АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/6917/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/2274/К/16 суддя Ткаченко С.В.
Категорія - 48 (ІІ) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.

із секретарем: Гладиш К.І.,

за участю: відповідача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника третьої особи Служби у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради - ОСОБА_5,

представника третьої особи Служба у справах дітей Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 вересня 2016 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи Служба у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про визначення місця проживання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи Служба у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про визначення місця проживання дітей, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, треті особи Служба у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про визначення місця проживання дітей.

В січні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, треті особи Служба у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про визначення місця проживання дітей.

В межах зазначеної цивільної справи у вересні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом зобовязання фахівців Криворізького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді провести психологічне тестування малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також батьків: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на предмет міжособистісних стосунків між членами родини, для визначення прихильності дітей до когось із батьків, з обовязковим наданням відповідного висновку психолога.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 вересня 2016 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення його позову до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей.

Зобов'язано фахівців Криворізького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді провести психологічне тестування малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також батьків: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на предмет міжособистісних стосунків між членами родини, для визначення прихильності дітей до когось із батьків, з обовязковим наданням відповідного висновку психолога.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Зокрема, представник відповідача вважає, що судом не зясовано яким чином відсутність висновку психолога за результатами психологічного тестування малолітніх дітей на предмет міжособистісних стосунків між членами родини, для визначення прихильності дітей до когось із батьків, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, вважає, що заходи забезпечення позову, обрані позивачем є не способом забезпечення позову, а фактично є витребуванням доказів по справі.

У письмових запереченнях позивач ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду, як законну та обґрунтовану, залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом зобов'язання зобовязання фахівців Криворізького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді провести психологічне тестування малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також батьків: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на предмет міжособистісних стосунків між членами родини, для визначення прихильності дітей до когось із батьків, з обовязковим наданням відповідного висновку психолога, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для її задоволення.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, забезпечення позову це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення в подальшому.

Згідно зі ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Як убачається з матеріалів справи, з вертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач просив суд забезпечити позов шляхом зобовязання фахівців Криворізького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді провести психологічне тестування малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також батьків: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на предмет міжособистісних стосунків між членами родини, для визначення прихильності дітей до когось із батьків, з обовязковим наданням відповідного висновку психолога, що не відноситься до заходів забезпечення позову, передбачених положеннями ст. 152 ЦПК України.

Крім того, судом першої інстанції не зясовано яким чином не вжиття заходів, обраних позивачем в якості забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У звязку з чим, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом зобовязання фахівців Криворізького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді провести психологічне тестування малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також батьків: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на предмет міжособистісних стосунків між членами родини, для визначення прихильності дітей до когось із батьків, з обовязковим наданням відповідного висновку психолога.

Керуючись ст.ст. 303, 307,п.2 ч.1 ст. 312, ст.ст.313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 вересня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом зобовязання фахівців Криворізького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді провести психологічне тестування малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також батьків: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на предмет міжособистісних стосунків між членами родини, для визначення прихильності дітей до когось із батьків, з обовязковим наданням відповідного висновку психолога відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: