Справа № 605/357/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"14" липня 2016 р. Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі головуючої судді Ігнатової Г.В.

при секретарі Лежигубській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Підгайці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Поплавської сільської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини за заповітом ,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_3звернувсь до суду із зазначеним позовом, яким просив визначити йому додатковий, строк для подання заяви про прийняття спадщини по заповіту ОСОБА_4. В обґрунтування позову вказав, що основною причиною, яка перешкодила йому звернутися у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини стало те, що він постійно перебував на роботах за межами області , з цих підстав у нього були перешкоди для подання відповідної заяви.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

В судовому засіданні позивач не зявивсь, подав заяву про підтримання позовних вимог та прохав позов задоволити, а розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився та, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що не заперечуює щодо задоволення позову ОСОБА_3.. Прохав його задоволити.

Представник відповідача - Поплавської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області спрямував до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позов визнав.

Суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 14 липня 2016 року у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року(справа про фіксування судового процесу технічними засобами)

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевірив законність визнання позову, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Крім того, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Правовідносини у справі врегульовані наступними положенням норм матеріального права. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 4.11.2015 року по справі № 6-1486цс15, за змістом ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Окрім цього, судом касаційної інстанції, з приводу даних правовідносин роз'яснено наступне (лист ВССУ від 16 травня 2015 року за № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Проаналізував фактичні обставини справи, норми матеріального права та роз'яснення суду касаційної інстанції з приводу даних правовідносин, суд виходить з наступного.

20 березня 2014 року померлаЧемерис ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с. 8).

Згідно заповіту від 28.09.2009 року ОСОБА_4 своє майно заповіла в рівних частках позивачеві ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 7). Даний факт не був спростований сторонами за час слухання справи

До спадкової маси входить земельна ділянка загальним розміром 3.69 га. що знаходиться на території Попласької сільської ради.. Вказана спадщина ніким не успадкована та позивач має намір узаконити своє право на цей спадок.

Разом з тим, судовим розглядом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова справа , спадщину по закону прийняв син померлої ОСОБА_2, але спадщина визначена по заповіту ніким не успадкована, що підтверджується Інформаційною довідкою державного нотаріуса.

Як встановлено в судовому засіданні та не оспорювалося сторонами, позивач на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем, являючись спадкоємцем за заповітом не подавав нотаріусу впродовж встановленого законом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

Спадкоємець не звернувся вчасно до нотаріальної контори з поважної причини у зв'язку з тим щона час відкриття спадщини та в подальшому весь час перебував на заробітках, що було перешкодою для своєчасного звернення із заявою про прийняття спадшини по заповіту .

Позивач звернувся до Підгаєцької районної державної нотаріальної контори тільки липні 2016 року із заявою про прийняття спадщини,пропустивши строк подання заяви і з цих підстав йому було відмовлено..

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 , ст.1 Протоколу №1 до Конвенції по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

В силу ст. 6 Конвенції, кожна особа має право на ефективний захист своїх невизнаних прав.

Згідно з ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3, 15 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Враховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність має визначатися у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що причини пропуску звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є об"єктивними, тому, враховуючи положення ст. 6 Конвенції, невизнане право позивачів підлягає захисту.

На підставі викладеного, з метою захисту прав позивача, суд приходить до висновку , що строк позивачем пропущено з поважних причин, суд приходить до висновку про надання позивачу додаткового строку терміном два місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 по заповіту останньої, тому позовні вимоги позивача про визначення додаткового строку на прийняття спадщини є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати, понесені по справі, віднести на позивача.

Керуючись ст.ст.10,60,174,212-218 ЦПК України, ст.ст.1223, 1272 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити .

Визначити ОСОБА_3 додатковий двохмісячний строк для подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадкового майна по заповіту ОСОБА_4, з моменту набрання рішення законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення Підгаєцького районного суду подається в апеляційний суд Тернопільської області через Підгаєцький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис ОСОБА_7