29.09.2016 Справа № 756/2825/16-ц
Унікальний №756/2825/16-ц
Провадження № 2/756/2695/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(з а о ч н е)

29 вересня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.

за участі секретаря - Мушкетик І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в свої інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, треті особи: Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, Оболонський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві, про визнання договору піднайму житлового приміщення недійсним, виселення та зняття з реєстрації місця проживання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання договору піднайму житлового приміщення недійсним, виселення та зняття з реєстрації місця проживання, з урахуванням уточнених вимог просили суд: визнати недійсним договір піднайму житлового приміщення № 1 від 10.01.2014 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до якого ОСОБА_3 надає ОСОБА_4 в користування строком на 5 років 40/ 100 частини квартири загальною площею 50,00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1; виселити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з займаного ними приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення; зняти з реєстраційного обліку за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5; стягнути в рівних долях з відповідачів на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 653,60 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

У обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що позивачам на праві спільної часткової власності належить 60/ 100 приміщення у квартирі спільного заселення АДРЕСА_1 Власником іншої частини квартири, а саме 40/ 100 є відповідач 1 ОСОБА_3

10 січня 2014 року між відповідачем 1 ОСОБА_3 та відповідачем 2 ОСОБА_4 було укладено договір піднайму житлового приміщення, відповідно до умов якого наймодавець (ОСОБА_3) надає піднаймачу (ОСОБА_4.) в користування строком на 5 років 40/ 100 частини квартири «загальною площею 50,00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Договір піднайму житлового приміщення укладений відповідачем 1 без згоди позивачів, як співвласників спільної сумісної власності, при цьому інший порядок користування таким майном співвласниками не встановлювався. На підставі оспорюваного Договору піднайму відповідач 2 зареєструвалася у квартирі, що належить на праві спільної сумісної власності позивачам та відповідачу 1 та зареєструвала там свою дочку - ОСОБА_5 без згоди позивачів.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, їхній представник надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, підтримавши позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представники третіх осіб до суду не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивачів проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 16.12.2003 року Комунальним підприємством «Управління житлового господарства» Оболонського району м. Києва, нам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (позивачі) на праві спільної часткової власності належить 60/ 100 приміщення у квартирі спільного заселення АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

Власником іншої частини квартири, а саме 40/ 100, є відповідач 1 ОСОБА_3 (а.с.36-38).

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

10 січня 2014 року між відповідачем 1 ОСОБА_3 та відповідачем 2 - ОСОБА_6 було укладено договір піднайму житлового приміщення АДРЕСА_2 відповідно до умов якого наймодавець (ОСОБА_3) надає піднаймачу ОСОБА_4 в користування строком на 5 років 40/ 100 частини квартири загальною площею 50,00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.39). На підставі наведеного договору відповідач ОСОБА_4 разом зі своєю дитиною ОСОБА_5 зареєстрували своє місце проживання за вищевказаною адресою.

Згідно ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 369 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Судом встановлено, що оспорюваний договір від 10.01.2014 укладено без згоди позивачів як власників 60/ 100 частини квартири, а відповідно до цивільного законодавства право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Враховуючи те, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір піднайму житлового приміщення № 1 без згоди позивачів, які є власниками 60/ 100 частини квартири, інша 40/ 100 частини квартири ОСОБА_3 в натурі не виділялась, суд вирішує позовні вимоги щодо визнання договору недійсним та виселення ОСОБА_4 разом зі свою дитиною ОСОБА_5 задовольнити.

Щодо задоволення позовних вимог про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні квартирою шляхом зняття ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з реєстраційного обліку суд вважає необхідним відмовити у зв'язку з наступним.

Згідно ст. 11 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.

Тобто зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі її заяви або остаточного рішення суду відповідним органом спеціально уповноваженого центральним органом виконавчої влади з питань реєстрації у м. Києві, а не судом.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд вбачає необхідним стягнути в рівних частинах з відповідачів на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам судовий збір у розмірі 1 102,40 грн (по 551,20 грн з кожного) та витрати на правову допомогу у розмірі 3 333,33 грн (по 1 666,58 грн з кожного).

На підставі ст.ст. 215, 356, 358, 369 ЦК України, ст. 11 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»; керуючись ст. 10, 11, 60, 169, 209, 213, 214, 215, 224-225 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в свої інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, треті особи: Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, Оболонський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві, про визнання договору піднайму житлового приміщення недійсним, виселення та зняття з реєстрації місця проживання- задовольнити частково.

Визнати недійсним Договір піднайму житлового приміщення № 1 від 10.01.2014 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 1 666 (одна тисяча шістсот шістдесят шість) гривень 58 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 1 666 (одна тисяча шістсот шістдесят шість) гривень 58 копійок.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, у разі якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: І.В. Белоконна