Справа № 393/45/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року смт.Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді Мохонько К.М.

за участю секретаря Макаренко Л.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новгородка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новгородківської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Верблюзської сільської ради, Новгородківського району, Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай) та зобов"язання виділити в натурі земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом та просить суд включити ОСОБА_1 до списку пайщиків КСП ''Колос'', включивши її до додатку до державного акту про право колективної власності на землю.

В письмовій заяві від 25.04.16р. представник позивача змінив позовні вимоги і просить визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) із земель КСП "Колос" на території Верблюзької сільської ради Новгородківського району; зобов"язати Новгородківську районну державну адміністрацію виділити ОСОБА_1 в натурі земельну ділянку у розмірі середньої частки (пай) по КСП "Колос" Верблюзької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу на території Верблюзької сільської ради.

Ухвалою суду від 10.05.16р. заява позивача про зміну позовних вимог прийнята до розгляду, за клопотанням позивача до участі у справі залучений співвідповідач Верблюзька сільська рада, Новгородківського району, Кіровоградської області.

В судовому засіданні позивач та його представник позов повністю підтримали та просять його задовольнити. Відповідачі до суду не з"явились, в письмовій заяві від 08.07.16р. сільський голова с. Верблюжка, Новгородківського району просить розглядати справу без участі відповідача, проти задоволення позову не заперечує, визнає його в повному обсязі. В письмовому клопотанні від 08.07.16р. представник Новгородківської райдержадміністрації просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши наявні матеріали справи, суд з'ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як зазначено в ксерокопії дублікату трудової книжки ОСОБА_1 11.06.1990 року прийнята в члени колгоспу ім. Орджонікідзе на роботу телятницею. 20.12.1992 року колгосп "Орджонікідзе" перейменовано на КСП "Колос". 01.01.1993 року переведена на роботу дояркою. 20.02.1998 року звільнена з роботи за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України) (а. с. 7, 34-35).

В ксерокопії довідки від 10.06.08р. вказано, що МПП "Надія" дійсно являється правонаступником КСП "Колос" згідно ліквідації КСП, протокол № 3, від 29 квітня 2000 року, і колгоспу ім. Орджонікідзе, згідно перейменування на КСП, протокол № 1, від 20 грудня 1992 року (а. с. 35).

Відповідно до ст. ст. 58, 60 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

На думку суду позивач не надала належних доказів свого прийняття в члени колгоспу ім. Орджонікідзе в червні 1990 року. Ксерокопія дублікату трудової книжки ОСОБА_1 з датою заповнення трудової книжки - 10 червня 2008 року, тобто через 18 років після прийняття в члени колгоспу, а також того, що всі записи в трудовій книжці - робота в колгоспі та в КСП, завірені печаткою МПП "Надія", не є таким доказом.

Будь-яких доказів ліквідації МПП "Надія" сторони суду не надали. Представник позивача лише обмежився в заяві про зміну позовних вимог посиланням на те, що: "Станом на сьогодні МПП "Надія" ліквідоване без відповідного правонаступництва".

Не подано суду будь-яких доказів того, що КСП "Колос" знаходилось на території Верблюзької сільської ради, Новгородківського району, Кіровоградської області і відповідно того, що вказана сільрада приймала рішення № 9 від 12.01.1995 року, яке на думку представника позивача стосується КСП "Колос", про що вказано в тексті заяви про зміну позовних вимог.

Якими саме діями чи бездіяльністю відповідач - Верблюзька сільська рада, Новгородківського району, Кіровоградської області порушила права чи охоронювані законом інтереси позивача в заяві про зміну позовних вимог не вказано, є лише посилання на те, що: "… в першу чергу позивач звертається до суду з вимогою щодо визнання за ним права набутого на підставі закону - права на земельну частку (пай), але не визнаного з боку відповідача Верблюзької сільської ради". Як пояснив в судовому засіданні позивач, він не звертався в письмовій формі до будь-яких державних органів, в тому числі і сільської ради, з приводу вирішення спірного питання.

З вищенаведених причин суд не приймає визнання позову, яке викладене в письмовій заяві від 08.07.16р. сільського голови с. Верблюжка, Новгородківського району.

Стосовно позовної вимоги - виділення в натурі земельної ділянки, до іншого відповідача - Новгородківської районної державної адміністрації, суд зазначає наступне.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 № 5245-VI внесено зміни до ст. 122 Земельного Кодексу України та встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру від 14.01.2015 № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем"єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

На території Кіровоградської області територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Таким чином, Новгородківська районна державна адміністрація, через відсутність повноважень ч. 3 ст. 122 ЗК України, не може виділити ОСОБА_1 в натурі земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу на території Верблюзької сільської ради. З цієї причини, суд не приймає визнання позовних вимог представником Новгородківської райдержадміністрації викладене в письмовому клопотанні від 08.07.16р.

Крім того, в будь-якому випадку позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду з наступних причин.

Пунктом 6 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред"явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 71, 75, 80 ЦК УРСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін.

Закінчення строку позовної давності до пред"явлення позову є підставою для відмови в позові.

Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Як вбачається з ксерокопії дублікату трудової книжки ОСОБА_1 вона припинила трудові правовідносини з КСП "Колос" 20 лютого 1998 року. Тобто, з моменту звільнення і до моменту звернення до суду пройшло 18 років.

Строк позовної давності для звернення позивача до суду сплив 21 лютого 2001 року, під час дії ЦК УРСР 1963 року (20.02.1998 року + 3 роки = 21.02.2001 року).

Посилання представника позивача на ст. 83 ЦК УРСР і на те, що права позивача є особистими немайновими правами, є невірним з такої підстави. Особисте немайнове право означає право на відповідну оцінку особистості з боку суспільства. Тобто, якщо склалась невірна думка про особистість, вона повинна бути змінена, виправлена і тому такі дії особи не можуть бути обмежені яким-небудь строком. Наприклад, публікація в газеті, журналі, виступ на телебаченні, по радіо.

Виходячи із заявлених позовних вимог - визнання права на земельну частку (пай) та виділення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вони не можуть бути віднесені до особистих немайнових прав позивача, так як мають на меті отримання фізичною особою у власність земельної ділянки певного розміру.

Посилання представника позивача на ухвали Верховного Суду України від 05.07.06р., від 24.02.10р., на думку суду, не є вірним, тому що правові ситуації, предмет спору та суб"єктний склад сторін, що описані в даних ухвалах стосуються інших правовідносин (наявність спадкоємців, виданих земельних сертифікатів, включення особи до списків…), ніж ті, що існують в даній конкретній справі. Як зазначалось вище, перебування ОСОБА_1 в членах колгоспу ім. Орджонікідзе та в КСП "Колос" зібраними по справі доказами не доведено. До того ж, стаття 2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року є чинною.

Позов задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача, так як суд відмовляє в позові.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 71, 75, 80, 83 ЦК УРСР, ст. 122 ЗК України, п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 174, 212-215, 218, 222 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Новгородківської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Верблюзської сільської ради, Новгородківського району, Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай) та зобов"язання виділити в натурі земельну ділянку - повністю відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Новгородківський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копії рішення направити сторонам по справі.

Суддя Мохонько К.М.