Справа № 369/8950/15-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т.В.
Провадження № 22-ц/780/3568/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 29.06.2016
УХВАЛА

Іменем України

29 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Поліщука М.А., Яворського М.А.,

за участю секретаря Воробей В.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборнованості.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду від 25 серпня 2015 року відкрито провадження у справі.

17 березня 2016 р. до суду від представника відповідача надійшло заперечення проти вирішення справи в суді загальної юрисдикції та клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, оскільки кредитний договір містить третейське застереження, що відповідає вимогам третейської угоди, і від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2016 року в задоволенні клопотання відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду якщо між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду і від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу VIII «Третейське самоврядування» Закону України «Про третейські суди» (справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (ст. 17 ЦПК України, ст. 12 ГПК України, ст. 6 Закону України «Про третейські суди»), оскільки, гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст. 55 Конституції України).

Договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду у випадках, передбачених законом, не є відмовою від права на звернення до суду за захистом, а одним зі способів реалізації права на захист своїх прав та інтересів. За таких підстав, даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відтак позивач правомірно звернулася з позовом до суду загальної юрисдикції.

Таким чином, судом першої інстанції належним чином встановлені всі обставини справи та зроблений законодавчо-обгрунтований висновок щодо відмови в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано належних та допустимих доказів, що спростували б висновки суду першої інстанції, а тому задоволенню апеляційна скарга не підлягає.

За наведених обставин ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2016 року постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: