосовно фактичного місця проживання, вважає, що ОСОБА_2 може виїжджати за межі України, тому боржника можливо обмежити у цьому праві до повного виконання цивільних зобов'язань.

У відповідності до ч. 2 ст. 377 - 1 ЦПК України, суд розглядає подання без виклику сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець не зявився, про розгляд подання повідомлений в установленому законом порядку.

Вивчивши матеріали подання, суд вважає подання таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Так, п. 5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, якщо громадянин України ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів(посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Отже, законом передбачено тимчасове обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України від 01 лютого 2013 року «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Із справи вбачається, що постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 від 15.04.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документу № 209/5000/15-ц від 29.03.2016 року, виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу 25345,00 грн.

Відповідно до положення ч.2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

В матеріалах справи відсутні докази про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, що останній у передбаченому порядку викликався до Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області з приводу виконання виконавчого документу та погашення боргу, що державним виконавцем вживались передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи щодо встановлення місця проживання боржника, а також заходи щодо звернення стягнення на майно боржника, в рахунок погашення заборгованості.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання вимоги, що він ухилявся від виконання своїх боргових зобов'язань та що за час виконання вимоги виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця. Державний виконавець посилається лише на факт наявності у боржника невиконаного зобов'язання, покладеного на нього вимогою, що само по собі не доводить факту ухилення від виконання покладених на нього зобов'язань.

Таким чином, у разі задоволення подання, боржник буде обмежений у свободі пересування, яка гарантується Конвенцією Про захист прав людини і основоположних свобод і Конституцією України.

На підставі ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, керуючись ст. 377-1 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в 5-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції до Апеляційного суду Дніпропетровської області, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.О. Решетник