Справа № 317/3775/16-ц
№/п 2/317/1409/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гончаренко П.П.

при секретарі Ігнатченко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання Попереднього договору іпотеки б/н від 27.12.2007 року дійсним та визнання право власності на нерухоме майно, суд

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання Попереднього договору іпотеки б/н від 27.12.2007 року дійсним та визнання право власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20 грудня 2007 року між ОСОБА_3, та ОСОБА_2, було укладено Договір про надання безпроцентної позики б/н для придбання для придбання нерухомості: жилого будинку загальною площею 300 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Сонячне, вул. Кия, буд. 13 та нежилого приміщення - ІХ у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 347,5 кв.м., нежилого приміщення Х у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 17,5 кв.м., нежилого приміщення ХІ у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 34,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Правди, буд. 33, на суму 3 232 000,00 гривень, що еквівалентно - 640 000,00 доларів США на день укладення договору із строком повернення 20 лютого 2016 року.

27 грудня 2007 року в якості забезпечення виконання зобовязань за Договором позики між ОСОБА_1, та ОСОБА_2, було укладено Попередній договір іпотеки б/н у простій письмові формі.

Позивач вважає, що у звязку з тим, що сторони домовилися про усі істотні умов у Попередньому договорііпотеки б/н від 27.12.2007 року але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення єдиним способом є визнання Договору дійсним є судове рішення.

В звязку з тим, що 20.02.2016 року зобовязання за Договором позики не було виконано, а Попереднім договором іпотеки б/н від 27.12.2007 року передбачено набуття права власності на нерухоме майно на підставі Рішення суду просить суд визнати право власності на нежилого приміщення - ІХ у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 347,5 кв.м., нежилого приміщення Х у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 17,5 кв.м., нежилого приміщення ХІ у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 34,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Правди, буд. 33 за ОСОБА_1

В судовому засідання Позивач позовні вимоги викладені у позові повністю підтримав та дав пояснення, що між Позивачем та ОСОБА_2, було укладено Договір позики з цільовим призначенням для придбання нерухомості, в якому було зазначено, що після оформлення права власності на нерухоме майно воно повинно бути передано у іпотеку шляхом укладання Договору іпотеки та його нотаріального посвідчення. Після передачі грошових коштів за Договором позики ОСОБА_2, придбав нерухоме майно: нежиле приміщення - ІХ у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 347,5 кв.м., нежиле приміщення Х у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 17,5 кв.м., нежиле приміщення ХІ у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 34,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Правди, буд. 33, що належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.12.2007 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстраційним № 3482.

Між Позивачем та Відповідачем в простій письмовій формі був укладений Попередній договір іпотеки, яким були передбачені усі істотні умови Договору іпотеки та зазначено, що після належного оформлення та реєстрації Договору купівлі-продажу нерухомого майна повинно бути укладено Основний договір іпотеки та посвідчити його нотаріально у строк до 05.03.2008 року але в будь-якому випадку не пізніше 20.02.2016 року. Після укладання Попереднього договору іпотеки Відповідач під різними причинами ухиляється від укладання Договору іпотеки в нотаріальній формі. В разі ухилення однієї сторони від укладання та нотаріального посвідчення правочину його можливо визнати дійсним на підставі рішення суду. Приймаючи до уваги що зобовязання за Договором позики ОСОБА_2, у строк зазначений у Договорі позики не виконано, а Попереднім договором іпотеки в разі не виконання зобовязання за Договором позики передбачено набуття права власності на нерухоме майно на підставі рішення суду, просить позов задовольнити, а в частині позовних вимог що до жилого будинку загальною площею 300 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Сонячне, вул. Кия, буд. 13 залишити без розгляду.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, підтвердив факт укладання Договору позики та Попереднього договору іпотеки і наявність боргу перед ОСОБА_1, проти задоволення позову не заперечує.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення Позивача та письмові пояснення Відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 цієї ж статті Закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Аналогічним чином питання обовязків доказування та питання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Частиною 4 ст. 59 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 20.12.2007 року між ОСОБА_1, та ОСОБА_2,було укладено Договір про надання безпроцентної позики б/н.

Згідно пункту 2.1. Договору позики «Сума позики за Договором становить - 3 232 000,00 (три мільйони двісті тридцять дві тисячі) гривень, що еквівалентно - 640 000,00 (шістсот сорок тисяч доларів США) на день укладення договору (1 долар США = 5.05 гривень).»

Пунктом 1.3. Договору позики «Цільове призначення позики для придбання нерухомості: 1.3.1. Жилого будинку загальною площею 300 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Сонячне, вул. Кия, буд. 13 та 1.3.2. Нежилого приміщення - ІХ у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 347,5 кв.м., нежилого приміщення Х у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 17,5 кв.м., нежилого приміщення ХІ у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 34,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Правди, буд. 33.»

Згідно пункту 4.1. Договору позики «Суму позики вказану в пункті 2.1. цього Договору Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцеві готівкою в строк до 20 лютого 2016 року.»

Відповідно пункту 1.4. Договору позики «Виконання зобовязань Позичальником за цим Договором забезпечується нерухомим майном зазначеним у п. 1.3. Договору позики шляхом укладання між Сторонами Договору іпотеки, після належного оформлення Договору купівлі-продажу нерухомого майна.»

На підтвердження отримання коштів Позичальник надав Позикодавцю розписку підписану ним особисто.

27.12.2007 року між ОСОБА_1, та ОСОБА_2, було укладено Попередній договір іпотеки б/н у простій письмові формі.

Згідно п. 1.1. Попереднього договору іпотеки, «Сторони зобовязуються в майбутньому, в обумовлений п. 6.1. цього Договору строк, укласти і належним чином оформити Договір іпотеки нерухомого майна визначеного у п. 1.4. цього Договору (надалі по тексту Основний договір) виключно на умовах і в порядку, визначених цим Договором.»

Пунктом 1.2. Попереднього договору іпотеки «Цей договір забезпечує вимогу Іпотекодержателя, що випливає з Договору б/н про надання безпроцентної позики від 20.12.2007 року (надалі по тексту - Договір позики) укладений між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем за умовами якого Іпотекодавець зобов'язаний до 20 лютого 2016 року повернути Іпотекодержателю позику у сумі -3 232 000,00 (три мільйони двісті тридцять дві тисячі) гривень, що еквівалентно - 640 000,00 (шістсот сорок тисяч доларів США) на день укладання цього Договору.»

Відповідно п. 1.3. Попереднього договору іпотеки «У відповідності до даного Договору Іпотекодержатель має право у випадку невиконання Іпотекодавцем своїх зобов'язань за Договором позики отримати задоволення за рахунок майна, заставленого на нижче вказаних умовах.»

Згідно п. 1.4. Попереднього договору іпотеки «Предметом іпотеки є нерухоме майно: 1.4.1. Жилий будинок загальною площею 300 кв.м., на земельній ділянці - 0,15 га., що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Сонячне, вул. Кия, буд. 13 та 1.4.2. Нежиле приміщення - ІХ у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 347,5 кв.м., нежиле приміщення Х у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 17,5 кв.м., нежиле приміщення ХІ у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 34,2 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Правди, буд. 33, що належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.12.2007 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстраційним № 3482 (надалі по тексту Предмет іпотеки-2)»

Пунктом 1.5. Попереднього договору іпотеки Сторони встановили вартість іпотеки «Пунктом 1.5. Попереднього договору Сторони встановили загальну вартість іпотеки, а саме: «Загальна заставна вартість Предметів іпотеки визначається сторонами в сумі - 3 232 000,00 (три мільйони двісті тридцять дві тисячі) гривень, а саме:

Заставна вартість жилого будинку загальною площею 300 кв.м., розташованого на земельній ділянці - 0,15 га., що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Сонячне, вул. Кия, буд. 13 складає 1 919 000,00 грн.;

Заставна вартість нежилого приміщення - ІХ у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 347,5 кв.м., нежилого приміщення Х у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 17,5 кв.м., нежилого приміщення ХІ у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 34,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Правди, буд. 33 складає 1 818 000,00 грн.»

Пунктом 1.8. Попереднього договору іпотеки встановлено «Основний договір обовязково повинен бути укладений в нотаріальній формі.»

Відповідно 3.1.1. Попереднього договору іпотеки Відповідач зобовязався «Оформити право власності в органах БТІ і укласти з Іпотекодержателем Основний договір у термін, місці та на умовах, встановлених цим Договором.»

Згідно пункту 3.1.3. Попереднього договору іпотеки «Після належного виконання п. 3.1.1. цього Договору передати Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно:

3.1.3.1. Жилий будинок загальною площею 300 кв.м., розташована на земельній ділянці - 0,15 га., що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Сонячне, вул. Кия, буд. 13 (надалі по тексту Предмет іпотеки-1);

3.1.3.2. Нежиле приміщення - ІХ у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 347,5 кв.м., нежиле приміщення Х у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 17,5 кв.м., нежиле приміщення ХІ у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 34,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Правди, буд. 33, що належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.12.2007 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстраційним № 3482 (надалі по тексту Предмет іпотеки-2) та належно оформити Основний договір (здійснити дії щодо нотаріального оформлення Основного договору)»

У відповідності до пункту 5.7.3. Попереднього договору іпотеки, «Сторони домовились що у разі неможливості Іпотекодавцем виконати зобовязання за Договором позики Іпотекодержатель набуває право власності на Предмет іпотеки-1 чи Предмет іпотеки-2 за рішенням суду.

Статтею 6.1 Попереднього договору іпотеки «За домовленістю Сторін укладення та нотаріальне посвідчення Основного договору здійснюватиметься не пізніше 05.03.2008 року але в будь-якому випадку не пізніше 20 лютого 2016 року.»

ОСОБА_3, з метою укладення Основного договору іпотеки неодноразово направляв ОСОБА_2, вимоги щодо укладання зазначеного договору в нотаріальній формі, які залишились без задоволення, що і вимусило Позивача звернутися до суду для захисту своїх порушених прав.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Зазначені обставини свідчать що Сторони у Попередньому договорі іпотеки домовились з усіх істотних умов, що підтверджується дослідженими у суді письмовими доказами, але Відповідач ухилилася від його нотаріального посвідчення в звязку з цим є всі підстави визнати зазначений Договір дійсним у судовому порядку.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, захисту інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересів разі його невизнання, або порушення. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязків в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим та органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ч. 1 ст. 114 ЦПК України, Позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Приймаючи до уваги що більша частина нерухомого майна знаходиться на території Запорізького району Запорізької області, зазначений позов предявляється до Запорізького районного суду Запорізької області

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання Попереднього договору іпотеки б/н укладеного 27.12.2007 року в прості й письмовій формі дійсним з моменту його укладання, а також визнання права власності на предмет іпотеки у звязку з неналежним виконанням зобовязань за Договором позики від 20.12.2007 року.

Відповідно ст. 1046 ЦК України, За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 635 ЦК України, Попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Правовідносини щодо укладання договорів застави регулюються Цивільним кодексом України, а також спеціальним Законом України «Про іпотеку» № 898-IV від 05.06.2003 року.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Заставою може бути забезпечена вимога, яка може виникнути в майбутньому. (ст. 573 ЦК України)

Згідно ст. 574 ЦК України, Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно статті 20 Закону України «Про заставу» № 2654-XII від 02.101992 року, Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Іпотека є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. (ч. 1 ст. 575 ЦК України)

Відповідно до ст. 1 Закону № 898-IV, іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 18 Закону № 898-IV, Іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови:

для іпотекодавця та іпотекодержателя - юридичних осіб відомості про:

для резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців;

для іпотекодавця та іпотекодержателя - фізичних осіб відомості про:

для громадян України - прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів

для іноземців, осіб без громадянства - прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), адресу постійного місця проживання за межами України;

2) зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання

3) опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані, у тому числі кадастровий номер. У разі іпотеки земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення;

4) посилання на видачу заставної або її відсутність.

У разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних вище істотних умов він може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду.

Іпотечний договір може містити інші положення, зокрема, визначення вартості предмета іпотеки, посилання на документ, що підтверджує право власності іпотекодавця на предмет іпотеки, відомості про обмеження та обтяження прав іпотекодавця на предмет іпотеки, визначення способу звернення стягнення на предмет іпотеки.

Іпотечний договір та договір, що обумовлює основне зобов'язання, можуть бути оформлені у вигляді одного документа. Цей документ за формою і змістом повинен відповідати вимогам, встановленим у цій статті, та вимогам, встановленим законом, для договору, який визначає основне зобов'язання.

У разі якщо іпотекою забезпечується повернення позики, кредиту для придбання нерухомого майна, яке передається в іпотеку, договір купівлі-продажу цього нерухомого майна та іпотечний договір можуть укладатися одночасно.

20.02.2016 року коли настала дата повернення позики Позичальник не зміг повернути отримані у мене грошові кошти в сумі еквівалентній 640 000,00 (шістсот сорок тисяч доларів США), які за курсом НБУ на дату подання позову складають суму 16 934 400,00 (шістнадцять мільйонів девятсот тридцять чотири тисячі чотириста).

20.02.2016 року ОСОБА_3, з метою повернення коштів в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» направив письмову вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки, яка залишилась без задоволення.

Підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно статті 33 Закону України «Про іпотеку», є невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов'язання, внаслідок чого, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки (ст. 35 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Аналізуючи вказані вище норми матеріального права, письмові та інші докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що на момент укладання Попереднього договору іпотеки 27.12.2007 року, що Сторони у Попередньому договорі іпотеки домовились з усіх істотних умов але Відповідач ухилився від його нотаріального посвідчення в звязку з цим є всі підстави визнати зазначений Договір дійсним з моменту укладання.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України).

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону (ч. 1. ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону № 2654-XII заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Не виконання Відповідачем умов Договору позики щодо повернення отриманих від Позивача грошових коштів та наявності в Попередньому договорі іпотеки пункті 5.7.3. умови про набуття права власності на підставі рішення суду дають підстави для задоволення позову та визнання права власності на нежиле приміщення - ІХ у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 347,5 кв.м., нежиле приміщення Х у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 17,5 кв.м., нежиле приміщення ХІ у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 34,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Правди, буд. 33 за ОСОБА_1

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 16, 114, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. 20 Закону України «Про заставу», ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 220, 328, 547, 572, 573, 574, 589, 590, 627, 628, 629, 635, 1046, 1049 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання Попереднього договору іпотеки б/н від 27.12.2007 року дійсним та визнання право власності на нерухоме майно задовольнити у повному обсязі.

Визнати Попередній договір іпотеки б/н від 27.12.2007 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсним з моменту його укладання.

Визнати право власності на нежиле приміщення - ІХ у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 347,5 кв.м., зареєстрований за реєстраційним номером 3543911, нежиле приміщення Х у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 17,5 кв.м., зареєстрований за реєстраційним номером 3544147, нежиле приміщення ХІ у підвалі літ. А-4-5, загальною площею 34,2 кв.м., зареєстрований за реєстраційним номером 3544437, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Правди, буд. 33, що належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.12.2007 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстраційним № 3482 зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за № 2613896 за ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяті днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяті днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П.П. Гончаренко