У х в а л а

іменем україни

09 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДьоміної О.О.,
суддів:Демяносова М.В., Леванчука А.О.,Маляренка А.В., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», ОСОБА_7, треті особи: орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, Публічне акціонернерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ТертичнаЕ.В., про визнання недійсним договору іпотеки, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» на рішення апеляційного суду Львівської області від 11 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду із зазначеним позовом у якому просила:

визнати недійсним з моменту укладення договір іпотеки з застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя від 12 грудня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 12634, укладеного між ОСОБА_7 та Акціонерним промислово-інвестиційним банком, правонаступником прав вимоги котрого за вказаним договором є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі − ТОВ «Кредитні ініціативи»);

застосувати наслідки недійсності правочину до договору іпотеки із застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя від 12 грудня 2007 року зареєстрованого в реєстрі за № 12634, укладеного між ОСОБА_7 та Акціонерним промислово-інвестиційним банком, правонаступником прав вимоги котрого за вказаним договором є ТОВ «Кредитні ініціативи».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Окремою ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2015 року про обставини, зазначені в резолютивній частині ухвали, зобов'язано довести до відома прокурора Шевченківського району м. Львова для реагування.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 11 грудня 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2015 року скасовано, позов задоволено.

Визнати недійсним з моменту укладення договір іпотеки з застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя від 12 грудня 2007 року зареєстрованого в реєстрі за № 12634, укладеного між ОСОБА_7 та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, правонаступником прав вимоги котрого за вказаним договором є ТОВ «Кредитні ініціативи».

Застосувати наслідки недійсності правочину до договору іпотеки з застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя від 12 грудня 2007 року зареєстрованого в реєстрі за № 12634, укладеного між ОСОБА_7 та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, правонаступником прав вимоги котрого за вказаним договором є ТОВ «Кредитні ініціативи».

В задоволенні вимоги ОСОБА_7 про скасування окремої ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від10 серпня 2015 року відмовити.

У касаційній скарзі ТОВ «Кредитні ініціативи» просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду апеляційної інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2003 року, що стверджується копією свідоцтва про одруження від 02 серпня 2003 року.

У шлюбі в них народилася дочка ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також у шлюбі ОСОБА_7 та ОСОБА_6, згідно договору купівлі-продажу від 15 листопада 2005 року, придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яку оформлено на ОСОБА_7

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зареєстровані у вказаній квартирі, відповідно, з 13 липня 2006 року та з 16 червня 2006 року.

Згідно даних будинкової книги по квартирі по АДРЕСА_1 їх дочка ОСОБА_9, зареєстрована за вказаною адресою з 13 липня 2006 року.

У довідці форми №2 ЛКП «Янів» від 09 жовтня 2013 року №1 519 зазначено, що ОСОБА_9 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, з 20 липня 2006 року.

12 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір № 1180, згідно умов якого банк надав останньому кредит в сумі 42 000 євро.

На забезпечення виконання зобов'язань за указаним кредитним договором, 12 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ОСОБА_7 був укладений договір іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно умов якого останній передав в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

17 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» був укладений договір про відступлення права вимоги, за яким відступлені права вимоги за кредитним договором № 1189 від 12 грудня 2007 року, що був укладений між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ОСОБА_7, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи».

Таким чином установлено, що на момент укладення договору іпотеки від 12 грудня 2007 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, були зареєстровані та проживали: власник − ОСОБА_7; дружина ОСОБА_6 та їхня малолітня дочка ОСОБА_9

Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, за змістом зазначених норм матеріального права за умови встановлення місця проживання батьків (усиновлювачів) або одного з них, місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, презюмується за місцем їх проживання, а відсутність або наявність факту реєстрації за цим місцем проживання сама по собі не впливає на реалізацію права на свободу вибору місця проживання.

Відповідно до частини четвертої статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтерес дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

За таких обставин передача нерухомості в іпотеку відбулася всупереч вимогам статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» без передньої згоди органу опіки та піклування, спірний договір іпотеки не відповідає вимогам статті 203 ЦК України, а тому на підставі статті 215 ЦК України він підлягає визнанню недійсним як такий, що порушує майнові права малолітньої дитини.

Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-396цс15.

Крім того, банком не було надано доказів недобросовісної поведінки позичальника.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд з дотриманням положень ст. ст. 303, 304, 316 ЦПК України перевірив у повному обсязі доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними правовими висновками, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії касаційного перегляду справи недопустимо.

Вищезазначене дає підстави для висновку, що касаційна скаргапідлягає відхиленню, а ухвалене у справі рішення суду апеляційної інстанції - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 11 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Демяносов А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.М. Ситнік