Справа № 463/1962/16 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/4619/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі: Головуючого судді Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря судового засідання - Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 24 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 міської ради м.Львова про визнання протиправним і скасування рішення, скасування свідоцтва про право власності,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваною ухвалою аяву ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 (м. Львів-Винники, вул. Галицька, 39/2) до ОСОБА_2 (м. Львів-Винники, вул. Галицька, 39-Б), ОСОБА_4 міської Ради (м. Львів-Винники, вул. Галицька, 20) про визнання протиправним і скасування рішення, скасування свідоцтва про право власності задоволено.

У порядку забезпечення позовних вимог, заборонено відповідачу ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії, повязані із будівництвом огорожі на земельній ділянці, кадастровий номер :01:003:0126 на вул. Галицькій, 39-Б у м. Львів-Винники до вирішення справи по суті.

Ухвалу суду оскаржила відповідачка ОСОБА_2, просить ухвалу скасувати та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, така постановлена з порушенням норм матеріального права, за неповного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що судове засідання відбулося у відсутності відповідача, без його повідомлення про час і місце розгляду заяви. На думку апелянта, суд не врахував роз`яснення п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» щодо з`ясування необхідних умов для забезпечення позову. Крім того, апелянт зазначає, що його земельна ділянка приватизована, натомість земельна ділянка позивача належить до комунальної власності. Будівництво огорожі зумовлено вільним доступом сторонніх осіб до будинку, внаслідок чого викрадено майно з будинку, був здійснений підпал дерев на земельній ділянці. Існує ризик викрадення придбаних та розміщених на земельній ділянці будівельних матеріалів. Також вказує на те, що межує з позивачкою лише з одного боку, тому заборона проведення будівельних робіт по всьому периметру є необгрунтованою. Відтак, вважає, що у позивачки не було жодних сумнівів щодо можливого утруднення виконання рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, його представника ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_4 міської ради м.Львова ОСОБА_6, у відсутності другого відповідача, який належним чином повідомлений про розгляд справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відпові дачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення майна з-під арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У п. 4 Постанови пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Як вбачається з позовної заяви, між сторонами виник спір з приводу законності рішення 20 сесії 6-го скликання ВМР № 1815 від 30.04.2015р. «Про затвердження гр. ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність земельної ділянки на вул. Галицькій, 39б у м. Винники» та Свідоцтва про право власності № 40517095 від 13.07.2015р. на земельну ділянку площею 0,0951 га кадастровий номер :01:003:0126, видане відповідачу.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив зі змісту спірних правовідносин та врахував ту обставину, що на час вирішення відповідної заяви на земельній ділянці проводяться будівельні роботи, що у випадку задоволення позову може утруднити виконання рішення суду.

З огляду на те, що позивач оспорює право власності відповідача на земельну ділянку, на якій відповідачем встановлюється огорожа, вимоги заявника про заборону вчиняти дії, повязані із будівництвом огорожі, є обґрунтованими, про що вірно зазначив суд першої інстанції, що свідчить про з`ясування судом обсягу позовних вимог та відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Посилання апелянта на те, що його земельна ділянка приватизована, а земельна ділянка позивача належить до комунальної власності, відтак право позивача не може бути порушене, є необґрунтованим. Право позивача на користування земельною ділянкою заїзд спільного користування та частина земельної ділянки, що межує з земельною ділянкою відповідача, щодо якої виник спір, підлягає захисту у випадку його порушення, відповідно до ст. 152 ЗК України, незважаючи на те, що позивач не є її власником.

З урахуванням положень ч.1 ст.153 ЦПК України, не заслуговують на увагу і доводи апелянта в частині необхідності повідомлення такого про час і місце розгляду заяви. Розгляд заяви допускається без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали про забезпечення позову.

Керуючись п.1 ч.1 ст.312, ст.ст. 313,315,319 ЦПК України, колегія суддів ,- ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 24 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає як така що не перешкоджає розгляду справи.

Головуючий: Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_7