Провадження № 2/161/5045/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Другий відділ державної викон6авчої служби міста Луцька, про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 21.11.2016року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Позов мотивує тим, що перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2008 року, від якого має сина ОСОБА_3, 10.04.2008року народження. За рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2009року з нього утримуються аліменти в користь відповідача ОСОБА_2 на утримання дитини, ОСОБА_3, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісяця, починаючи з 02 липня 2009 року до його повноліття та не менше 30% від прожиткового мінімуму, визначеного для дитини відповідного віку.

У період з 02 липня 2009 року та до відкриття провадження Другим відділом ВДВС міста Луцька по виконавчому листу №2-5694/2009, він сплачував аліменти у добровільному порядку, що підтверджується копією розрахунку заборгованості по аліментах станом на

13.09.2016 року. У липні 2016 року в нього виникла заборгованість по аліментах через обєктивні причини, у звязку із звільненням з роботи з 07 липня 2016 року, що підтверджується копією його трудової книжки серії АВ №279691. Він зміг знайти нову роботу лише 14 вересня 2016 року, влаштувавшись слюсарем до ФОП ОСОБА_4 в с. Промінь Луцького району і згідно Довідки про доходи за період з 14.09.2016 року по

31.10.2016року, без урахування аліментів, отримав загальний дохід дві тисячі двісті чотири грн. 86 коп. за вересень та жовтень 2016 року. Заборгованість по сплаті аліментів виникла не з його вини. Добросовісне виконання ним батьківських обовязків по сплаті аліментів підтверджується відсутністю з липня 2009 року до даного часу заборгованості по аліментах. Він з 14 вересня 2016 року працює слюсарем в ФОП ОСОБА_4 в с.Промінь Луцького району та своє місце роботи не від кого не приховував. Але, виконавчий лист своєчасно за місцем роботи відправлений не був, у звязку з чим виникла заборгованість, яка ставить його сімю у вкрай важке матеріальне становище і є для нього непосильною.

Його колишня дружина ОСОБА_2, забравши сина виїхала на проживання в Італію. Син ОСОБА_5 проживає разом з матірю, через це він позбавлений змоги спілкуватись зі своїм сином. ОСОБА_2 брала в нього дозвіл на виїзд сина ОСОБА_5 лише на час шкільних канікул. Син постійно проживає за межами України, і він фактично позбавлений спілкування з ОСОБА_3. Відповідач порушила умови виїзду сина ОСОБА_5 за кордон і його права, як його батька, не погодивши з ним виїзд сина за кордон.

Посилаючись на наведене, позивач просив суд зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання сина; звільнити його від заборгованості по аліментах, яка виникла у період з липня 2016 року по вересень 2016 року та зменшити розмір аліментів з 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, та встановити розмір аліментів в твердій грошовій сумі 459 грн. 30 коп.

ОСОБА_1 подав суду заяву,згідно з якою просив суд позов задовольнити за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась,суд вважає за можливе розглядати справу за її відсутності.

Представник Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2008 року. Від даного шлюбу у них народилась дитина син ОСОБА_3, 10.04.2008року народження.

Як вбачається з рішення Луцького міськрайонного суду по справі №2-5694/09 від 02 жовтня 2009року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено. Постановлено: стягнути з ОСОБА_1 в користь відповідача ОСОБА_2 на утримання дитини, сина ОСОБА_3, аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 02 липня 2009 року до досягнення сином повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, визначеного для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Судом встановлено, що у позивача змінився сімейний стан, оскільки позивач 06 листопада 2015 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має на утриманні дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 від попереднього шлюбу.

Крім того, судом встановлено, що на утриманні позивача перебуває хворий батько ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, якому довічно встановлена друга група інвалідності.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача в користь відповідача.

За таких обставин, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та майновий стан сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та змінити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, що встановлено рішенням Луцького міськрайонного суду від 02 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з 1/3 частини заробітку (доходу) на 1/4 частину заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, судом встановлено, що у позивача виникла заборгованість по аліментах за період з липня 2016 року по вересень 2016 року, які стягуються з ОСОБА_1, згідно з рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2009року.

У звільненні від сплати вказаної заборгованості по аліментах позов до задоволення не підлягає, оскільки позивач не навів підстав та не надав суду належних доказів щодо звільнення його від обовязку погасити заборгованість по сплаті аліментів.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 183, 192 ч.1 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Зменшити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, в користь ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, з 1/3 частини заробітку (доходу) на 1/4 частину заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта