Провадження № 2/161/5376/16
У Х В А Л А

16 грудня 2016 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Олексюк А.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в житловому будинку та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

14.12.2016 позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку в житловому будинку та визнання права власності.

Заява подана з порушенням вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України.

З позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено одночасно дві вимоги: одну немайнового та одну майнового характеру, однак жодна з вимог не оплачена судовим збором.

Підстав звільнення позивача від сплати судового збору, установлених ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», чи наявності у позивача передбачених ст. 5 цього Закону пільг щодо сплати судового збору, з матеріалів позову не вбачається.

Відповідно до п. 1 частини 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, у разі подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характер.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» установлено ставки судового збору:

-за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн);

-за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру (551,20 грн.) мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів (6890 грн. ) мінімальної заробітної плати, при чому судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому заява подається до суду.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно, ціна позову визначається вартістю майна. Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за майнову та немайнову вимогу, та подати суду квитанцію про сплату судового збору для доказу виправлення зазначених недоліків.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в житловому будинку та визнання права власності - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків - пять днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо позивач у встановлений строк усуне, зазначені в ухвалі недоліки, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк