про залишення позовної заяви без руху
13 жовтня 2016 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, третя особа Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на нерухоме майно,
10 жовтня 2016 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, третя особа Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на нерухоме майно.
Вивчивши подані матеріали приходжу до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху з таких підстав.
Відповідно до вимог пункту 2 частини другої статті 119 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) позовна заява повинна містити імя (найменування) відповідача, його місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі.
Відповідачем у справі зазначено ОСОБА_2, проте не зазначено її місця проживання, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі.
Крім того, відповідач ОСОБА_2 зазначена в особі представника. В цей же час, ЦПК України не визначає статусу особи в особі іншої. У разі участі у справі представника, він підлягає окремому зазначенню у позовній заяві.
Також, до позовної заяви додано довіреність на представника відповідача, посвідчену органами іншої держави. Інформації про чинність даної довіреності на території України (її легалізацію) позовна заява та додані до неї матеріали не містять.
Відповідно до пунктів 3, 5, 6 частини другої статті 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. На підставі частини четвертої цієї ж статті ЦПК України, позовна заява має відповідати іншим вимогам, встановленим законом.
Всупереч наведеним вимогам ЦПК України, у позовній заяві не наведено обґрунтування позовної вимоги про визнання права власності на нерухоме майно із посиланням на відповідну норму законодавства, яка є правовою підставою цих вимог, а також зазначення доказів, які підтверджують обставини щодо неможливості оформлення права власності.
Крім того, відповідно до вимог частини пятої статті 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.
Всупереч наведеним вимогам, до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору.
Також, слід звернути увагу на ту обставину, що позовна заява носить майновий характер, що складає вартість нерухомого майна. Однак, позивач ціну позову у позовній заяві зазначив на підставі довідки ПП «Запорізька нерухомість» у сумі 317 400 гривень. При цьому, матеріали позовної заяви не містять даних, що оцінку майна здійснено субєктом оціночної діяльності.
Крім того, позивачем також зазначено вимогу про визнання заповіту недійсним, яка носить немайновий характер.
Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, а немайнового характеру 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Отже, позивачеві слід визначити ціну позову, яка складається з дійсної вартості нерухомого майна, на яке він просить визнати право власності, та виходячи із ціни позову визначити розмір судового збору до сплати, а також сплатити судовий збір за позовною вимогою немайнового характеру у розмірі 551,20 гривень.
Відповідно до частини першої статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.
За таких обставин, приходжу до висновку про залишення даної позовної заяви без руху із наданням позивачеві строку для усунення недоліків шляхом зазначення у позовній заяві місця проживання відповідача, поштового індексу, засобів звязку (якщо вони відомі), викладення у позовній заяві обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги в частині визнання права власності із зазначенням відповідних доказів, визначення ціни позову щодо вимог майнового характеру, надання квитанції чи іншого платіжного документа про сплату судового збору за позовними вимогами немайнового та майнового характеру.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119121 ЦПК України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, третя особа Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на нерухоме майно залишити без руху.
Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом зазначення у позовній заяві місця проживання відповідача, поштового індексу, засобів звязку (якщо вони відомі), викладення у позовній заяві обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги в частині визнання права власності із зазначенням відповідних доказів, визначення ціни позову щодо вимог майнового характеру, надання квитанції чи іншого платіжного документа про сплату судового збору за позовними вимогами немайнового та майнового характеру 5 (пять) днів з дня отримання копії ухвали, розяснивши, що у разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Шалагінова