АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи: 654/2970/16-ц Головуючий в І інстанції: Сіянко В.М. Номер провадження: 22-ц/791/2432/16 Доповідач: Вейтас І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1,
суддів: ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар -ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_5 до заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області ОСОБА_6, начальника Голопристаньского обєднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області ОСОБА_7, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Голопристаньского обєднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області, третя особа відділ Державної виконавчої служби Голопристанського районного управління юстиції в Херсонській області,

ВСТАНОВИЛА:

19 вересня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області ОСОБА_8, начальника Голопристанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області ОСОБА_7, про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідачі протягом тривалого часу не виконують судове рішення, яким зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Голопристанському районі Херсонської області сплатити позивачу нараховану та несплачену державну та додаткову пенсію у розмірі 39925,28 грн. За весь цей час позивач багато нервував, його стан здоров'я погіршився внаслідок чого йому встановлена друга група інвалідності. Позивач вказує в позові, що діями відповідачів йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, душевному переживанні, глузуванні працівників пенсійного фонду, приниженні честі та гідності його і його дружини, моральну шкоду він оцінює в 200000 гривень, та просить стягнути з відповідачів: по 100000 гривень з кожного.

Ухвалою суду до участі у справі залучено в якості співвідповідачів Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та Голопристанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_5 в апеляційній скарзі вказує, що під час розгляду справи ним доведено, що в невиконанні рішення суду про виплату йому коштів Пенсійним фондом винні саме відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і саме ними заподіяно йому моральну шкоду. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити його позов в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_7 та Голопристанське обєднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області вказують, що рішення суду є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги вважають безпідставними.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не надав до суду доказів протиправної поведінки відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, оскільки рішення суду не виконане у зв'язку з відсутністю асигнувань на ці цілі; не довів самого факту спричинення моральної шкоди, оскільки група інвалідності пов'язана із його захворюванням, отриманим внаслідок ліквідації аварії на ЧАЕС; розміру моральної шкоди та наявності причинного зв'язку між спричиненою йому шкодою та протиправною поведінкою відповідачів. Крім того, незважаючи на роз'яснення судом норм закону про відповідальність юридичних осіб за дії (бездіяльність) своїх працівників під час виконання ними трудових (службових) обов'язків, позивач не пред'явив вимог до юридичних осіб, а суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог.

Колегія суддів вважає такий висновок суду правильним, виходячи з наступного.

За статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У відповідності до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

За ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Таким чином право на відшкодування шкоди має особа, чиї права було порушено незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, тобто позивачу повинно було довести наявність його порушених прав та незаконність дій посадових осіб органу державної влади.

З матеріалів справи слідує, що постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 1 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2015 року зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Голопристанському районіХерсонської області сплатити ОСОБА_5 нараховану та несплачену державну та додаткову пенсію у розмірі 39925,28 грн. (а.с.6-9).

На момент розгляду справи в суді вказане судове рішення не виконано.

З матеріалів справи слідує, що виконавчий лист предявлено до виконання та 04 червня 2006 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В грудні 2015 року державний виконавець звернувся до суду з поданням про зміну способу виконання рішення суду та просив змінити спосіб виконання рішення зобовязального характеру на стягнення. Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 29 грудня 2015 року в задоволенні подання відмовлено (а.с.16).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області та Голопристаньским обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Херсонської області надавались письмові відповіді щодо причин невиконання рішення суду, як на адресу державної виконавчої служби, так і стягувачу ОСОБА_5 (а.с.38).

Постановами державного виконавця від 20 січня 2016 року та 16 травня 2016 року в звязку з невиконанням рішення суду було накладено штрафи на Голопристаньске обєднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області (а.с.19,21). Однак вказані постанови були скасовані постановами про перевірку виконавчого провадження в.о. начальника відділу ДВС від 26 лютого 2016 та 30 травня 2016 року, відповідно. (а.с.47,48). Як слідує з постанови про перевірку виконавчого провадження від 26 лютого 2016 перевіркою матеріалів виконавчого провадження та документів наданих УПФУ встановлено, що боржник не ухиляється від виконання рішення.

Колегія суддів не може взяти до уваги доводи апеляційної скарги, що виконанню судового рішення перешкоджають відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7, чим спричинили позивачу моральну шкоду, оскільки позивачем жодним доказом не доведено факт навмисного невиконання, чи чинення перешкод у виконанні рішення суду, як і не доведено факт приниження честі та гідності позивача з боку вказаних відповідачів.

Зважаючи на наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки рішення суду постановлено правильно у відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права, в межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів, досліджених в судовому засіданні.

Перевірені колегією доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не спростовують висновків суду і не містять посилання на нові факти або засоби доказування, які мають значення для справи. За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 листопада 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Вейтас

Судді: С.В.Радченко

ОСОБА_3