У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Євтушенко О.І., Мартинюка В.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Ямпільського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Ямпільський агролісгосп» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 09 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 12 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Ямпільського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Ямпільський агролісгосп» (далі - Ямпільський ДАЛГП «Ямпільський агролісгосп») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Посилався на те, що з 30 січня 2013 року по 02 серпня 2013 року він працював у відповідача на посаді інженера з технічної безпеки і охорони праці та за наказом від 03 серпня 2013 року № 53к був звільнений на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від10 грудня 2013 року його поновлено на роботі та стягнуто з підприємства кошти за час вимушеного прогулу. Позивач вважає, що відповідач не в повній мірі розрахувався з ним, тому що стягненню підлягають кошти за період з 01 жовтня 2013 року по 22 червня 2015 року у сумі 38 581 грн 15 коп.

Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 09 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 12 квітня 2016 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, керувався тим, що з боку відповідача щодо виплати позивачу суми за час вимушеного прогулу не були порушені вимоги ст. ст. 116, 117 КЗпП України.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 02 серпня 2013 року був звільнений з посади інженера з техніки безпеки і охорони праці Ямпільського ДАЛГП «Ямпільський агролісгосп» за систематичне невиконання ним без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором, за п. 3 ст. 40 КЗпП України (а. с. 3, 4).

Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 26 вересня 2013 року ОСОБА_4 поновлено на роботі на посаді інженера з техніки безпеки і охорони праці, наказ про звільнення з роботи від 02 серпня 2013 року № 53к скасовано та сплачено суму за час вимушеного прогулу у розмірі 4 545 грн 56 коп.

Після поновлення ОСОБА_4 на вказаній вище посаді 01 жовтня 2013 року, позивач знову був звільнений з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України, про свідчать записи у трудовій книжці (а. с. 3, 4).

Своє повторне звільнення з роботи ОСОБА_4 оскаржив до Ямпільського районного суду Сумської області та рішенням цього суду від 10 грудня 2013 року його поновлено на роботі у Ямпільському ДАЛГП «Ямпільський агролісгосп» на посаді інженера з техніки безпеки і охорони праці та на його користь було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 6 340 грн 39 коп. (а. с. 8-9).

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 13 лютого 2014 року рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 10 грудня 2013 року скасовано та визнано мирову угоду, згідно з якою ОСОБА_4 був звільнений з Ямпільського ДАЛГП «Ямпільський агролісгосп» із займаної посади за п. 1 ст. 36 КЗпП України з 01 жовтня 2013 року з виплатою йому середнього заробітку у розмірі 6 340 грн 39 коп.

Наступного дня після визнання судом мирової угоди, наказом відповідача від 14 лютого 2014 року № 55 було скасовано наказ № 60к від 01 жовтня 2013 року про звільнення позивача з займаної посади за п.4 ст.40 КЗпП України та звільнено його з цієї посади з 01 жовтня 2013 року згідно з п.1 ст. 36 КЗпП України. Також зобов'язано бухгалтерію підприємства провести оплату середньої заробітної плати у сумі 6 340 грн 39 коп. відповідно до мирової угоди. Цього ж дня позивач отримав нараховані кошти у розмірі 5 195 грн 32 коп. (за вирахуванням всіх необхідних податків та зборів).

Враховуючи, що ОСОБА_4 звільнений саме 14 лютого 2014 року з узгодженої з ним дати − 01 жовтня 2013 року, повний розрахунок з ним проведено в день звільнення 14 лютого 2014 року в узгодженій мировою угодою сумі - 6 340 грн 39 коп. без урахування обов'язкових податків і збору, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що права позивача на одержання всіх сум, належних йому при звільненні, підприємством не порушені.

Отже, підстав для притягнення відповідача до відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, за затримку розрахунку при звільненні, не вбачається.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення судів попередніх інстанцій, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 09 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 12 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М. Євтушенко О.І., МартинюкВ.І.