УХВАЛА

іменем україни

27 грудня 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом?янського району м. Києва» Житлово-експлуатаційної дільниці №905, Солом?янської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням, зобов?язання укласти договір найму, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд визнати за нею право користування житловим приміщенням в кімнаті АДРЕСА_1; зобов?язати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом?янського району м. Києва» Житлово-експлуатаційна дільниця №905 укласти з нею договір найму житлового приміщення в кімнаті АДРЕСА_1.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

В супереч імперативним вимогам ч. 3 та ч. 8 ст. 119 ЦПК України позовна заява підписана особою вказаною як «представник позивача ОСОБА_3.», в свою чергу в матеріалах доданих до позовної заяви міститься нотаріально посвідчена довіреність видана ОСОБА_2 на ім?я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 27.09.2016, однак в порушення вищевказаних норм і п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, цією особою не зазначено своє прізвище, ім?я, по-батькові, місце реєстрації, поштовий індекс, номер засобів зв?язку і процесуальний статус.

Позивач стверджує, що постійно користується житловим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1 з моменту отримання ордеру по теперішній час. Разом з тим, в порушення імперативних вимог п.п. 5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України позивачем не викладено всі обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги та не зазначено доказів на підтвердження кожної обставини. Зокрема, як вбачається з матеріалів позовної заяви 03.03.2003 позивачу було видано ордер на ліжко-місце в кімнаті АДРЕСА_2, найбільш пізній договір оренди укладений позивачем на кімнату АДРЕСА_1 датований 22.02.2006, проте будь-яких інших доказів проживання у спірній кімнаті протягом 03.03.2003-21.02.2006 позивачем не надано. Останній договір оренди, наданий позивачем, датований 17.04.2012; з заявою до Солом?янської районної в місті Києві державної адміністрації позивач зверталась 22.06.2016, оскільки приміщення гуртожитку було передано до комунальної власності територіальної громади. Однак, жодного підтвердження передання приміщення гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 до комунальної власності територіальної громади, із зазначенням конкретної особи на баланс якої був переданих гуртожиток та в якому статусі позивачем не надано, не надано доказів законності проживання позивача в спірній кімнаті після передання приміщення в комунальну власність (враховуючи фактичну зміну власника та балансоутримувача, а в результаті і сторони орендодавця). Позивач стверджує, що не має будь-якого іншого житла, що підтверджується витягом з державного реєстру. Проте, жодних доказів на підтвердження цих фактів позивачем суду не надано.

Твердження позивача викладені в позовній заяві є суперечливими, оскільки спочатку вона стверджує, що заселилась до кімнати АДРЕСА_1 через зайнятість виділеної їй на підставі ордеру кімнати (АДРЕСА_2), потім змінює свої твердження та наголошує на своєму вселенні до кімнати АДРЕСА_1 на підставі спеціального ордеру. А тому, позивачу необхідно привести сувою позовну заяву у відповідність, шляхом послідовного, чіткого та несуперечливого викладення обставин справи, із зазначенням доказів, що їх підтверджують.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що зазначити докази слід саме на цій стадії - пред`явлення позову, а вже їх представлення суду - можливе під час розгляду справи в разі відкриття провадження у справі.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом?янського району м. Києва» Житлово-експлуатаційної дільниці №905, Солом?янської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням, зобов?язання укласти договір найму - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням виправлення зазначеним судом недоліків.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.С. Кицюк