У Х В А Л А

28 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В.,

Іваненко Ю.Г.,

МаляренкаА.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача шляхом визнання правочинів недійсними, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона проживає у квартирі АДРЕСА_1.

16 квітня 2015 року близько 20 год., коли з нею у квартирі знаходилися її повнолітні діти, до неї у квартиру прийшли двоє незнайомих чоловіки і, відрекомендувавшись представниками виробника металопластикових конструкцій для балконів, запропонували провести ремонт балкону у її квартирі, встановивши на балконі металопластикові конструкції, запитавши чи є у неї кредитна картка ПАТ КБ «ПриватБанк», і коли вона відповіла, що така картка є, вони продовжили розмову з нею вже стосовно вартості зазначеної металопластикової конструкції.

Загальна вартість металопластикової конструкції становила 2 018 грн з виплатою нею цієї суми у розстрочку на 24 місяця.

Після вищезазначених дій цей чоловік провів маніпуляції з мобільним платіжним терміналом і отримав з терміналу фіскальний чек ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідно до якого слідувало, що (мовою оригіналу) «Я, ОСОБА_4 подтверждаю обязательства за договором № 4812 от 16 апреля 2015 года и поручаю банку установить регулярный платеж с карты НОМЕР_1 на погашение задолженности по карте НОМЕР_2, количество платежей 24, ежемесячный платеж - 819,27 UAH, первый платеж - 16 марта 2017 года, ежемесячна комиссия - 348,52 UAH, подробная выписка в «Приват 24/мои счета», с условиями и правилами предоставления услуг на PRIVATBANK UA ознакомлен и согласен, сума 12 018 грн, термінал № X1DD21PS, 04/16/2015 19:42:08».

Побачивши у фіскальному чеку суму винагороди, вона підрахувала, що сума винагороди за розстрочку платежу складає у загальному розміру 8 364,48 грн (348,52 грн х 24 платежів), що, враховуючи її щомісячний розмір пенсії - 1 049 грн, для неї це дуже велика сума, а тому вона відмовилася від запропонованих їй послуг, повідомивши про це чоловіків.

Однак, її повідомили, що вона вже надала згоду на отримання розстрочки, а тому їй необхідно підписати договір індивідуального номеру заказу від 16 квітня 2015 року GP-1919L з виконавцем послуги ФОП ОСОБА_7, на виготовлення і передачу їй у власність профілю ПВХ: «Lider» за 12 018 грн. Отримавши від позивача відмову на підписання будь-яких договорів, чоловіки покинули її квартиру.

17 квітня 2015 року близько 12 год. біля під'їзду позивача чекали ті самі чоловіки, які були у неї у квартирі 16 квітня 2015 року, і стали знову вимагати, щоб вона підписала договір індивідуального номеру заказу від 16 квітня 2015 року GP-1919L, з ФОП ОСОБА_7, оскільки гроші вже були перераховані, і вона повинна сплачувати ПАТ КБ «Приватбанк» по 819,27 грн щомісячно протягом двох років.

Позивач знову відмовилася від підписання зазначеного договору. У той же день їй зателефонувала незнайома жінка і попросила приїхати до м. Дніпродзержинська щоб вирішити питання відносно отримання нею кредиту.

18 квітня 2015 року позивач приїхала до м. Дніпродзержинська, де познайомилася з жінкою, якій вона повідомила, що відмовляється підписати договір з ФОП ОСОБА_7 тому, що у неї маленький дохід і вона не може щомісячно сплачувати по 819,27 грн з пенсії.

Жінка сказала, що розуміє її, однак для того, щоб їй допомогти і розірвати кредитний договір, позивачу необхідно спочатку підписати договір індивідуального номер заказу GP-1919L з ФОП ОСОБА_7, щоб було що розривати. Позивач погодилася на таку пропозицію і підписала спірний договір індивідуального номеру заказу GP-1919L від 16 квітня 2015 року з ФОП ОСОБА_7 Після чого позивач під диктовку написала заяву на ім'я ФОП ОСОБА_7, в якій просила відізвати свій заказ начебто зроблений нею 16 квітня 2015 року. Наприкінці жінка повідомила їй, що протягом двох тижнів її заява на ім'я ФОП ОСОБА_7 буде розглянута і її повідомлять по телефону відносно результатів такого розгляду.

09 травня 2015 року позивачу зателефонували і повідомили, що у найближчий час її заказ буде вироблений.

Вважає, що представники відповідачів ввели її в оману стосовно укладення спірних договорів, а тому позивач просила визнати недійсним договір споживчого кредиту № 4812 від 16 квітня 2015 року, між нею та ПАТ КБ «Приватбанк», та визнати недійсним договір індивідуального номеру заказу GP-1919L від 16 квітня 2015 року, між нею та ФОП ОСОБА_5

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним договір споживчого кредиту № 4812 від 16 квітня 2015 року, між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк».

Визнано недійсним договір індивідуального номеру заказу GP-1919L від 16 квітня 2015 року, між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині визнання недійсним договору споживчого кредиту, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та в цій частині справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про наявність підстав для скасування судового рішення потребують перевірки колегією суддів.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача шляхом визнання правочинів недійсними, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.В. Дем'яносов

Ю.Г.Іваненко

А.В.Маляренко