АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/7381/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1324/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

ОСОБА_1 (головуючий)

ОСОБА_2, ОСОБА_3

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 12 травня 2016 року цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення коштів (боргу) та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області ОСОБА_4 вказувала, що з 28 липня 2014 р. у виконавчому провадженні Другого відділу Державної виконавчої служби МРУЮ перебуває виконавчий лист, що виданий 07.07.2014 р. на виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду № 686/3079/14 р. від 14.04.2014 р. за її позовом про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди. Загальна сума боргу становить 500 грн. Заявою від 25.07.2014 р. ОСОБА_4 надала ДВС реквізити її рахунку в Ощадбанку на який слід перерахувати стягнуті кошти. Листом від 02.03.2015 р. № 6782 Другого МВДВС Хмельницького МРУЮ позивача повідомлено, що постановою державного виконавця від 23.02.2015 р. звернуто стягнення на дохід боржника та зазначено, що грошові кошти, стягнуті з боржника будуть перераховані на банківський рахунок позивача. Наприкінці червня 2015 р. позивач дізналася, що кошти, які були перераховані Головним управлінням ПФУ в Хмельницькій області на її рахунок в Ощадбанку, банком повернуті без зарахування з причини не обслуговування рахунку. Згодом за реквізитами рахунку в Укрсоцбанку також кошти було повернуто з причини помилки в реквізитах. Упродовж серпня-вересня 2015 р. позивач тричі подавала до ДВС реквізити свого рахунку у Приватбанку для перерахування коштів і такі реквізити були надіслані ГУПФУ в Хмельницькій області, проте кошти так і не було перераховано. 29.02.2016 р. позивач звернулася до відповідача з скаргою в електронному форматі з вимогою щоб їй перерахували кошти за виконавчим листом за реквізитами її карткового рахунку у Приватбанку. У листі-відповіді від 14.03.2016 р. на її скаргу від 29.02.2016 р. взагалі немає відповіді стосовно перерахування коштів у сумі 500 грн. З березня 2015 р. по квітень 2016 р. відповідач незаконно користується коштами у сумі 500 грн., внаслідок чого вони знецінилися від інфляції, сума боргу з інфляційними втратами за вказаний період становить 694 грн. 40 коп., 3% річних становлять 15 грн. Крім того, відповідачем порушено право ОСОБА_4 і на розгляд звернення від 29.02.2016 р., оскільки Законом України «Про звернення громадян» передбачено надання відповіді з усіх питань, що наведені у зверненні, а на скаргу в частині неперахування коштів у сумі 500 грн. відповіді немає, що потягло за собою спричинення моральної шкоди, яка виразилась в душевних стражданнях та необхідності вжиття додаткових заходів для відновлення своїх прав.

Тому ОСОБА_4, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача на її користь 709 грн. 40 коп. боргу з урахуванням інфляції та 3% річних та заподіяну моральну шкоду у сумі 2000 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12 травня 2016 року позов задоволений частково.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області на користь ОСОБА_4 500 грн. компенсації моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області в дохід держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вказане рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача боргу у сумі 500 грн., інфляційних втрат та 3% річних за боргом, всього 709 грн. 40 коп. та змінити рішення в частині відшкодування моральної шкоди та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На підтвердження незаконності рішення суду зазначається про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про стягнення боргу у сумі 500 грн., інфляційних втрат та 3% річних, всього 709 грн. 40 коп., суд у рішення вказав, що на день розгляду справи відповідачем підтверджено факт перерахування суми 500 грн. на рахунок Другого МВ ДВС Хмельницького МРУЮ та констатував, що Другий МВ ДВС листом від 12.05. 2016 р. повідомив суд про здійснення перерахунку коштів на користь ОСОБА_4 за новими реквізитами. При цьому перерахування коштів ДВС не підтверджено ні платіжним дорученням, ні постановою про закінчення виконавчого провадження. Суд не взяв до уваги заперечення ОСОБА_4 про те, що кошти у сумі 500 грн. їй не перераховано і на картковий рахунок у ПАТ «Приватбанк» не надходили. Станом на 19.05.2016 р. ОСОБА_4 суму боргу так і не було перераховано, про що свідчить витяг з карткового рахунку. Також суд безпідставно відмовив у стягненні інфляційних втрат та 3% річних з посиланням на постанову Верховного Суду України від 20.01.2016 р. у справі № 6-2759цс15. Суд безпідставно не застосував ст. 625 ЦК України та вказав, що правовідносини між сторонами регулюються Законом України «Про виконавче провадження» Стягуючи з відповідача моральну шкоду лише у сумі 500 грн. суд не врахував, що зухвале поводження з боку ГУ ПФУ, а саме зухвале ненадання відповіді на скаргу позивача від 29.02.2016 р. та тривале - з березня 2015 р. неперахування відповідачем належної ОСОБА_4 суми коштів 500 грн., створило їй неспокій, відчуття несправедливості, і як наслідок вимушене звернення до суду.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала з викладених у ній мотивів.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області апеляційну скаргу не визнав, рішення суду вважає законним і обґрунтованим. .

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 липня 2014 р. ОСОБА_4 звернулася до Другого міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим на виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 15.04.2014 р.,, яке набрало законної сили 22.05.2014 р. у справі № 686/3079/14-ц за її позовом до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди в сумі 500 грн. та спростування недостовірної інформації. В заяві ОСОБА_4 просила перерахувати стягнуті кошти за реквізитами її рахунку в Хмельницькому обласному відділенні Ощадбанку.

28 липня 2014 р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження за даним виконавчим листом. 23 лютого 2015 р. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію, інші доходи боржника та направлено до виконання. 3 березня 2015 р. вказану постанову отримано ГУ ПФУ в Хмельницькій області, проте перерахування на вказані в ній реквізити коштів не відбулося. 09.04.2015 р. відповідач повідомив державного виконавця про зазначення в даній постанові неповних банківських реквізитів стягувача і потребу в їх уточненні.

20 травня 2015 р. відповідачем отримано постанову державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію, інші доходи боржника з уточненими реквізитами, проте перерахування знову не вдалося здійснити, кошти були повернуті з причини помилкових реквізитів, про що відповідач повідомив державного виконавця 07.07.2015 р.

09 липня 2015 р. відповідач отримав від державного виконавця лист з новими реквізитами, на які слід перерахувати кошти в Хмельницькій філії ПАТ «Укрсоцбанк», проте і на ці реквізити здійснити перерахування не вдалося, оскільки кошти знову були повернуті з причини помилки в реквізитах, про що відповідач повідомив державного виконавця листом від 02.09.2015 р.

30 вересня 2015 р. ОСОБА_4 звернулася із скаргою на імя начальника Другого МВ ДВС Хмельницького МРУЮ щодо тривалого невиконання виконавчого документа та надала реквізити свого рахунку для перерахування коштів в ПАТ КБ «ПриватБанк», проте дієвого результату не отримала.

Листом від 16.10.2015 р. відповідачем була надана відповідь, якою було доведено до відома позивача про хронологію подій, які були здійсненні з метою перерахування коштів в межах ВП № 44182100 станом до 14.08.2015 р.

Відповідно до платіжного доручення № 2729 від 10.05.2016 р. відповідачем було здійснено перерахування суми 500 грн. відрахованої з пенсії ОСОБА_7 згідно постанови № 44182100 на рахунки Другого МВ ДВС Хмельницького МРУЮ.

Другий МВ ДВС листом від 12.05.2016 р. повідомив суд про здійснення перерахунку коштів на користь ОСОБА_4 за новими реквізитами.

Враховуючи, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про виконавче провадження» та що на день розгляду справи відповідач підтвердив факт перерахування суми 500 грн. на рахунок Другого міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ, суд прийшов до правильного висновку, про відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення боргу з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних.

В рішенні суду також встановлено, що ненаданням відповіді позивачу щодо розгляду її скарги від 29.02.2016 р. в частині вимог за виконавчим провадженням ВП № 44182100 відповідачем завдано ОСОБА_4 моральну шкоду, яка виразилася в її душевних стражданнях з приводу протиправної поведінки щодо неї, потреби у вжитті додаткових заходів до відновлення своїх порушених прав. Тому, суд стягнув відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про звернення громадян» на користь ОСОБА_4 з відповідача моральну шкоду, з урахуванням глибини та тривалості душевних страждань, вимог розумності та справедливості, у сумі 500 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить суд змінити рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди і задоволити її вимоги у повному обсязі, оскільки вважає, що визначення розміру моральної шкоди в сумі 500 грн. є символічним та не є достатнім у сенсі встановлення справедливості, а зухвале поводження з боку ГУ ПФУ в Хмельницькій області створило для неї неспокій, відчуття несправедливості, і як наслідок вимушене звернення до суду.

З огляду на такі доводи апеляційної скарги колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції у рішенні обґрунтував підстави для стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_4, а визначаючи розмір моральної шкоди також враховував глибину та тривалість душевних страждань, вимоги розумності та справедливості.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для збільшення розміру стягнутої на користь ОСОБА_4 моральної шкоди.

В апеляційній скарзі зазначається, що відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про стягнення боргу у сумі 500 грн., інфляційних втрат та 3% річних, всього 709 грн. 40 коп., суд у рішення вказав, що на день розгляду справи відповідачем підтверджено факт перерахування суми 500 грн. на рахунок Другого МВДВС Хмельницького МРУЮ та констатував, що Другий МВ ДВС листом від 12.05. 2016 р. повідомив суд про здійснення перерахунку коштів на користь ОСОБА_4 за новими реквізитами. При цьому, перерахування коштів ДВС не підтверджено ні платіжним дорученням, ні постановою про закінчення виконавчого провадження, а кошти у сумі 500 грн. їй не перераховано і на картковий рахунок у ПАТ «Приватбанк» не надходили. Станом на 19.05.2016 р. ОСОБА_4 суму боргу так і не було перераховано, про що свідчить витяг з карткового рахунку.

Такі доводи також не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги і стягнення 709 грн. 40 коп з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з огляду на наступне.

Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р., № 606-XIV визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення) Ст.1 Закону України № 606-XIV).

За ч.ч. 1, 4 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця.

Враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини щодо виконання судового рішення, вони регулюються законом України «Про виконавче провадження».

Встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 10 травня 2016 року Другому міському відділу ДВС Хмельницького МРУЮ було здійснено перерахування суми 500 грн. відрахованої з пенсії ОСОБА_7 згідно постанови № 44182100, що підтверджується платіжним дорученням № 2729 (а.с. 45).

Отже, суд не мав підстав стягувати з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області борг, який стягується з боржника у виконавчому провадженні, а також інфляційні втрати та три проценти річних.

Інші підстави в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис Судді: підписи

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду М.М. Пастощук

===============================================================

Головуючий у І інстанції Демінська А.А.

Доповідач - Пастощук М.М. Категорія № 59