Справа № 676/391/16-ц
Номер провадження 2/676/592/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 р. Кам'янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

з участю секретаря Перун А.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, третя особа Камянець-Подільське МБТІ,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, третя особа Камянець-Подільське МБТІ. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05.01.1992 р., до цього часу проживали ще два роки у цивільному шлюбі. Проживала з відповідачем у будинку за адресою с.Врублівці, вул. Сонячна, 14. Під час спільного проживання разом вели спільне господарство, тримали худобу, свині, мали машину, трактор, побудували веранду, літню кухню, оштукатурили хату і хлів, зробили добудову до погреба, періодично ремонтували будинок та господарські споруди. В 2012 р. фактично шлюбні відносини припинили, спільне проживання стало нестерпним, відповідач у стані алкогольного сп'яніння вчиняв бійки, сварки, створював неможливі умови спільного проживання, неодноразово приходилося із донькою ОСОБА_5 тікати з дому до родичів чи сусідів. З даного приводу зверталася до Голови сільської ради та неодноразово викликала міліцію. Відповідач її з донькою вигнав з дому, заборонив повертатися і по теперішній час не допускає до житла, погрожуючи фізичною розправою. Через вищезазначені перешкоди не має змоги повернутися додому де зареєстрована з 1998 р. Відповідач набув право власності на спірний будинок у 2007 р. в період шлюбу. В звязку з цим вважає, що відповідно до п.3 ст.368 ЦК України має право на будинок, який є спільною сумісною власністю подружжя. Після розірвання шлюбу 17.05.2013 р. зверталася до бувшого чоловіка з проханням щоб він сплатив їй певну частину, але він відмовився. Оскільки свого житла не має і проживати не має де, за час окремого проживання вимушена проживати на найманих квартирах. Позивачка просить суд винести рішення яким: визнати за нею право спільної сумісної власності на будинок №14 по вул. Сонячна, в с.Врублівці; здійснити поділ майна подружжя: виділити їй у власність 1/2 частину будинку №14 по вул. Сонячна, в с.Врублівці. Під час розгляду справи в суді позивачка уточнила позовні вимоги, просить суд винести рішення яким: визнати за нею право спільної сумісної власності на будинок №14 по вул. Сонячна, в с.Врублівці Камянець-Подільського району; поділити житловий будинок за адресою: вул.Сонячна, 14 в с.Врублівці, Камянець-Подільського району, в натурі між нею та відповідачем, виділити їй у власність ? частину цього нерухомого майна. В суді позивачка та її представник позов підтримали, просять його задоволити. Суду позивачка пояснила, до хату до відповідача прийшла в 1990 році, з того часу разом добудували веранду, хату штукатурили двічі, двічі штукатурили хлів, добудували до хліва паркан, тримали велике господарство в звязку з чим робили загорожу для худоби, для будівельних робіт винаймали людей, будівельні матеріали купували за гроші виручені від продажу сільгосппродукції, будівельні матеріали купував відповідач, документи не збереглися.

Відповідач та його представник в суді позов не визнали, просять відмовити в його задоволенні. Суду відповідач пояснив, що спірний будинок належав його бабці, в будинку жив спочатку з співмешканкою ОСОБА_6, а потім з позивачкою з якою зареєстрував шлюб, в 2007 р. в сільській раді оформив право власності на спірний будинок, під час проживання в будинку робили з позивачкою косметичний ремонт, вели спільне господарство. Представник відповідача суду пояснив, що позивачкою не надано суду належних доказів, що під час перебування у шлюбі змінилася вартість спірного будинку, а тому її вимоги є безпідставними.

Представник третьої особи при вирішення спору покладається на думку суду. Суду представник пояснив, що право власності на спірний будинок було оформлено в 2007 р. за позивачем на підставі рішення Вруб ловецької сільської ради.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що є братом позивачки, з 08 по 13 жовтня 2013 р. допомагав сестрі вивозити особисті речі з будинку відповідача, йому відомо що за час спільного проживання сторони добудували прибудову до погреба та до хати веранду, до приходу сестри в будинковолодінні вже був паркан, хлів та гараж з підвалом, разом сторони тільки доробили вхід в підвал, для будівельних робіт вони винаймали людей, в будівництві їм не допомагав; відповідач працював на заводі, а сестра спочатку працювала в школі поваром, після народження дитини займалася господарством, тривали худобу, займалася реалізацією на ринку вирощеної сільгосппродукції; зароблені кошти пішли на навчання їх доньки; сестра підпалила відповідачу хату.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що є односельчанкою відповідача, сторони знає з моменту їх одруження, на той час в них був тільки будинок, веранду до будинку і хлів вони будували разом

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що є донькою сторін, їй відомо що за час спільного проживання батьками було побудовано веранду, добудовували підвал, добудований хлів, проводилися ремонтні роботи, щороку красили вікна, двері, пол, білили, допомагала їм; батьки тримали господарство.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що є сусідом відповідача, йому відомо, що власником спірної хати була баба ОСОБА_11 яка продала її бабці відповідача, відповідач разом із батьком, ним будували паркан, хлів до того як в будинку почала проживати позивачка; в 2012 р. після приходу позивачки в будинку відповідача сталася пожежа.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що є далеким родичем відповідача, йому відомо, що спірний будинок було придбано коли відповідач був не одружений з позивачкою, був тільки один будинок, за певний час було побудовано паркан, хлів, на той час відповідач проживав з першою жінкою, вони обоє працювали на кабельному заводі в місті.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, свідків, вивчивши матеріали справи, матеріали справи № 676/7387/13ц, суд встановив наступне.

Спірне домоволодіння № 14 по вул.Сонячна(колишня вул.Маліновського в с.Врублівці Камянець-Подільського району згідно пояснень відповідача було придбано в 08.10.1985 р. його бабусею ОСОБА_13 у ОСОБА_11 згідно договору купівлі-продажу будівель, посвідченого секретарем виконавчого комітету Врубловецької сільської ради ОСОБА_14, копія якого приєднана до матеріалів справи відповідачем(а.с.59).

Згідно погосподарських книг виконавчого комітету Врубловецької сільської ради Камянець-Подільського району, копії з яких приєднано до матеріалів справи(а.с.73-81), вбачається, що житловий будинок який входить до складу спірного домоволодіння побудований в 1969 році(а.с.74 на звороті), домоволодіння відносилась до колгоспного двору головою якого була ОСОБА_13 В зазначеному будинку з 1985 р. по 1990 роки проживали ОСОБА_13, ОСОБА_3В.(відповідач по справі) та ОСОБА_6

Згідно рішення виконавчого комітету Камянець-Подільської районної ради народних депутатів Хмельницької області № 95 від 19.04.1990 р. «Про реєстрацію житлових будинків Врубловецької сільської ради народних депутатів» було визнано право власності на будинок № 14 по вул.Маліновського(нині вул.Сонячна) в с.Врублівці Камянець-Подільського району за ОСОБА_13(а.с.88, 89). ОСОБА_13 померла 19.07.1990 р., що підтверджується копією актового запису який приєднаний до матеріалів справи. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно, в т.ч. спірне домоволодіння. На день її смерті в будинку проживав відповідач.

З 1991 р. в домоволодінні крім відповідача проживала позивачка та їх спільна донька ОСОБА_5Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.01.1992 р. Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.05.2013 р. шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час перебування у шлюбі, а саме: 12 червня 2007 року відповідач оформив право власності на домоволодіння № 14 по вул..Сонячна в с.Врублівці Камянець-Подільського району, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Врубловецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області № 9 від 27.04.2007 р. (а.с.47) та свідоцтвом про право особистої власності серії ЯЯЯ № 600433 від 12.06.2007 р.(а.с.35).

Рішенням Камянець-Поділського міськрайонного суду від 12.05.2014 р. по справі № 676/7387/13ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про втрату права користування житлом та зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про вселення в житлове приміщення, визнання права користування на жиле приміщення в задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про втрату права користування житлом за адресою: вул..Сонячна, 14, с.Врублівці Камянець-Подільського району було відмовлено,.зустрічний позов було задоволено. Вказаним рішення було вселено ОСОБА_1 в житловий будинок по вул..Сонячна, 14, с.Врублівці Камянець-Подільського району, визнано за ОСОБА_5 право користування житловими приміщеннями будинковолодіння № 14 по вул..Сонячна, в с.Врублівці Камянець-Подільського району.

Згідно правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України по справі № 6-2333цс15 від 25.11.2015 р., яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, ст..60 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття);

3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя. Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Із роз'яснень викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" N 11 від 21 грудня 2007 року вбачається, що майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

Проте, для застосування передбачених зазначеною статтею правил, збільшення вартості майна повинно відбуватися внаслідок затрат подружжя і наявним повинно бути істотне збільшення вартості майна як об'єкту, його якісних характеристик.

Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з'ясуванню шляхом порівняння станом на час вирішення спору вартості об'єкту в стані, що існував до поліпшення, та його вартості після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них не є тим фактором, який єдиний безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна, як об'єкту.

На думку суду, вимоги позивачки задоволенню не підлягають оскільки спірне будинковолодіння не було придбано подружжям під час шлюбу за їх спільні з відповідачем кошти. Як зазначено вище, зазначений будинок був побудований в 1969 році, передостаннім власником його була ОСОБА_13 яка померла 19.07.1990 р. В судовому порядку рішення виконавчого комітету Врубловецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області № 9 від 27.04.2007 р. яким за відповідачем було визнано право власності на спірний будинок спадкоємцями ОСОБА_13 не оскаржувалось і не скасовано. Позивачкою не надано суду належних доказів підтверджуючих збільшення вартості спірного домоволодіння за час її перебування в шлюбі з відповідачем; клопотань про призначення по справі будівельно-технічної експертизи позивачкою та її представником для визначення вартості домоволодіння в стані, що існував до поліпшення, та його вартості після поліпшення, для визначення варіантів поділу будинку в натурі не заявлялось; з наданих суду копії технічного паспорту будинку від 15.05.2007 р.(а.с.56-58) та довідки-характеристики з інвентарної справи МБТІ від 24.05.2016 р.(а.с.95), пояснень свідків неможливо обєктивно зробити висновок про істотність збільшення вартості спірного домоволодіння за час спільного проживання в ньому сторін як подружжя.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.60, 62, 69-72 СК України, ст..ст. 328, 368, 372 ЦК України, ст.ст.11, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України,

вирішив:

в задоволенні позову відмовити.

На рішення сторонами, третьою особою може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів до апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В