Справа № 760/3988/16-ц
№ 2/760/2979/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року Солом'янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

при секретарі - Беро В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «КБ «Даніель» 29.02.2016 р. звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №Т-959-04-КА від 19.03.2007 р. у сумі 90577,36 грн., з яких: сума нарахованих та не сплачених відсотків - 3220,38 доларів США, що еквівалентно 86485,82 грн. по курсу НБУ на 22.02.2016 р., сума комісії - 1129,35 грн., сума неустойки - 2962,19 грн., посилаючись на те, що між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Даніель» та ОСОБА_2 (Відповідач - 2) 19 березня 2007 р. був укладений кредитний договір №Т-959-04-КА від 19.03.2007 р., згідно з яким Відповідачу - 2 було надано кредит у розмірі 19460,00 доларів США з кінцевим строком погашення до 18 березня 2011 р.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Відповідач - 2 зобов'язаний щомісячно сплачувати за користування кредитом 12,6 % (дванадцять цілих шість десятих) відсотків річних, також сплачувати неустойку (пені, штрафу) у розмірах та у випадках, передбачених цим договором.

З метою забезпечення виконання Позичальником зобов'язання за Кредитним договором між ПАТ «КБ «Даніель» та ОСОБА_1 (Відповідач -1) укладено Договір поруки №920-04 від 19.03.2007 р., за яким Відповідач -1 поручався в повному обсязі відповідати за зобов'язаннями Відповідача - 2 по Кредитному договору №Т-959-04-КА від 19.03.2007р.

В порушення умов Кредитного договору, вимог ст. ст. 526, 530, 625, 1054 Цивільного кодексу України, Позичальник не виконав зобов'язання по своєчасній сплаті платежів по кредиту, сплаті процентів за користування коштами за Кредитним договором, у зв'язку з чим у Позичальника виникла заборгованість перед Банком - подія невиконання зобов'язання Кредитного договору.

Відповідно до п. 7.1 Кредитного договору, позичальник зобов'язується за порушення термінів повернення суми кредиту та (або) сплати відсотків за користування кредитом сплачувати Банку пеню в розмірі 0,1 % від суми, що підлягає сплаті, за кожний день прострочення платежу.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2010 р. позовні вимоги ПАТ "Комерційний банк "Даніель" до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольно частково: стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість станом на 03.08.2010 року в сумі 7946,15 доларів США.

Однак, на даний час проценти та пеня не погашені, тому станом на 23.02.2016 р. сума заборгованості становить: 90577,36 грн.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість в сумі 90577,36 грн. за Кредитним договором №Т-959-04-КА від 19.03.2007 р., укладеним між ПАТ «КБ «Даніель» та ОСОБА_2, яка складається з: суми нарахованих та не сплачених відсотків - 3220,38 доларів США, що еквівалентно 86485,82 грн. по курсу НБУ на 22.02.2016 р., суми комісії - 1129,35 грн. та суми неустойки - 2962,19 грн.

Також просить стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Представник позивача ПАТ «КБ «Даніель» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених в позовні заяві, та просив задовольнити, посилаючись на невиконання відповідачами грошових зобов'язань за Кредитним договором №Т-959-04-КА від 19.03.2007 р.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином.

Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.

Так, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Даніель» та ОСОБА_2 (Відповідач - 2) 19 березня 2007 р. був укладений кредитний договір №Т-959-04-КА, згідно з яким Відповідачу - 2 було надано кредит у розмірі 19460,00 доларів США з кінцевим строком погашення до 18 березня 2011 р.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Відповідач - 2 зобов'язаний щомісячно сплачувати за користування кредитом 12,6 % (дванадцять цілих шість десятих) відсотків річних, також сплачувати комісію.

Відповідно до п.5.4 договору банк має право змінювати процентну ставку за користування кредитом у відповідності зі зміною економічних умов і вартості ресурсів на ринку позичкового капіталу, письмово повідомивши позичальника про зміну процентної ставки за 10 календарних днів до її встановлення.

25.07.2008 відсоткова ставка за користування кредитом була збільшена на 3%, про що була повідомлена відповідач ОСОБА_2

З метою забезпечення виконання Позичальником зобов'язання за Кредитним договором між ПАТ «КБ «Даніель» та ОСОБА_1 (Відповідач -1) укладено Договір поруки №920-04 від 19.03.2007 р., за яким Відповідач -1 поручався в повному обсязі відповідати за зобов'язаннями Відповідача - 2 по Кредитному договору №Т-959-04-КА від 19.03.2007р.

В порушення умов Кредитного договору, вимог ст. ст. 526, 530, 625, 1054 Цивільного кодексу України, Позичальник не виконав зобов'язання по своєчасній сплаті платежів по кредиту, сплаті процентів за користування коштами за Кредитним договором, у зв'язку з чим у Позичальника виникла заборгованість перед Банком - подія невиконання зобов'язання Кредитного договору.

Згідно п. 4.6 Кредитного договору, у випадку настання Подій невиконання зобов'язання, що зазначені в п. 7.1. цього Договору, Позичальник зобов'язується достроково повернути суму кредиту в повному обсязі, сплатити відсотки в повному обсязі за користування кредитом, комісію, а також сплатити пеню та інші платежі відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п.п. 4.2, 4.3, 4.4, Кредитного договору, позичальник зобов'язується за порушення термінів повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісії за управління кредитом сплачувати Банку пеню в розмірі 0,1 % від суми, що підлягає сплаті, за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п. 1.6, 4.18 Кредитного договору, Позичальник зобов'язується сплачувати Банку щорічно не пізніше «19» березня поточного року, в порядку визначеному п.1.5 цього Договору, комісію у розмірі 1,91 (одна ціла дев'яносто одна сота) відсотка від заборгованості за кредитом станом на дату нарахування комісії.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2010 р. стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ПАТ "Комерційний банк "Даніель" заборгованість за кредитним договором в сумі 7946,15 доларів США, що станом на 03.08.2010 року, згідно офіційного курсу НБУ становить 62712 грн. 61 коп., заборгованість по комісії, пеню, відсотки за користування кредитом в розмірі 5826 грн. 40 коп.

Станом на 23.02.2016 р. загальний розмір заборгованості за кредитним договором №Т-959-04-КА від 19.03.2007 р. складає 90577,36 грн., з яких: сума нарахованих та не сплачених відсотків за період з 01.03.2012 року по 02.07.2015 року -3220,38 доларів США, що еквівалентно 86485,82грн. по курсу НБУ на 22.02.2016 р.; сума комісії - 1 129,35 грн.; сума пені - 2962,19 грн.

Наявність заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем, який міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.

Стаття 536 Цивільного кодексу України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, судом достовірно встановлено факт невиконання відповідачем 2 - ОСОБА_2 умов кредитного договору і виникнення боргу.

Вирішуючи питання про розмір заборгованості та особу, на яку слід покласти в судовому порядку обов'язок її сплати, суд приймає до уваги наступне.

Умовами надання кредитного договору №Т-959-04-КА від 19.03.2007 р., укладеного між ПАТ «КБ «Даніель» та позичальником, визначено обов'язок позичальника здійснювати погашення кредиту у порядку та строки, які визначені в договорі. У разі непогашення суми кредиту в строки, зазначені в договорі, сума кредиту вважається такою, що прострочена.

29.02.2016 р. позивач ПАТ «КБ «Даніель» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором.

Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Правовий аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч. 4 ст. 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припиненням права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Отже, виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Саме таку правову позицію було викладено у постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року (справа № 6-53цс14).

Як зазначалось вище, кредитним договором №Т-959-04-КА від 19.03.2007 р., встановлено термін повернення коштів до 18.03.2011 року, рішенням суду від 11.10.2010 року стягнуто заборгованість станом на 03.08.2010 року, однак лише 29.02.2016 р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за вказаним кредитним договором.

Тобто, банк звернувся з позовом до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором після спливу шести місяців з часу несплати боржником чергового платежу за договором та закінчення терміну повернення коштів встановленого договором - 18.03.2011 р.

Виходячи з цього порука є припиненою на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача до поручителя - відповідача 1 ОСОБА_1, а поруку слід визнати припиненою.

Суд приходить до висновку, що вимогу до відповідача ОСОБА_1, як поручителя банк пред"явив шляхом подання позову 29.02.2016 року з пропуском шестимісячного строку, який передбачено ч.4 ст.559 ЦК України.

Таким чином, судом встановлені достатні підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ «КБ «Даніель» заборгованості за кредитним договором №Т-959-04-КА від 19.03.2007р. в сумі 90577,36 грн.

Згідно ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши дійсний характер спірних правовідносин, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі поданих сторонами доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212 - 215, 223, 224-226, 228, 294 ЦПК України, на підставі ст. ст. 16, 525, 526, 530, 536, 543, 549-551, 553-559, 598, 610-612, 624, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» заборгованість за договором кредиту № Т-959-04 КА від 19.03.2007 року в сумі 90577,36 грн., а також судовий збір в сумі 1378,00 грн.

В решті позову відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.І. Кушнір