Справа № 222/1558/16-ц
Провадження № 2-о/222/259/2016 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 року Володарський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Подліпенця Є.О.,

при секретарі Темір В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Нікольське в порядку статті 197 ЦПК України цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат Коваленко Ксенія Олександрівна, заінтересована особа: Нікольський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті фізичної особи на тимчасово окупованій території України ,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат Коваленко К.О., звернулася до суду з даною заявою, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 94 років у м. Донецьк, яке є тимчасово окупованою територією України, померла її мати ОСОБА_3. Так як все своє життя до моменту смерті мати мешкала у м. Донецьк, то лікарське свідоцтво про смерть, яке видане за місцем смерті, має печатку, яка різниться із печаткою державних установ України. З метою реєстрації смерті матері вона звернулася до Нікольського районного відділу ДРАЦС, але отримала відмову, оскільки нею надано документи, які не відповідають українському законодавству. Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть українського зразка. Просить встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ст. Хотинець с. Пятницьке Орловської області, громадянки України, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Донецьк.

Заявниця ОСОБА_1 та адвокат Коваленко К.О., яка діє в інтересах заявниці, в судове засідання не з'явилися.

Представник заявниці в заяві просила справу розглянути без її участі.

Представник заінтересованої особи: Нікольського районного відділу ДРАЦС Головного ТУЮ у Донецькій області в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу в порядку ст. 197 ЦПК України у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно паспортних даних ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є громадянами України.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого повторно 18.04.1962 року ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 та її матір'ю зазначена ОСОБА_3.

З копії лікарського свідоцтва про смерть № 200 від ІНФОРМАЦІЯ_4 та копії довідки про причину смерті виданих на тимчасово непідконтрольній території України КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 м. Донецька» вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Донецьк Донецької області померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, причина смерті: злоякісне новоутворення молочної залози.

Відповідно до довідки від 18.10.2016 року № ОСОБА_1 була взята на облік, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО. Фактичне місце проживання/перебування зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно відмови Нікольського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у проведені державної реєстрації смерті за вих. № 104/15.47-95 від 02.11.2016 року Коваленко К.О., яка діє в її інтересах ОСОБА_1, відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, оскільки заявником для підтвердження факту смерті не пред'явлено документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події.

Як встановлено судом лікарське свідоцтво про смерть було видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому зазначений медичний документ, що підтверджує факт смерті відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює будь-яких правових наслідків, в зв'язку з чим заявниця позбавлена можливості зареєструвати смерть матері в органі державної реєстрації актів цивільного стану, що підтверджується вищезазначеною письмовою відмовою Нікольського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у проведенні державної реєстрації смерті.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожній особі гарантовано право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 257-1 ЦПК України визначені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, зокрема ч.1 цієї статті передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ч.4 зазначеної статті, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суд сприймає надане заявницею лікарське свідоцтво про смерть № 200 від ІНФОРМАЦІЯ_4, як носій конкретної інформації факту смерті ОСОБА_3, але при цьому не може визнати вказане лікарське свідоцтво належним та допустимим доказом, оскільки воно видано органами влади, які не визнаються органами влади України.

Таким чином, враховуючи, що заявниці, органом державної реєстрації актів цивільного стану відмовлено у реєстрації смерті особи на території України, а в інший спосіб це зробити вона не має можливості, оскільки не існує визначеного законом порядку проведення такої реєстрації, суд вважає, що з метою захисту прав заявниці слід встановити факт смерті її матері на тимчасово окупованій території України, що є підставою для такої реєстрації державним органом України та видачі заявниці свідоцтва про смерть.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, незважаючи на задоволення вимог заявниці, суд не повертає сплачену нею при зверненні до суду суму судового збору, оскільки згідно вимог ч.7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 197, 212-214, 234, 235, 256, 257-1, 258, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат Коваленко Ксенія Олександрівна, заінтересована особа: Нікольський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті фізичної особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка ст. Хотинець с. П'ятницьке Орловської області, громадянка України, останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Донецьк Донецької області, Україна, причина смерті: злоякісне новоутворення молочної залози.

Рішення піддати негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Є.О. Подліпенець.