Справа № 1412/747/12
Провадження № 4-с/487/116/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2016 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Карташевої Т.А.

із секретарем Уманським І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство « РОДОВІД БАНК» звернулось до суду з вказаною скаргою, посилаючись на те, що 06.07.2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованості за кредитним договором. На підставі зазначеного рішення 17.07.2012 року видано виконавчий лист. 04.10.2016 року АТ «РОДОВІД БАНК» звернулося до Заводського РВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області з заявою про відкриття виконавчого провадження. 11.10.2016 року державним виконавцем Заводського РВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області ОСОБА_2 було винесено повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання. 24.10.2016 року АТ «РОДОВІД БАНК» отримало повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання від 11.10.2016 року. Підставою для винесення повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання є те, що виконавчий документ на виконання надійшов без квитанції про сплату авансового внеску. Заявник вказує, що вказаний виконавчий лист був предявлений до виконання шляхом направлення 04.10.2016 року через відділення пошти, тобто до набрання чинності новим Законом України «Про виконавче провадження», та під час дії Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV, який не передбачав оплату авансового внеску за предявлення виконавчого листа до виконання. У звязку з цим, заявник просив визнати незаконними дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 щодо винесення повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання виконавчого листа № 2/1412/2764/2012, виданого 17.07.2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва; скасувати повідомлення державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 №52626127 від 11.10.2016 року про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання.

Заявник не був присутнім в судовому засіданні, надавши заяву про розгляд скарги без його участі.

Державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 ГТУЮ ОСОБА_2 також не був присутнім в судовому засіданні, надавши заяву про розгляд скарги без його участі. Заперечень по суті скарги державний виконавець не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.07.2012 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 21925,14 грн.

На підставі вищевказаного рішення суду видано виконавчий лист.

04.10.2016 року АТ «РОДОВІД БАНК» направило до Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ через Миколаївську дирекцію УДППЗ «Укрпошта», відділення звязку №1 вказаний виконавчий лист, що підтверджується копією квитанції.

11.10.2016 року державний виконавець Заводського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області, керуючись п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виніс повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання, через несплату авансового внеску.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст. 14 ЦПК України основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість судових рішень.

05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Враховуючи вказані положення Закону державний виконавець в своїй діяльності має керуватися Конституцією, цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст.255 ЦК України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. Частиною 2 даної статті передбачено, що письмові заяви та повідомлення, здані до установи звязку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

АТ «РОДОВІД БАНК» здавши 04.10.2016 року до установи звязку заяву про примусове виконання рішення вчинило дії по зверненню виконавчого документа до виконання в період дії ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції чинній станом на 04.10.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», що набрав чинності 05.10.2016 року виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону. Частиною 2 ст.26 вказаного Закону встановлено, що до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню.

Відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 4 вказаного Закону, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох днів з дня його предявлення, якщо, зокрема, стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим.

Звертаючись 04.10.2016 року до виконавчої служби з заявою про примусове виконання рішення у АТ «РОДОВІД БАНК» відповідно до чинного законодавства не було підстав надавати підтвердження сплати авансового внеску.

Крім того, ч.6 ст. 70 ЦПК України встановлено, що строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти надано на пошту чи передані іншими відповідними засобами звязку.

За таких обставин, суд вважає, що скарга АТ «РОДОВІД БАНК» підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 383-389 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» задовольнити.

Визнати незаконними дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 щодо винесення повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання виконавчого листа № 2/1412/2764/2012, виданого 17.07.2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва.

Скасувати повідомлення державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 №52626127 від 11.10.2016 року про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання.

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.А. Карташева