Справа № 2/359/2332/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

15 грудня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Саган В.М.

при секретарі: Степаненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бориспіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

08.09.2016 року позивач звернулася до суду з цим позовом з тих підстав, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18.08.2007 року. Від даного шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з нею, знаходиться на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, та ухиляється від покладеного на нього обов»язку як на батька, і не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання сина. Тому просила суд стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку щомісячно і до повноліття дитини.

Позивач в судове засідання не зявився, але надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, в якій підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач також направив суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовом згоден повністю, проти його задоволення не заперечує.

Дослідивши матеріали по справі, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, який 18 серпня 2007 року було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 475.( 19).

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком якої є відповідач по справі ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.(а.с. 10).

Дитина проживає разом з матір»ю за адресою: АДРЕСА_1, та знаходиться на її утриманні.( а.с.11).

Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від позивача та своєї дитини, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Домовленості між батьками, сторонами у справі, щодо утримання дитини визначено не було.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно частини 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

На підставі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як встановлено, відповідач на утриманні інших дітей та непрацездатних батьків не має.

Оскільки батько матеріальної допомоги на утримання дитини дружині не надає, та не заперечує про стягнення з нього аліментів в судовому порядку, суд приходить до висновку, що на підставі ст..ст.. 180-183 СК України, з відповідача, на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки від заробітку(доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову, що передбачено ст.191 Сімейного кодексу України.

При вирішенні питання щодо судових витрат, позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України „ Про судовий збір звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп.

Згідно з пунктом першим частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу, ст.ст. 57-62, 79,88, 174, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відомості про ідентифікаційний номер відсутні, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 08.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, відомості про ідентифікаційний номер відсутні) на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення, в частині стягнення аліментів, підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Саган